Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивовано тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.03.2021 року, серії ДПР18 № 539615, складеного о 18:50 годині на автодорозі М12 285 км. інспектором [PERSON], у цей день 12 березня 2021 року о 17.30 годині на автодорозі М12 285 км м. Вінниці водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Geely MR 7151 А», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, внаслідок чого здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Leaf», від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] допустив порушення вимог пунктів 2.3 б, 11.4, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2021 року у справі 127/8072/21 [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень на користь держави. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави 454,00 гривні судового збору. Постановою Вінницького апеляційного суду від 08 вересня 2021 року у справі 127/8072/21 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за статтею 124 КУпАП залишено без змін. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , забезпечений транспортний засіб марки «Geely MR 7151 А», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-200757958 у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», що був дійний на момент ДТП. Згідно розрахунку, складеного ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» сума матеріального збитку, завданого позивачу за пошкодження автомобіля Nissan Leaf, реєстраційний номер [NUMBER] , перевищує максимальний розмір страхової виплати. Відповідно до визначеної суми збитку ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», виплатило на користь позивача 127 400 грн., про що свідчить лист ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» від 15.09.2021 року № 9370. При цьому франшиза згідно полісу становить 2600 грн. Згідно висновку експертного дослідження Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 06.10.2021 року № ЕД-19/102-21/13799-АВ вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Leaf, реєстраційний номер [NUMBER] , який постраждав внаслідок ДТП, що відбулась 12.03.2021 року на момент проведення огляду КТЗ, а саме на 01.10.2021 року становить 455294,66 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини. При цьому матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля Nissan Leaf, реєстраційний номер [NUMBER] який постраждав внаслідок ДТП, що відбулась 12.03.2021 року на момент проведення огляду КТЗ, а саме на 01.10.2021 року становить 348758,00 грн. Експертною установою встановлено, що оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Leaf, реєстраційний номер [NUMBER] , перевищує ринкову вартість вказаного автомобіля, тому незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, відновлення автомобіля є економічно недоцільним, а збиток завданий його власнику дорівнює ринковій вартості транспортного засобу - тобто 349758,00 грн. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив, згідно заяви про зміну позовних вимог, яка була прийнята ухвалою суду від 27.06.2022 року, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 276861,04 грн. з яких: 175845,84 грн. матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля марки Nissan Leaf, реєстраційний номер [NUMBER] , яке відбулось 12.03.2021 року, 100000,00 грн. моральної шкоди у зв`язку з фізичним знищенням транспортного засобу, 1015,20 грн. витрат за послуги з експертного транспортно - товарознавчого дослідження від 06.10.2021 року № ЕД-19/102-21/13799-АВ. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню. В судовому засіданні відповідач та його представник запереичли проти позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 12 березня 2021 року о 17.30 годині на автодорозі М12 285 км м. Вінниці водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Geely MR 7151 А», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, внаслідок чого здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Leaf», державний номерний знак [NUMBER] , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] допустив порушення вимог пунктів 2.3б, 11.4, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2021 року, залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 08.09.2021 року, визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень на користь держави. Вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] позивач [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Nissan Leaf», державний номерний знак [NUMBER] . Цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-200757958. Франшиза згідно Полісу становить 2600,00 грн. Позивач зазначає, що ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» виплатило на користь позивача 127400,00 грн. Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/102-21/13799-АВ від 06.10.2021 року матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля марки Nissan Leaf», державний номерний знак [NUMBER] , яке відбулось 12.03.2021 року, станом на момент проведення огляду КТЗ, а саме на 01.10.2021 року становив 349758,00 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Nissan Leaf, державний номерний знак [NUMBER] , яке відбулось 12.03.2021 року станом на момент проведення огляду КТЗ, а саме на 01.10.2021 року становила 455294,66 грн. з урахуванням ПДВ на матеріали та запасні частини. За клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Павленко І.С. ухвалою суду від 26.01.2022 року у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертній установі Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідно до висновку експерта від 25.05.2022 року № 1100/22-21 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Leaf, державний номерний знак [NUMBER] складала на час ДТП 365373,00 грн. Автомобіль Nissan Leaf, державний номерний знак [NUMBER] , відновлювати економічно недоцільно. Розрахункова вартість залишків (вартість пошкодженого автомобіля Nissan Leaf, державний номерний знак [NUMBER] ) складала на час ДТП величину 62127,16 грн. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «СовтрансавтоХолдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Оскільки постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2021 року, залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 08.09.2021 року, визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому суд вважає доведеним факт пошкодження автомобіля, який належить на праві власності позивачу, внаслідок протиправних дій відповідача. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, проте обмежується страховою сумою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05.11.2020 у справі №753/10416/17. Відповідно до п. 30.1 статті 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Згідно пункту 30.2. статті 30 цього ж Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Саме ця норма закону підлягає застосування в справі, що розглядається, що відповідає положенням статті 1192 ЦК України. Так, судом встановлено, що відповідно до висновку експерта від 25.05.2022 року № 1100/22-21 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Leaf, державний номерний знак [NUMBER] , складала на час ДТП 365373,00 грн. Автомобіль Nissan Leaf, державний номерний знак [NUMBER] , відновлювати економічно недоцільно. Розрахункова вартість залишків (вартість пошкодженого автомобіля Nissan Leaf, державний номерний знак [NUMBER] ) складала на час ДТП величину 62127,16 грн. Відтак, з урахуванням висновку експерта, автомобіль позивача є фізично знищеним і тому порядок відшкодування завданої йому шкоди регламентовано статтею 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і розмір відшкодування позивачеві слід розрахувати як різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП (залишки). Отже, враховуючи заяву про зміну позовних вимог, позивачем заявлено вимоги про відшкодування шкоди, за вирахуванням сплаченої йому страховиком суми страхового відшкодування в розмірі 127400,00 грн. та вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 62127,16 грн. (365373,00 грн. - 127400,00 грн. - 62127,16 грн. = 175845,84 грн.). Суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 175845,84 грн. обґрунтованими та такими, що відповідають Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає,що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 175845,84 грн. підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн. слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. В обґрунтування цієї частини позовних вимог, позивач зазначив про те, що внаслідок ДТП, яке привело до пошкодження транспортного засобу, порушило нормальні життєві зв`язки і вимагають додаткових матеріальних затрат. Зокрема позивач з дати ДТП не має можливості користуватися власним автомобілем, у зв`язку з його фактичним знищенням. Внаслідок чого порушено встановлений ритм життя позивача, обмежено можливість у задоволенні культурно - побутових потреб, пов`язаних із пересуванням, як особисто так і членів сім`ї та близьких родичів. Крім того, моральні переживання позивача полягають у тому, що з дати ДТП винуватець ДТП жодного разу не звернувся до позивача щодо добровільного відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). При цьому, Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань. Згідно з практикою ЄСПЛ порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»). Визначаючи розмір моральної шкоди судом враховано моральний стан позивача в результаті ДТП, де позивач отримав нервовий стрес, що призвело до душевних страждань,

Outcome: partial