Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на ѕ житлового будинку із по господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , який залишився після смерті її матері. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що [INFO] , померла її мати, [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном. Однак, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів про право власності на ѕ вказаного будинку. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] , померла [PERSON] , що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , (видане повторно) Радомишльським районним відділом ДРАЦС Головного ТУЮ у Житомирській області від 23.04.2019 року. Родинні відносини позивача із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.03.1955 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, з яких вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 304076858 від 02.07.2022 року право власності на ѕ житлового будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу від 22.06.2022 № 02-31/111 [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ѕ частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] , за відсутності оригіналів документів, що посвідчують право власності. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved