Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), в особі представника адвоката Ганенка Р.А., звернулась до суду із позовом до Бишівської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказала, що [INFO] помер [PERSON] , після чого відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно в рівних частках заповів [PERSON] та [PERSON] . Остання спадщину після смерті [PERSON] не прийняла. [PERSON] своєчасно протягом шести місяців звернулась до приватного нотаріуса Ольшевського В.С. з відповідною заяво про прийняття спадщини. Однак приватним нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену вище квартиру, у зв`язку з виявленими розбіжностями в написанні реєстраційного номеру облікової картки платника податків заповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1268 ЦК України, просила суд: 1) визнати дійсним заповіт [PERSON] , посвідчений 23.08.2008 року приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Ющенко Людмилою Василівною, зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №3745; 2) визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за вказаним заповітом право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 16.11.2021 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.12.2021 року, яке неодноразово відкладалось. Також даною ухвалою суду від 16.11.2021 року встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від: 1) приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевського В.С. належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] ; 2) приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. належним чином засвідчені копії документів, які стосувалися посвідчення заповіту [PERSON] 09.12.2021 року від приватного нотаріуса Ольшевського В.С. надійшли витребувані за ухвалою суду від 16.11.2021 року документи, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 30-43). 05.01.2022\~року від\~приватного нотаріуса Ющенко Л.В. надійшов лист №149-01-16 від 10.12.2021 року про неможливість надання витребуваних документів (а.с. 50). Ухвалою суду від 27.01.2022 року від приватного нотаріуса Ющенко Л.В. повторно витребувано належним чином засвідчені копії документів, які стосувалися посвідчення заповіту [PERSON] 17.02.2022\~року від\~приватного нотаріуса\~Ющенко Л.В. надійшли витребувані за ухвалою суду від 27.01.2022 року документи, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 64-68). Ухвалою суду від 08.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 08.09.2022 року. У судове засідання 08.09.2022 року позивач не прибув, його представник адвокат Ганенко Р.А. через канцелярію суду подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.75). Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що не перешкоджає розглядові справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.09.2020 року (а.с. 9). Як вбачається із довідки №58 від 03.02.2021 року Бишівської сільської ради (а.с. 35), [PERSON] , [INFO] , до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , - внучка; [PERSON] , [INFO] , - правнук; [PERSON] , [INFO] , - правнучка. Після\~смерті [PERSON] \~відкрилася спадщина,\~до складу\~якої зокрема\~увійшла квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на праві приватної власності, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 20.05.2009 року (а.с. 12), копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23589671 від 15.08.2009 року (а.с. 13). Як вбачається із копії спадкової справи №12/2021 (а.с. 30-43) до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.С., за життя спадкодавець склав заповіт (а.с. 36), посвідчений приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В., зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №3745, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усе своє майно, не б воно не було, та з чого б воно не складалось. І взагіл все те, що йому буде належати на день смерті , і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , 1964 р.н., [PERSON] , 1963 р.н., в рівних частках кожному. [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 32). [PERSON] , позивач у справі, своєчасно протягом шести місяців звернулась до приватного нотаріуса Ольшевського В.С. з відповідною заяво про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 32 - зворот). Інших спадкоємців щодо спадкового майна, зокрема тих що мають право на обов`язкову частку відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України незалежно від змісту заповіту, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , судом не встановлено, що підтверджується відсутністю в матеріалах спадкової справи №12/2021 відповідних заяв про прийняття спадщини, а також підтверджується довідкою Бишівської сільської ради №58 від 03.02.2021 року (а.с. 35). Однак приватним нотаріусом Ольшевським В.С. було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену вище квартиру, у зв`язку з виявленими розбіжностями в написанні реєстраційного номеру облікової картки платника податків заповідача [PERSON] , що підтверджується відповідною Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №121/02-31 від 21.09.2021 року (а.с. 15). Як вбачається із тексту заповіту, в ньому зазначено реєстраційний номер облікової картки заповідача [PERSON] - [NUMBER] . Окрім того в день посвідчення заповіту 23.07.2008 року, тим же нотаріусом посвідчено довіреність Розуменка Василя Семеновича, зареєстровану в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №3746 (а.с. 11). В тексті зазначеної довіреності зазначено вірний реєстраційний номер облікової картки платника податків довірителя, а саме - [NUMBER] . Так, з наданих приватних нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. документів, які стосувалися посвідчення заповіту [PERSON] (а.с. 64-68), наявна ксерокопія Картки фізичної особи - платника податків [PERSON] , в якій його ідентифікаційний зазначено [NUMBER] (а.с. 67). Реєстраційні номери нотаріальних дій щодо посвідчення заповіту та довіреності [PERSON] йдуть послідовно один за одним, а саме №3745 та №3746. Наведене вказує на те, що при посвідчені тексту заповіту приватним нотаріусом було допущено технічну помилку в частині зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків заповідача. Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 року у справі №397/1396/19, Верховний Суд звертає увагу позивача, що технічні помилки (описки) у заповіті не впливають на його дійсність, не свідчать про порушення його форми та порядку посвідчення. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №63584303 від 17.02.2021 року (а.с. 33 - зворот), заповіт №3745 від 23.07.2008 року є чинним. Враховуючи викладене, зазначена вище технічна помилка (описка) в написанні ідентифікаційного номеру заповідача, не є тим порушенням, яке впливає на форму та посвідчення заповіту, що було б підставою для визнання заповіту недійсним. Поряд з тим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявника про визнання заповіту дійсним не підлягають задоволенню, оскільки такий спосіб захисту прав позивача не передбачений діючим законодавством, а дійсність заповіту встановлена в ході розгляду справи. Щодо позовних вимог про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, суд виходить з наступного. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Згідно положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~суд визнає\~їх належними,\~допустимими,\~достовірними,\~а позовні\~вимоги про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно\~такими,\~що підлягає\~задоволенню,\~оскільки достовірно\~встановлено,\~що позивачка\~є спадкоємицею\~за заповітом\~майна померлого\~ [INFO] [PERSON] ,\~спадщину у\~встановленому законом\~порядку прийняла, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла квартира щодо якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial