Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову посилаючись на те, що 20.04.2018 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та ТОВ «Штраус Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 36/УА/0173945/2.1.5 Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ford», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач, взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 11.09.2018 року о 13:20 в місті Дніпро, на вулиці Святослава Хороброго, 8, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », допустив зіткнення з транспортним ізасобом «Ford», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпроперовська № 200/15217/20 від 27.09.2018 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 5 150,80 грн. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІУ від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП Відповідача не була застрахована. Отже, на підставі вищезазначеного, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому. Посилаючись на вище викладене Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5 150,80 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 21.07.2022 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представника позивача позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі, розглянути справу у їх відсутність проти заочного винесення рішення не заперечував. Відповідач до суду не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Своїм правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Судом встановлено, що 20.04.2018 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та ТОВ «Штраус Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 36/УА/0173945/2.1.5 Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ford», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач, взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 11.09.2018 року о 13:20 в місті Дніпро, на вулиці Святослава Хороброго, 8, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », допустив зіткнення з транспортним ізасобом «Ford», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпроперовська № 200/15217/20 від 27.09.2018 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 5 150,80 грн. Відповідача не була застрахована цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП. Спірні правовідносини виникли із зобов`язань, що виникають із відшкодування шкоди в порядку регресу. Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Враховуючи, що відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, дані спірні правовідносини регулюються загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому суд вважає, що страхові відшкодування підлягають стягненню з відповідача в порядку регресу. За ч. 6 ст. 82 УПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати в порядку регресу в розмірі 5150,80 грн. Питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, вирішено у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України: з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved