Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів на життя. Між сторонами постійно виникають непорозуміння та сварки, що негативно впливає на обстановку в родині, виховання та розвиток дитини. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення між ними не можливо, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 9 000 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, де просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги з урахуванням збільшення позовних вимог підтримала. 22.12.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав, проте заначив, що сторони проживали разом та вели спільне господарство до грудня 2021 року, проте проти розірвання шлюбу не заперечував. В частині стягнення аліментів, просив позов задовольнити частково, та визначити розмір аліментів в межах 1006, 50 грн., тобто половину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що піклується про непрацездатних батьків, яким також надає матеріальну допомогу. Разом з тим, зазначив, що дитина аліменти на яку просить стягнути позивач, є здоровою та не потребує значних витрат пов`язаних з її утриманням та доглядом. Розгляд справи просив проводити без його участі. 05.01.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач заперечує проти доводів відповідача, щодо стягнення аліментів в розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зокрема, відповідач в обгрунтування своїх заперечень щодо матеріальної допомоги на утримання батьків, не надав доказів, стосовно розміру пенсійного забезпечення останніх, крім того мати відповідача зареєстрована, як ФОП, а батько відповідача згідно з документами долученими до відзиву перебуває на пенсії як військовослужбовець у відставці, а відтак доказів стосовно розміру допомоги з врахуванням доходів батьків відповідачем не надано. Крім того, після народження дитини, відповідач оформив допомогу при народженні дитини на своє ім`я, та продовжує її отримувати, в той час коли дитина проживає з позивачем. 21.01.2022 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач, зазначив, що допомогу після народження дитини оформив на своє ім`я, оскільки всі документи подавав онлайн. Проте, дані кошти останній витрачав на оплату занять футболу, а тому твердження позивача стосовно того що дані кошти відповідач залишає собі є неправдивими. Щодо допомоги батькам, зазначив, що останні потребують системного лікування, оскільки в жовтні 2021 перехворіли на коронавірусну хворобу. Зазначив, що допомогу сину надає систематично, зокрема купує новий одяг. 15.07.2022 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій остання просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 9 000 грн. оскільки на даний час дитина відвідує приватний дитячий садок, вартість якого на місяць становить 10 000 грн., крім того вона забезпечує дитину всім необхідним, зокрема харчуванням, лікуванням в разі необхіності та придбанням нового одягу, а тому витрати пов`язані з утриманням дитини зросли. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 04 листопада 2017 у Соломянському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2926 /а.с. 5/. За час подружнього життя у сторін народилася дитина син - [PERSON] , [INFO] /а.с. 6/. Спільне життя між сторонами не склалося із - за різних поглядів на життя, у зв`язку з чим сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення аліментів, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно відповіді з Державної податкової служби України, щодо отримуваних доходів відповідача, вбачається, що доходи останнього за перший квартал 2022 становлять в загальному розмірі 125 890 грн., а тому суд вважає за можливе відступити від засад рівності та приходить до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем, оскільки дитина проживає разом з позивачем, яка в свою чергу піклується про її матеріальний, духовний та соціальний розвиток, забезпечує її всіма необхідними умовами для проживання, крім того дитина відвідує приватний дитячий садок, що в свою чергу збільшує витрати на утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved