Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

\~ [PERSON] та [PERSON] звернулись до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі спільною заявою подружжя, яке має дитину, про розірвання шлюбу. Заява мотивована тим, що 18.05.2002 між заявниками зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Заявники зазначають, що через певний час після реєстрації шлюбу їх сімейне життя не склалось. Станом на даний час шлюбні відносини між заявниками припинені, спільне господарство не ведеться. 08.07.2022 заявниками укладений договір, зареєстрований в реєстрі № 4472, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., щодо визначення місця проживання, утримання та виховання дитини. За таких підстав заявники просять розірвати між ними шлюб, зареєстрований 18.05.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що складений актовий запис № 462. 06.09.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 27.09.2022. У судове засідання 27.09.2022 заявники [PERSON] та [PERSON] , належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, заяву про розірвання шлюбу підтримали з підстав, зазначених у заяві, та просили заяву задовольнити повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 18.05.2002 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України складений актовий запис № 462. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (а.с. 5). У даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). 08.07.2022 між заявниками був укладений договір про визначення місця проживання, утримання та виховання дитини. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований в реєстрі за № 4472. Відповідно до умов договору заявники домовилися, що спільна дитина [PERSON] буде проживати з батьком за адресою реєстрації його місця проживання. У цьому договорі сторони також визначили участь матері у забезпеченні умов життя дитини та умови здійснення нею права на особисте виховання сина (а.с. 10-13). Так, згідно з положенням ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 109 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом подання до суду заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. 3 ст. 109 СК України). Так, у спільній заяві заявники зазначили, що після реєстрації шлюбу їх сімейне життя не склалось та станом на даний час шлюбні відносини між заявниками припинені, спільне господарство не ведеться. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини заявників як подружжя, причини розірвання шлюбу та обставини життя заявників, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя заявників як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам заявників та їхньої дитини. При цьому суд також приймає до уваги, що між заявниками укладений договір, за умовами якого заявниками вирішені усі питання щодо визначення місця проживання дитини, її утримання та виховання, та що такі умови не порушують особисті та майнові права заявників та права їхньої дитини. Підстави вважати, що укладення цього договору та подання заяви про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, відсутні. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи, що після державної реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON] та остання бажає і надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає, що заява в цій частині також підлягає задоволенню. Також відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved