Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який з 2019 року не проживає за місцем реєстрації та не приймає участі в утриманні житла. Реєстрація [PERSON] у вказаному житловому будинку створює їй, як власнику, перешкоди в користуванні житловим будинком в повній мірі, зокрема, в оформленні субсидії. Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 11.01.2022 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 09.02.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судовим розглядом цивільної справи встановлено, що згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Ніжинське МБТІ» від 20.11.2009 № 24522463 та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.11.2009, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження житлового будинку [ADDRESS] від 20.07.2021, в житловому будинку [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але за місцем реєстрації фактично не проживає. Згідно з довідками Деснянської селищної ради від 20.07.2021 № 418/4 та від 22.08.2022 № 414/4, [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації в [ADDRESS] фактично не проживає з 01.10.2020 по теперішній час. Відповідно до ст.\~47\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно із ст.\~72\~ЖК Української\~РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим жилим приміщенням може виникати та існувати лише у осіб, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство або при їх вселенні була інша угода про порядок користування цим приміщенням. У разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування цим будинком. Такі ж вимоги стосуються і колишніх членів сім`ї власника житла. З огляду на те, що позивач є власником вищезазначеного житла, відповідач не проживає в житлі тривалий час (з 2020 року), в утриманні житла участі не приймає, створює перешкоди у користуванні власником своєю власністю, суд дійшов висновку про захист порушеного права власності позивача на нерухоме майно шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Крім того відсутні підстави для збереження за відповідачем житлового приміщення понад один рік відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України. Також згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved