Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 15.09.2020 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Кузьменко В.В. матеріали справи за позовом [PERSON] до Миколаївської місцевої прокуратури №1, Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, Державної казначейської служби України та ТОВ "РосКосметика" про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду передано за підсудністю на розгляд до Київського районного суду м. Одеси. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В. від 26.10.2020 року відмовлено у прийнятті до провадження цивільної справи №487/5219/20 та повернуто справу до Заводського районного суду м. Миколаєва за належною територіальною юрисдикцією. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Кузьменко В.В. від 15.02.2021 року матеріали справи за позовом [PERSON] до Миколаївської місцевої прокуратури №1, Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, Державної казначейської служби України та ТОВ "РосКосметика" про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду передано за підсудністю на розгляд до Київського районного суду м. Одеси. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 09.04.2021 року матеріали справи за позовом [PERSON] до Миколаївської місцевої прокуратури №1, Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, Державної казначейської служби України та ТОВ "РосКосметика" про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду передано до Миколаївського апеляційного суду для визначення суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06.07.2021 року у вирішенні питання про визначення підсудності по цивільній справі за позовом [PERSON] до Миколаївської місцевої прокуратури №1, Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, Державної казначейської служби України та ТОВ "РосКосметика" про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду відмовлено, а матеріали цивільної справи №487/5219/20 повернуто до Київського районного суду м. Одеси. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 25.08.2021 року провадження у справі за позовом [PERSON] до Миколаївської місцевої прокуратури №1, Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, Державної казначейської служби України та ТОВ "РосКосметика" про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання. 15.09.2021 року від Державної казначейської служби України надійшов відзив на позов. 20.09.2021 року від Окружної прокуратури міста Миколаєва надійшов відзив на позов. 22.09.2021 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив Державної казначейської служби України. 07.12.2021 року позивачем [PERSON] до суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог. 15.12.2021 року [PERSON] подав до суду заяву про відвід судді Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 20.12.2021 року заяву позивача [PERSON] про відвід судді у цивільній справі за позовом [PERSON] до Миколаївської місцевої прокуратури №1, Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, Державної казначейської служби України, третя особа - ТОВ "РосКосметика", про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду визнано необгрунтованою та передано заяву про відвід на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України. 23.12.2021 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий - суддя Калініченко Л.В.) в задоволенні заяви позивача [PERSON] про відвід судді Маломуж А.І. по цивільній справі №487/5219/20 відмовлено. 30.12.2021 року ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. задоволено заяву про самовідвід головуючого судді по цивільній справі №487/5219/20 у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Миколаївської місцевої прокуратури №1, Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, Державної казначейської служби України, третя особа - ТОВ "РосКосметика", про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду та матеріали справи передано для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде розглядати справу. 31.12.2021 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2022 року головуючим у справі обрано суддю Васильків О.В. Ухвалою суду від 11.01.2022 року справу прийнято до провадження судді Васильків О.В. та призначено до підготовчого засідання. 13.01.2022 року до суду надійшла заява [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить: - Стягнути з Державної казначейської служби України на користь [PERSON] в якості відшкодування шкоди, завданої незаконними діями Миколаївської місцевої прокуратури №1 (правонаступником якої є Окружна прокуратура міста Миколаїва), Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, правонаступником якого є Миколаївське районне управління поліції ГУНП в Миколайвській області) та Центрального районного суду м. Миколаїва, у розмірі: 11500,00 грн. матеріальної шкоди, 13900,00 грн., сплачених адвокату Беліку В.Г. за подання юридичної допомоги, 1200000,00 грн. моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку. - Стягнути з Державної казначейської служби України на користь [PERSON] вартість витрат у розмірі 6700,00 грн., що сплачені адвокату Беліку В.Г. відповідно договору від 30.07.2020 року №30-07 за подання юридичної допомоги при розгляді в суді справи про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями Миколаївської місцевої прокуратури №1 (правонаступником якої є Окружна прокуратура міста Миколаїва), Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області (правонаступником якого є Миколаївське районне управління поліції ГУНП в Миколаївській області) та Центрального районного суду м. Миколаїва, за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку. 21.01.2022 року від Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог. 21.01.2022 року судом отримано заяву [PERSON] про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника. 26.01.2022 року від Миколаївської обласної прокуратури до суду надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. 02.02.2022 року судом отримано заяву [PERSON] про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника. В підготовчому судовому засіданні 08.02.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Миколаївську обласну прокуратуру. 08.02.2022 року від Окружної прокуратури міста Миколаєва до суду надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог. 15.02.2022 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив Окружної прокуратури міста Миколаєва від 04.02.2022 року. Ухвалою суду від 21.03.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Матеріали справи містять заяву позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні представник відповідача Держави в особі окружної прокуратури міста Миколаєва та третьої особи Миколаївської обласної прокуратури Колесніченко А.О. позовні вимоги не визнала, підтримала подані до суду відзиви на позов та на заяву про збільшення позовних вимог, просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Представники Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та Державної казначейської служби до судового засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи ТОВ «РосКосметика» Дубовик М.В. подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника товариства. Позов підтримує, просить задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Враховуючи наведене та передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, неодноразове призначення справи до розгляду, обізнаність учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, щодо розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності інших учасників справи. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В. ухвалою від 31.08.2017 року у справі №490/7498/17 задовольнив клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 Олефера М.М. від 31.08.2017 року про надання дозволу на проведення обшуку нежитлових будівель, власником яких є ТОВ «РосКосметика», а також у житлі десяти фізичних осіб, які є посадовими та службовими особами товариства, в тому числі у позивача [PERSON] в рамках кримінального провадження №12017150020002867 від 29.06.2017 року про вчинення посадовими особами останнього кримінального правопорушення за ознаками, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. 05.09.2020 року слідчий СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області Володіна О.В. провела обшук в квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] та вилучили майно, що належить на праві власності позивачу. Зазначене кримінальне провадження було закрито за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. Тільки 26.03.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29.12.2018 року про скасування арешту майна, в тому числі належного позивачу, воно було повернуто останньому. Враховуючи викладене позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування за рахунок державного бюджету шкоди, завданої йому незаконними діями органу досудового розслідування, прокуратури і суду, в тому числі вартість пошкодженого майна, витрат на юридичну допомогу та моральну шкоду. У відзиві на позов Окружна прокуратура міста Миколаєва просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі та посилається на те, що Миколаївська місцева прокуратура №1 не є юридичною особою, а тому не має необхідного обсягу цивільної/господарської процесуальної правоздатності та дієздатності і не може бути відповідачем у справі. Як на підставу відшкодування моральної шкоди позивач посилається на Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», при чому конкретну підставу для відшкодування шкоди позивач не вказує. Разом з цим, в даному випадку зазначений Закон не може бути застосований, оскільки статтею 2 перераховані випадки, за яких виникає право на відшкодування шкоди. Ухвала слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.09.2017 року про накладення арешту на частину вилучених речей не входить до переліку вказаних випадків та не надає відповідно до статті 2 зазначеного Закону права на відшкодування шкоди. У відзиві на заяву про збільшення позовних вимог представник Окружної прокуратури міста Миколаєва вказує, що позовна заява не містить жодних доводів, чим саме підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, чим позивач керувався при оцінюванні в матеріальній формі заподіяної йому шкоди. Позивачем не надано належних та допустимих доказів пошкодження належного йому планшета внаслідок дій правоохоронних органів, оскільки стан зазначеного приладу на момент його вилучення під час обшуку не оцінювався, натомість у протоколі огляду зазначено про те, що прилад не вмикався, під склом наявні залишки рідини, при поверненні вилученого майна претензій щодо його збереження у представника позивача не виникало, що унеможливлює встановлення як факту пошкодження майна під час тимчасового вилучення, так і суми матеріальної шкоди, завданої його можливим пошкодженням. Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області у відзиві на позовну заяву [PERSON] просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та посилається на те, що держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді, зазвичай орган діями якого завдано шкоду. Належними відповідачами по справі є Миколаївська місцева прокуратура №1, Центральний відділ поліції ГУНП в Миколаївській області органи, які на думку позивача, завдали йому моральної та матеріальної шкоди, а не Казначейство. Позивач не надає доказів для обґрунтування вказаної у позовній заяві суми моральної шкоди. У відзиві на заяву про збільшення позовних вимог представник ГУ ДКС в Одеській області посилається на те, що позивач не вказує на те, що його майно було знищено чи пошкоджено, крім того не зазначає про понесення витрат на відновлення його права. Жодних доказів, які б свідчили, що саме внаслідок дій/бездіяльності відповідачів було пошкоджено/знищено його майно не надає, тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ В провадженні СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області знаходилось кримінальне провадження №12017150020002867 за фактом привласнення коштів державного бюджету посадовими особами ТОВ «Роскосметика» шляхом безпідставного формування та відшкодування податкового кредиту з ПДВ, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В. від 31.08.2017 року у справі №490/7498/17 клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 Олефіра М.М. про надання дозволу на проведення обшуку в рамках кримінального провадження №12017150020002867 від 29.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] відомості про право власності на яку відсутні, з метою відшукання та вилучення грошей, цінностей та іншого майна, набутого в результаті вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, комп`ютерної техніки та носіїв інформації, паспортів, ідентифікаційних кодів, інших документів, що посвідчують особистість осіб, на анкетні дані яких можуть бути оформленні ТОВ «Роскосметика», ТОВ ТД «Роскосметика», ТОВ «Промхімплюс», ТОВ «Промхімскло», ТОВ «Фуд-Арома» та безпосередньо або опосередковано пов`язані з ними суб`єкти господарювання ТОВ «Арома Капитал», ТОВ «НПФ «Пермхимпродукт», ТОВ «Донхимторг», ТОВ «Альтернатива-НН», ТОВ «Гелиос», ЧТУП «Белграйнд», ТОО «Ароматика», компанія «RJ Chemical Co» LLC, LLC «Medisar», LTD «Aroma Fragrances», S.R.L. «Ros Cosmetic», компанія «ORGANIC FOOD», компанія «LOGILAT SIA», Sp.z.o.o. «MWM», компанія «TENARA INTEX LP», їх засновницьких документів, печаток та штампів, документів щодо банківського обслуговування, податкової та інших форм звітності, первинного бухгалтерського обліку, тіньової бухгалтерії, дозвільного характеру, мобільних терміналів (телефонів) [PERSON] , в яких містяться дані про конкретні номера телефонів, що використовуються певними особами (телефонні книги), відомості про вхідні та вихідні з`єднання, які пов`язують певних осіб між собою, переписки за допомогою служб SMS, MMS, Viber тощо /т.1 а.с.7-11/. Згідно з протоколом обшуку від 05.09.2017 року у ході проведення обшуку за місцем мешкання [PERSON] виявлено: планшет фірми IPad 64ЦВ сірого кольору, Model A 1337, IMEI [NUMBER] , [PERSON] ; жорсткий диск фірми Transcend Store Jet SN:D25834 3438; копія рахунку-фактури №16 від 22.02.2016 року на 1 арк.; таблиці з вартістю товару на 8 арк.; договір відповідального збереження №КЛ-1 від 25.11.2016 року на 2 арк.; чорнові записи на 1 арк.; чорна папка з написом «Рабочие заметки. Расчеты» на 80 арк.; ноутбук фірми Sony РСY-7T-Т ID: 2005AJ1790 /т.1 а.с.19-23/. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В. від 22.09.2017 року у справі №490/7498/17 накладено арешт на вилучене майно у ході проведеного 05.09.2017 року обшуку за місцем мешкання [PERSON] квартири [ADDRESS] , а саме: - планшет IPad 64YВ сірого кольору A 1337, IMEI [NUMBER] ; - жорсткий диск фірми S/N D258343438; - договір відповідального збереження №КЛ-1 від 25.11.2016 року на 2 арк.; - договір відповідального збереження №КЛ-0 від 25.11.2016 року на 2 арк.; - ноутбук Sony РСY-7T-Т ID: 2005AJ1790 /т.1 а.с.24-27/. 29.12.2018 року ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О. клопотання директора ТОВ «РосКосметика» Дубовика М.В. про скасування арешту майна задоволено. Скасовано арешт тимчасово вилученого майна і документів, зокрема: - планшет IPad 64YВ сірого кольору A 1337, IMEI [NUMBER] ; - жорсткий диск фірми S/N D258343438; - договір відповідального збереження №КЛ-1 від 25.11.2016 року на 2 арк.; - договір відповідального збереження №КЛ-0 від 25.11.2016 року на 2 арк.; - ноутбук Sony РСY-7T-Т ID: 2005AJ1790, яке було вилучене у [PERSON] в квартирі [ADDRESS] /т.1 а.с.28-31/. З Акту приймання-передачі документів, речей між ТОВ «РосКосметика» та СВ Новоодеським ВП ГУНП в Миколаївській області від 26.03.2019 року вбачається, що представник [PERSON] [PERSON] отримав вилучені у позивача речі та документи. При цьому в Акті зазначено, що на клавіатурі ноутбуку Sony РСY-7T-Т ID:2005AJ1790, який вилучений за місцем мешкання [PERSON] , відсутні три кнопки «8», та у верхньому 1 ряді кнопки №14,15. З правої сторони наявне пошкодження кріплення та відсутній зліва дисковод. Включити та перевірити програмне забезпечення не представилось можливим у зв`язку з відсутністю зарядного пристрою. Інших претензій щодо зовнішнього вигляду ноутбуку немає. Стосовно планшету IPad 64YВ сірого кольору A 1337, IMEI [NUMBER] , вилученого у [PERSON] , Акт містить такі зазначення: під склом екрану наявні сліди рідини. Включити та перевірити програмне забезпечення не представилось можливим у зв`язку з відсутністю зарядного пристрою. Інших претензій щодо зовнішнього вигляду планшету немає /т.1 а.с.32/. 10.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості, що в період часу з 05.09.2017 року по 03.04.2019 року службові особи ГУНП в Миколаївській області внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків допустили пошкодження належного ТОВ «РосКосметика» майна, вилученого під час обшуків та арештованого ухвалою слідчого судді в ході досудового розслідування кримінального провадження №12017150020002867 від 29.06.2017 року /т.2 а.с.36/. З повідомлення Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру про неможливість проведення судової експертизи №339 від травня 2019 року вбачається, що з Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань надійшла ухвала від 24.05.2019 року про призначення судової товарознавчої експертизи, винесена слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва у кримінальному провадженню за №62019150000000254 від 10.04.2019року. Відповідно до ухвали про призначення судової експертизи в період часу з 05.09.2017 року по 03.04.2019 року службові особи ГУНП в Миколаївській області внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків допустили пошкодження належного ТОВ «РосКосметика» майна, вилученого під час обшуків та арештованого ухвалою слідчого судді в ході досудового розслідування кримінального провадження №12017150020002867. На вирішення судової товарознавчої експертизи були зокрема поставлені питання щодо вартості відтворення станом на 05.09.2017 року планшету та ноутбуку, вилучених у [PERSON] під час обшуку. В повідомленні №339 судовий експерт зазначив, що після аналізу відомостей, зазначених в ухвалі, експерт прийшов до висновку, що надані об`єкти дослідження не відносяться до цілісного майнового комплексу та фінансових інтересів, в результаті чого є неможливим в даному випадку застосувати витратний підхід. Інші методичні підходи, передбачені, а саме дохідний та порівняльний для визначення вартості відтворення не застосовуються. З цього слід зробити висновок, що в цьому випадку не є можливим застосувати жоден з методичних підходів, що унеможливлює вирішення поставлених завдань /т.2 а.с.28-31/. На ухвалу суду про витребування доказів 16.08.2022 року слідчим першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві суду надано копію постанови про закриття кримінального провадження від 27.08.2020 року. Відповідно до вказаної постанови Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №62019150000000254 від 10.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що дане кримінальне провадження №62019150000000254 зареєстроване за заявою директора ТОВ «РосКосметика» Дубовика М.В., який скаржиться, що службові особи поліції в Миколаївській області внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків допустили пошкодження належного Товариству майна, вилученого під час обшуків та арештованого ухвалою слідчого судді в ході досудового розслідування кримінального провадження №12017150020002867 від 29.06.2017 року. При цьому в ході повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження №6201915000000080 від 18.02.2019 року, встановлено, що службові особи правоохоронних органів діяли в межах своєї компетенції та в рамках чинного законодавства України, а тому не заподіяли та не могли заподіяти істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Враховуючи викладене, вказане кримінальне провадження №6201915000000080 підлягало закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто було встановлено відсутність в діях окремих службових осіб правоохоронних органів складу кримінального правопорушення, а тому слідчим було складено постанову про закриття кримінального провадження від 27.08.2020 року, яка не скасована по теперішній час. Постановою Слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, В.Попазогло від 27.08.2020 року кримінальне провадження №62019150000000254, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, закрити на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлено існування не скасованої постанови слідчого про закриття кримінального провадження, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння. Судом досліджено Акт технічного стану №0000148589 від 24.03.2021 року, наданий Сервісним центром «Цитрус сервис» ФОП [PERSON] , відповідно до якого виріб iPad2 64Gb white Apple IW, IMEI: 012327007167847 надійшов в сервісний центр 23.03.2021 року на ремонт із заявленою несправністю (зі слів клієнта): «Пристрій не вмикається». Зовнішні пошкодження виробу: подряпини на корпусі, потертості на корпусі, подряпини на дисплеї, сліди удару на корпусі, стеси по корпусу, відколи на корпусі, жовті плями на дисплеї, деформований корпус. В результаті технічного огляду виявлено сліди механічних пошкоджень. Заявлені несправності підтвердилися. Виходячи з вищевикладеного, комісія прийшла до висновку: виріб iPad2 64Gb white Apple IW, IMEI: 012327007167847 не підлягає ремонту /т.2 а.с.27/. Відповідно до наданого позивачем рахунку на оплату №НФ0006377 від 05.05.2021 року ТОВ «Цетехно» Планшет Apple iPad 8 10.2 32 Gb Space Grey 2020 (сірий) коштує 11499,00 грн. /т.2 а.с.26/. З матеріалів справи вбачається, що 08.09.2017 року [PERSON] уклав з адвокатом Бєліком В.Г. Договір про надання правової допомоги адвокатом, 07.08.2020 року був складений Акт приймання-передачі виконаних юридичних послуг адвокатом та відповідно до квитанції №536895 від серпня 2020 року адвокат Бєлік В.Г. отримав від [PERSON] 13900,00 грн. /т.1 а.с.35-37/. Також 30.07.2020 року [PERSON] уклав з адвокатом Бєліком В.Г. Договір №30-07 про надання правової допомоги адвокатом та відповідно до квитанції №536911 від 30.12.2021 року адвокат Бєлік В.Г. отримав від [PERSON] 6700,00 грн. /т.2 а.с.38-39/. З листа СУ ГУНП в Миколаївській області від 28.12.2021 року №6326/24/3-2021 вбачається, що згідно з відомостями Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №12017150020002862, зареєстроване 29.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушенням, передбаченого ч. 2 ст. 212, ч. 4 ст. 358 КК України, 11.03.2020 року закрито слідчим СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області (на сьогодні ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Станом на 23.12.2021 року постанову про закриття даного кримінального провадження не скасовано. У кримінальному провадженні №12017150020002862 про підозру жодну особу повідомлено не було. [PERSON] у кримінальному провадженні №12017150020002862 мав процесуальний статус свідка /т.2 а.с.6/. З листа голови Центрального районного суду м. Миколаєва №07-02/1458/21 від 21.12.2021 року вбачається, що за інформацією, яка внесена до автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3», до Центрального районного суду м. Миколаєва не надходило на розгляд кримінального провадження №1201715002002867 відносно громадянина [PERSON] . Однак в рамках зазначеного кримінального провадження на розгляд слідчих суддів надходили матеріали клопотань та скарг /т.2 а.с.12/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок\~відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок\~відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в\~статті 1\~цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. Статтею 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених\~пунктами 1,\~3,\~4\~і\~5\~статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені\~пунктом 1\~статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. Майно, зазначене в\~пункті 2\~статті 3 цього Закону, повертається в натурі, а в разі неможливості повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно. Вартість жилих будинків, квартир, інших споруд відшкодовується лише у разі, якщо зазначене майно не збереглося в натурі і громадянин відмовився від надання йому рівноцінного жилого приміщення з безоплатною передачею у його власність або у разі згоди на це громадянина. Вартість втраченого житла відшкодовується виходячи з ринкових цін, що діють на момент звернення громадянина про відшкодування шкоди. У разі ліквідації підприємств, установ, організацій, яким майно було передано безоплатно, або недостатності у них коштів для відшкодування шкоди вартість майна (частина вартості) відшкодовується за рахунок державного бюджету. Вартість майна визначається за цінами, що діють на момент прийняття рішення про відшкодування шкоди. У разі пошкодження майна завдана шкода відшкодовується повністю. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що 31.08.2017 року ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . 05.09.2017 року у ході проведення обшуку за місцем мешкання [PERSON] вилучено зокрема планшет фірми IPad 64ЦВ сірого кольору, Model A 1337, IMEI [NUMBER] , Serial V50465GSETV та ноутбук фірми Sony РСY-7T-Т ID: 2005AJ1790. При цьому доказів щодо того, що вилучені планшет та ноутбук мали технічні несправності станом на дату проведення обшуку суду не надано. На вилучене майно був накладений арешт, який в подальшому був скасований та 26.03.2019 року представник [PERSON] [PERSON] отримав вилучені у позивача речі та документи. При цьому в Акті зазначені візуальні пошкодження техніки та вказано на неможливість її перевірки в зв`язку з відсутністю зарядних пристроїв. Після повернення майна позивачу 10.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості, що в період часу з 05.09.2017 року по 03.04.2019 року службові особи ГУНП в Миколаївській області внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків допустили пошкодження належного ТОВ «РосКосметика» майна, вилученого під час обшуків та арештованого ухвалою слідчого судді в ході досудового розслідування кримінального провадження №12017150020002867 від 29.06.2017 року. Однак в подальшому кримінальні провадження з цього приводу були закриті. При цьому відповідні експертизи для встановлення наявності чи відсутності пошкоджень вилученого майна, а також вартості його відшкодування чи ремонту в рамках кримінальних проваджень не проводились. Стороною позивача [PERSON] суду на підтверджені позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди суду надані висновок сервісного центру щодо несправності планшету та рахунок, що підтверджує розмір вартості подібного планшету. Стороною відповідачів будь-яких доказів на підтвердження того, що під час обшуку та вилучення планшету та ноутбуку вказані пристрої були несправні та мали пошкоджені, зафіксовані в акті від 26.03.2019 року при поверненні майна представнику позивача, суду не надані. Тобто стороною відповідачів не спростовані обставини, на які посилається позивач [PERSON] . Суд зазначає, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Статті 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України гарантують те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Міжнародні стандарти у сфері судочинства приділяють значну увагу питанням дотримання принципу змагальності судового процесу. Так, у справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63). У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні\~пункту 1\~статті 6 Конвенції. Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява №10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява №24724/94, п. 83-89). Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Таким чином, враховуючи, що обставини вилучення техніки в робочому стані та її повернення пошкодженою стороною відповідачів не спростовані, як і не спростований розмір вартості подібного до вилученого планшету, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Стосовно позовних вимог про стягнення 13900,00 грн., сплачених адвокату Бєліку В.Г. за подання юридичної допомоги, суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено надання адвокатом Бєліком В.Г. юридичних послуг, зазначених в Акті приймання-передачі виконаних послуг від 07.08.2020 року, саме в рамках цієї справи. Зокрема до матеріалів справи не додано ні складених адвокатом скарг, ані результатів їх розгляду. В зв`язку з наведеним суд критично ставиться до поданих доказів та приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в цій частині. Щодо позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1\~200 000,00 грн. суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про порядок\~відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З цього приводу суд зазначає, що стороною позивача в позовній заяві навіть не зазначено, в чому саме полягає завдана моральна шкода, до порушення яких життєвих зв`язків призвели дії правоохоронних органів та які додаткові зусилля потрібно було здійснити позивачу для організації його життя. Окрім постійного збільшення суми відшкодування за заподіяну моральну шкоду ані первісна позовна заява, ані подальші заяви про збільшення позовних вимог належного обґрунтування вказаної позовної вимоги не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в цій частині. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Outcome: partial