Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Кам`янської міської ради Черкаської області про визнання права власності на ј частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивувала тим , що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на її майно. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок смерті, все своє майно заповіла відповідачу по справі [PERSON] .. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є дітьми померлої, які в порядку ст.1269 ЦК України прийняли спадщину, звернувшись з відповідними заявами до нотаріуса. Відповідач [PERSON] оформив свої спадкові права на спадкове майно, отримав в нотаріуса свідоцтва про на спадщину за законом на ѕ частки спадкового майна. При зверненні позивача до нотаріуса, як особи яка має право на обов`язкову частку у спадщині, для оформлення своїх спадкових прав, зокрема на земельну ділянку, площею 2,9698 га., з кадастровим номером 7121882500:02:000:0251 цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нотаріусом їй було відмовлено, через відсутність інформації в ДРРП та в ДЗК про зареєстроване право власності на земельну ділянку за померлою, яка необхідна для видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Та оскільки за життя її мати набула права власності на вищевказану спірну земельну ділянку на законних підставах, а саме на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 048252, виданого Косарською сільської ради Кам`янського району Черкаської області 30 липня 2002 року на підставі рішення Косарської сільської ради від 18 грудня 2001 року № 20а. Саме з вказаних обставин позивач звернулася до суду та просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на ј частину земельної ділянки, яка за життя на праві власності належала її матері [PERSON] . Ухвалою суду від 25 липня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання, надано строк для подання відзиву на позов. В судове засідання сторона позивача не з`явились, попередньо подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують, просять суд розгляд справи провести без їхньої участі. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, та просить суд розгляд справи провести без його участі. Представник Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату місце та час був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомляв. Відзив на позов у встановлений судом строк до суду поданий не був. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню повністю . Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати (відсутності) документа який засвідчує його право власності. Згідно\~правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 21.02.2019 року у справі № 420/2383/16-ц\~у справах про спадкування у разі наявності спору, належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. В судовому засіданні встановлено,\~ що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.06.2013 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 22 . \~ \~ \~ \~З свідоцтва про народження позивача, серії [NUMBER] від 18.03.1970 року, вбачається, що [PERSON] , є її матір`ю. \~ \~ \~ \~Прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » позивач змінила внаслідок укладення шлюбу, взявши прізвище свого чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] від 29.04.1969 року. \~ \~ \~ \~Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач та відповідач по справі [PERSON] , інші спадкоємці відсутні.Дане підтверджено копією спадкової справи № 89 -2013, заведеної приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу в Черкаській області Богдановою Г.Ю.. \~ \~ \~ \~З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідач [PERSON] , як спадкоємець по заповіту після смерті своєї матері прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ѕ частини спірної земельної ділянки, здійснив державну реєстрацію права власності на неї. Дане підтверджено матеріалами справи, а саме Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 26096370, дата формування 28.08.2014 року, номер запису про право власності № 6811414 (Форма власності: «приватна», Вид спільно власності: «спільна часткова»). При зверненні позивача до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину по закону на ј частку спірної земельної ділянки, як особи яка має право на обов`язкову частку у спадщині, нотаріусом їй було відмовлено, через відсутність інформації в ДРРП та в ДЗК про зареєстроване право власності на земельну ділянку за померлою, яка необхідна для видачі свідоцтва про право на спадщину. Дане підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.03.2022 року. Віднесення до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині передбачену ч.1 ст.1241 ЦК України, позивач підтверджує копією пенсійного посвідчення, серія [NUMBER] , виданого 16.03.2005 року. Саме через вказані обставини позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на спадкову частину спірної земельної ділянки. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Так, згідно пункту 23\~Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Відповідно до приписів\~ст.41 Конституції України\~та п.2 ч.1 ст.3, ст.321\~ЦК України,\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ч.2 ст.382, ст.392 ЦК України). За змістом ч.1,ч.5 ст. 1268, ч.3 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадщина вважається прийнятою спадкоємцем у разі подання ним до нотаріальної контори відповідної заяви на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність державної реєстрації на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . \~ \~ \~ \~ \~Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на обов`язкову частку у спадщині врегульовано\~статтею 1241 ЦК України, частиною першою якої передбачено, що право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, визначений\~статтею 1241 ЦК України\~є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Непрацездатними вважаються особи, які досягли встановленого\~ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"\~пенсійного віку, або особи з інвалідністю І, ІІ, ІІІ груп, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону, незалежно від того, чи призначена їм пенсія. Відповідно до пункту 5.9 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України\~від 22 лютого 2012 року № 296/5, право на обов`язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців, волі спадкодавця та не пов`язане зі спільним проживанням спадкодавця й осіб, які мають право на обов`язкову частку. Володіння спадкодавця на праві власності земельною ділянкою з кадастровим номером 7121882500:02:000:0251 підтверджено копією державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ЧР № 048252, виданого Косарською сільської ради Кам`янського району Черкаської області 30 липня 2002 року на підставі рішення Косарської сільської ради від 18 грудня 2001 року № 20а, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 244 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7101382662014 від 06.05.2014 року. \~\~\~\~ \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~довідки про\~оціночну вартість\~об`єкта нерухомості\~ (земельної\~ділянки )\~від 20.07.2022\~року №\~201-20220720-0003978795,\~складає 93962,02\~грн.,\~що в\~свою чергу\~ј частина\~на яку\~претендує позивач\~по справі,\~складає \~23490,51 грн..\~\~ На момент смерті [PERSON] позивачка була непрацездатною особою ( пенсіонером за віком 63 років). Отже, вона має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У своїх позовних вимогах позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом як особи яка має право на обов`язкову частку право власності на 1/4 частину спірної земельної ділянки. Розмір обов`язкової частки у спадщині позивачкою було вирахувано самостійно, оскільки, як з`ясувалося\~\~у справі, спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є двоє осіб: сторони у справі . Таким чином, для визначення обов`язкової частини спадкове нерухоме майно ділиться на 2 частини та з 1/2 частини береться половина частки, яка б належала б кожному зі спадкоємців за законом, тобто - 1/4 частина, яка і була визначена позивачкою, як обов`язкова в порядку\~ст. 1241 ЦК України. Згідно ч. 4\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї із таких умов : якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової їх реєстрації. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.125 ЗК України (в редакції станом на 2002 рік) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постіного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції станом на 2002 рік) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. \~ \~ \~ \~Як заначено в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з\~п.1\~ч.2\~ст.16\~ЦК України\~одним із\~способів захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~може бути\~визнання права\~.\~ \~ \~ \~ \~Таким чином судом достаменно встановлена правомірність набуття спадкодавцем права власності на спірну земельну ділянку, державна реєстрація якої була проведена відповідно до чинного законодавста на час виникнення відповідних правовідносин, а саме відповідно до ст.202 ЗК України ( в редакції 2002 року), а тому вимоги позову підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved