Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ), в якій просить: розірвати шлюб між сторонами зареєстрований 22 вересня 2017 року Виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 11; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] »; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття - до [INFO] , а також просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 992, 40 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у лютому 2021 року стосунки між сторонами погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже більше року вони живуть різними інтересами. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач починаючи з вересня 2021 року не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання призначене на 08.09.2022 сторони не з`явилися. Від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 05.09.2022 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Крушенівського Р.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав у повному обсязі та справу просив розглянути за відсутністю відповідача та його представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 22 вересня 2022 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 2017 року у Виконавчому комітеті Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що складено відповідний актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , яке видано 17 липня 2018 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сімейні відносини між сторонами припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини і збереження родини стали неможливими, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав та результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на малолітню дитину у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку щомісячно. Саме такий розмір аліментів, суд вважає достатнім та обґрунтованим. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла на адресу суду 23.02.2022, тому з вказаного дня підлягають стягненню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] . На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 992,40 гривень, а також на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved