Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Заявник [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) , яка перебуває у колективній власності ССС «Ржавинецька». Спадкоємцем за заповітом від 11.04.2002 , який складений [PERSON] була [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне останній майно. Спадкоємцями першої черги за законом являються діти померлої: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Спадкоємці - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на спадщину після смерті матері не претендують, про що подали відповідні заяви до приватного нотаріуса. Заявник зазначає, що 21.02.2022 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, проте у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Заявник посилається на те, що певний час до смерті матері [PERSON] та на момент її смерті проживав із нею в будинку, що в [ADDRESS] , який належить сестрі [PERSON] . Він хоронив матір, організовував поминки, доглядає за її могилою. У зв`язку із наведеним просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини, а саме станом на 12.05.2006 із спадкодавицею [PERSON] . В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, обгрунтувавши вищенаведеним, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.05.2006 (а.с.8). З довідки виконавчого комітету Юрковецької сільської ради № 340 від 18.02.2022 вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] з 15.10.1935 по 03.04.2003 та з 01.06.2004 знята з реєстраційного обліку (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності ССС «Ржавинецька», яка належала спадкодавці на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0044242 від 31.08.1996 (а.с. 10). Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Встановлено, що за життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши 11.02.2002 заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде належати їй на день його смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.11). Судом встановлено, що спадкоємиця за заповітом від 11.02.2002 [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняла, на неї не претендує та із питанням про продовження строку для прийняття спадщини звертатись до суду наміру немає. Вказане вбачається із матеріалів спадкової справи № 46/2022. Внаслідок наведеного після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги є діти померлої: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно копії спадкової справи №46/2022 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємці за законом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняли, на неї не претендують і звертатись до суду із заявами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини наміру не мають. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] єдиним спадкоємцем, який претендує на спадщину є син- [PERSON] , заявник по справі. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що заявник [PERSON] в передбачений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що спадщину після смерті матері має прийняти сестра [PERSON] за заповітом. Про відкриття спадщини за законом після смерті [PERSON] дізнався на початку цього року. В лютому місяці звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , проте нотаріусом йому в цьому відмовлено, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття ним спадщини. Вказане вбачається із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.12.2009 житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.16). З довідки виконавчого комітету Юрковецької сільської ради № 787 від 28.06.2022 вбачається, що [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] проживала разом сином [PERSON] в [ADDRESS] . [PERSON] обробляв земельну ділянку, хоронив матір, доглядає за її могилою (а.с.18). В судовому засіданні свідок [PERSON] вказала суду, що померла [PERSON] , яка являлась матір`ю заявника. Після смерті чоловіка [PERSON] постійно проживала із сином [PERSON] в його господарстві, який про неї турбувався. Інколи мати заявника їздила в гості до своїх доньок. Свідок [PERSON] вказала суду, що [PERSON] , яка померла в 2006 році проживала разом із сином [PERSON] в [ADDRESS] , який доглядав її , хоронив. Згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно роз`яснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №5 № про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,- визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З огляду наведеного, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] із спадкодавицею [PERSON] на момент смерті має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить право заявника на оформлення спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому його необхідно встановити. На підставі викладеного та

Outcome: approved