Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

28 червня 2022 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином. Позивач посилається на те, що вироком Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні стосовно неї злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України. Вироком суду встановлено, що 09 листопада 2021 року о 20:00 годині за адресою [ADDRESS] відповідач в ході конфлікту на грунті особистих неприязних відносин спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді гематом м`яких тканин обличчя та голови, лівого надпліччя, плечового суглобу та лівого плеча, саден обох долонних поверхонь кистей та обох колінних суглобів, забійної рани слизової оболонки верхньої губи зліва, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок протиправних дій відповідача вона була змушена лікуватися, а також їй була заподіяна моральна шкода. Позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 1121 грн, у відшкодування моральної шкоди 100\~000 грн, витрати на адвоката 5000 грн. Ухвалою від 05 липня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзиву на позов не надійшло. Учасниками справи не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2022 року у справі № 185/11291/21 встановлено, що [PERSON] 09 листопада 2021 року о 20 годині, знаходячись за адресою [ADDRESS] , в ході конфлікту, виниклого на ґрунті особистих неприязних відносин, спричинив потерпілій [PERSON] , тілесні ушкодження у вигляді гематом м`яких тканин обличчя та голови, лівого надпліччя, плечового суглобу та лівого плеча, саден обох долонних поверхонь кистей та обох колінних суглобів, забійної рани слизової оболонки верхньої губи зліва, які утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмета (предметів) з місцем прикладення діючої сили у вищезазначені області та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України , призначено покарання у вигляді штрафу 850 грн у дохід держави. Цивільний позов не заявлявся (а.с.10-13). Дніпровським апеляційним судом 10 травня 2022 року скасовано вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2022 року в частині призначеного покарання. Призначено [PERSON] покарання за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України у виді 1 року виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків від суми заробітку. В решті вирок залишено без змін (а.с.14-17). Таким чином вина відповідача у спричиненні позивачу тілесних ушкоджень встановлена вироком суду, який набрав законної сили. Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач зазначає у позовній заяві, що на лікування вона витратила 1121 грн і просить стягнути з відповідача зазначену суму як матеріальну шкоду. На підтвердження заявлених вимог позивачем надано: -копію квитанції ТОВ «Міжрнародна інноваційна клініка» до прибуткового касового ордера № 13 від 08 грудня 2021 року на суму 940 грн за медичні послуги згідно з рахунком № МРТ-211208-0100, -копію квитанції аптеки № 14 від 16 листопада 2021 року на загальну суму 67 грн за придбання ліків: аскорутин, гліцин, -копію квитанції ТОВ «Аптеки медичної академії» від 11 листопада 2021 року на суму 114 грн 50 коп за придбання плівки для рентгенографії (а.с.5). При цьому позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що зазначені витрати здійснювалися нею внаслідок протиправних дій відповідача. Зокрема відсутні медичні документи, що підтверджують призначення лікаря щодо вживання препаратів, здійснення медичних процедур, обстежень тощо у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями. Таким чином позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 1121 грн належним чином не обґрунтовані і не підлягають задоволенню. За змістом статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ Способом\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів може\~бути зокрема\~ відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 01 вересня 2020 року у справі 216/3521/16-ц, виходячи з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Таким чином будь-яке порушення прав особи є підставою для відшкодування цій особі моральної шкоди. За наявності вироку суду, що підтверджує вину відповідача у спричиненні позивачу тілесних ушкоджень, суд вважає доведеним факт спричинення позивачу моральної шкоди, оскільки внаслідок дій відповідача позивач відчувала фізичний біль та приниження, сліди ударів на обличчі та кистях рук у вигляді гематом та саден тривалий час були помітними. Однак розмір моральної шкоди, заявленої позивачем до відшкодування 100\~000 грн, є завищеним, зважаючи на те, що спричинені відповідачем тілесні ушкодження відносяться до легких, позивачем не доведено, що ці тілесні ушкодження призвели до негативних наслідків для здоров`я. З урахуванням обставин справи, а саме: що відповідачем було нанесено позивачу близько десяти ударів кулаками по голові, тулубу та верхнім кінцівкам, а також що згідно з текстом вироку суду відповідач не вчиняв дій, які б свідчили про каяття і не виявляв бажання виправити ситуацію, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 30\~000 грн. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення. На день звернення позивача до суду мінімальний розмір судового збору за подання позовної заяви майнового чи немайнового характеру фізичною особою складав 992 грн 40 коп. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог судовий збір у мінімальному розмірі 992 грн 40 коп підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на адвоката у розмірі 5000 грн. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До позовної заяви додано копії квитанцій до прибуткового касового ордера, що підтверджують прийняття адвокатом Савченком С.А. від [PERSON] сум за договором від 16 грудня 2021 року, а саме: квитанція від 16 грудня 2021 року на суму 2500 грн, квитанція від 28 грудня 2021 року на суму 1000 грн, квитанція від 05 січня 2022 року на суму 1500 грн, всього на суму 5000 грн (а.с.4). При цьому позивачем не дотримано вимогу частини 3 статті 137 ЦПК України, не подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за справою, що розглядається. Таким чином розмір витрат позивача на правову допомогу не підтверджується належними доказами.

Outcome: partial