Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач - представник органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради Майдебура Ю. В. звернувся із вказаним позовом до суду та просить суд проголосити рішення, котрим відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав; стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що на контролі органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради знаходиться питання щодо невідкладного відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , (a/з про народження від 09.12.2017 № 2438, складений Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області), у батька [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини - [PERSON] , [INFO] померла (a/з про смерть від 16.12.2020 № 640, складений Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)). До служби у справах дітей Одеської міської ради 18.01.2022 надійшло телефонне повідомлення від сусідки [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] про те, що в другій половині будинку проживає [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON] . Зі слів сусідки мати дитини померла, а батько зловживає спиртними напоями, вихованням дитини після смерті матері не займається. Спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з інспекторами сектору ювенальної превенції відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області 18.01.2022 було здійснено вихід за даною адресою та встановлено, що за вказаною адресою проживає [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON] . Батько дитини перебував в стані алкогольного сп`яніння та поводив себе агресивно. У будинку житлово-побутові умови проживання незадовільні, не дотримано санітарно-гігієнічних норм, речі розкинуті, безлад, затхлий запах. Під час медичного огляду лікарями малолітнього [PERSON] було встановлено, що у дитини сходиться косоокість. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 18.01.2022 було встановлено, що перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком загрожує його життю та здоров`ю. В результаті підтвердженого факту безпосередньої загрози життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , було направлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 2» Одеської міської ради. Малиновського районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 35/01-06 від 20.01.2022 «Про невідкладне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] , та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення». Також 20.01.2022 за № 0191/01-20 органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України. Враховуючи зазначене в позовній заяві, враховуючи ризики перебування дитини разом з батьком, представник позивача звернувся із вказаним позовом до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2022 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для строк для подання відзиву (третій особі пояснення щодо позову) на позов. (а.с. 31,32). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті позову. (а.с 83). Від відповідача 02 червня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву. [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що ним покращуються умови проживання дитини, він офіційно працевлаштувався на роботу, пройшов лікування, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Дбає про права та інтереси свого сина [PERSON] . (а.с. 49-54). Представник позивача в судове засідання не прибув та засобами електронної пошти надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 78, 84). Відповідач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав та наполягав на відмову у їх задоволенні, приймаючи до уваги його відзив на позовну заяву. (а.с. 86). Представник третьої особи в судове засідання не прибув та засобами електронної пошти надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, про прийняте рішення просив повідомити. (а.с. 85). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (a/з про народження від 09.12.2017 № 2438, складений Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області). (а.с. 10). Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] ., зареєстрований: [ADDRESS] . (а.с. 30). Мати дитини - [PERSON] , [INFO] померла (a/з про смерть від 16.12.2020 № 640, складений Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)). (а.с. 13). Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 18.01.2022 було встановлено, що перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком загрожує його життю та здоров`ю. (а.с. 16-24). Малиновського районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 35/01-06 від 20.01.2022 «Про невідкладне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] , та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення». Також 20.01.2022 за № 0191/01-20 органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України. (а.с. 25,26). З письмових пояснень [PERSON] , що відображені в відзиві на позовну заяву вбачається, що [PERSON] офіційно працевлаштований та працює на посаді оператора заправних станцій ТОВ «Егаз-Рітейл» з 27.01.2022 року. При цьому, ТОВ «Егаз-Рітейл» надано йому 09.02.22р. позитивну характеристику. (а.с. 61,71). На обліку [PERSON] у нарколога та психіатра не перебуває. (а.с. 63). Окрім того, за місцем проживання батька з сином покращуються умови проживання: зроблений косметичний ремонт, закуплені меблі та іграшки дитині, в помешканні прибрано та охайно. (а.с. 72-77). Підстав вважати, що залишення малолітнього [PERSON] , [INFO] , у відповідача є небезпечним для його життя, здоров`я і морального виховання, не має. Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Таким чином, суд виходить із пріоритету якнайкращих інтересів дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, та приходить до висновку про відсутність підстав для відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав, оскільки позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. За таких обставин, та враховуючи те, що відповідач не втратив інтересу до дитини, має бажання та можливість утримувати та виховувати його, враховуючи доведеність певних намагань відповідача проявити турботу про дитину, та змінити своє відношення до його виховання, а також врахувавши інтереси дитини, яка повинна рости під опікою і відповідальністю свого батька, і у всякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, та те, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїм батьком, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на даний час підстави для відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] , відсутні, а тому наявні всі підстави для відмови у задоволені позову органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки зазначені вимоги є похідними та у разі відмови у задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, підстав для стягнення аліментів також не вбачається. Долю судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed