Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просив виділити [PERSON] в натурі належні йому 23/100 часток в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як окреме iндивiдуально визначене нерухоме майно, яким є приміщення квартири [ADDRESS] , загальною площею 56,8 кв.м. та житловою площею 24,9 кв.м., до складу якої входить: веранда, номер на експлікації 1-1, площею 3,4 кв.м.; санвузол, номер на експлікації 1-2, площею 3,0 кв.м.; підсобне примiщення, номер на експлікації 1-3, площею 6,7 кв.м; житлова кімната, номер на експлікації 1-4, площею 9,7 кв.м.; житлова кімната (камерально), номер на експлікації 1-5, площею 15,2 кв.м.; коридор, номер на експлікації 1-6, площею 4,4 кв.м.; кухню, номер на експлікації 1-7, площею 14,4 кв.м., надвiрнi споруди: гараж, літера «Д», площею 25,3 кв.м. та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з виділенням в натурі його частки; виділити [PERSON] в натурі належні йому 23/100 частини земельноi дiлянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, розташованої за адресою: [ADDRESS] , як окреме індивідуально визначене нерухоме майно та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з її виділенням в натурі. Позов обґрунтований тим, що у відповідності до Договору купівлі-продажу від 04.04.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрованого в реєстрі за №460, [PERSON] продала, а позивач [PERSON] набув у власність 23/100 частки у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072. У відповідності до Договору купівлі-продажу від 04.04.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрованого в реєстрі за №461, [PERSON] продала, а позивач [PERSON] набув у власність 23/100 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, відповідач [PERSON] є власником 28/100 часток у праві власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку, та відповідач [PERSON] є власником 49/100 часток у праві власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку. Позивач зазначає, що житловий будинок складається з квартири [ADDRESS] , квартири [ADDRESS] , квартири [ADDRESS] , які мають три окремі входи, спору між сторонами з приводу користування будинком та надвірними спорудами немає, проте відповідачі не надають йому згоду на виділ його частки у спільній часткові власності на земельну ділянку з метою припинення спільної часткової власності та реєстрації права власності за кожним на свою частку, як окремий об`єкт нерухомого майна. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.07.2020 призначено у справі проведення судової будівельно-технічної експертизи. 27.08.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач [PERSON] просила суд надати додатковий час для вирішення питань щодо досягнення мирової угоди з позивачем. Крім того, 18.10.2021 відповідач [PERSON] надала уточнення до відзиву, у яких просила суд врахувати під час поділу земельної ділянки лінії, які визначені експертами КНДІСЕ згідно варіанту №3 Висновку експертів від 19.03.2021 №23004/20-41/10496/10497/21-41 за результатами проведення судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи у справі, з відступом від ідеальних часток та без грошової компенсації. У відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву. 24.11.2021 до суду надійшли уточнення до позовної заяви, у яких позивач просив суд позовні вимоги в частині встановлення меж земельної ділянки прокласти по лініям, які визначені експертами КНДІСЕ згідно варіанту №1 Висновку експертів від 19.03.2021 №23004/20-41/10496/10497/21-41 за результатами проведення судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи у справі. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від них не надходило. У судовому засіданні, під час допиту свідок [PERSON] зазначила, що у 2018 році позивач [PERSON] придбав у неї на підставі договорів купівлі-продажу 23/100 частки житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований. До моменту відчуження вказаного майна між нею та відповідачами, які є іншими співвласниками, були відсутні будь-які спори щодо порядку користування спільним майном. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у відповідності до Договору купівлі-продажу від 04.04.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрованого в реєстрі за №460, [PERSON] продала, а позивач [PERSON] набув у власність 23/100 частки у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072. Відповідно до Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.01.2020 №196276247 відповідач [PERSON] є власником 28/100 часток у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та відповідач [PERSON] є власником 41/100 часток у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З технічного паспорту КМБТІ на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 22.08.2008 (далі - технічний паспорт) вбачається, що житловий будинок літера «А», загальною площею 200,5 кв.м., житловою площею 106,8 кв.м., гараж літера «Б», гараж-сарай літера «В», сарай літера «Г», гараж Літера «Д», сарай з погребом літера «Е», вбиральня літера «Ж», вбиральня літера «І», льох літера «З», навіс літера «К», спорудження №1-6, І-VІ, складається з квартири [ADDRESS] , квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] , які мають три окремі входи. Так, 23/100 частки житлового будинку, які належать на праві власності позивачу [PERSON] , зображені у технічному паспорті, як квартира [ADDRESS] , загальною площею 36,8 кв.м., житловою площею 24,9 кв.м. до складу якої входять: веранда, номер на експлікації 1-1, площею 3,4 кв.м.; санвузол, номер на експлікації 1-2, площею 3,0 кв.м.; підсобне приміщення, номер на експлікації 1-3, площею 6,7 кв.м; житлова кімната, номер на експлікації 1-4, площею 9,7 кв.м.; житлова кімната (камерально), номер на експлікації 1-5, площею 15,2 кв.м.; коридор, номер на експлікації 1-6, площею 4,4 кв.м.; кухня, номер на експлікації 1-7, площею 14,4 кв.м.; та надвірні споруди: гараж, літера «Д», площею 25,3 кв.м.; сарай, літера «E», площею 19,2 кв.м.; та перебувають у його користуванні. Відповідач [PERSON] є власником 28/100 часток житлового будинку, які зображені у технічному паспорті, як квартира [ADDRESS] , загальною площею 43,3 кв.м. та житловою площею 25,70 кв.м., до складу якої входить: кухня, номер на експлікації 2-1, площею 5,5 кв.м.; ванна кімната, номер на експлікації 2-2, площею 2,1 кв.м.; коридор, номер на експлікації 2-3, площею 10,0 кв.м; житлова кімната, номер на експлікації 2-4, площею 10,0 кв.м.; житлова кімнати (камерально), номер на експлікації 2-5, площею 15,7 кв.м., та надвірні споруди: погріб, літера «3», площею 16,2 кв.м.: сарай, літера Г, площею 45,2 кв.м.; навiс, літера «К», площею 11,8 кв.м.; та перебувають у її користуванні. Відповідач [PERSON] є власником 49/100 частин житлового будинку, які зображені в технічному паспорті як квартира [ADDRESS] , загальною площею 100,4 кв.м. та житловою площею 56,2 кв.м, до складу якої входить: вхід в підвал (камерально), номер на експлікації 3-1, площею 8,1 кв.м.; котельня, номер на експлікації 3-11, площею 25,4 кв.м.; коридор, номер на експлікації 3-1, площею 3,7 кв.м; житлова кімната, номер на експлікації 3-2, площею 14,3 кв.м.; житлова кімната, номер на експлікації 3-3, площею 10,2 кв.м.; житлова кімната (камерально), номер на експлікації 3-4, площею 11,3 кв.м.; житлова кімната, номер на експлікації 3-5, площею 20,4 кв.м.: санвузол, номер на експлікації 3-6. площею 2,9 кв.м.; кухня, номер на експлікації 3-7, площею 4,1 кв.м., надвiрнi споруди: гараж, літера «Б», площею 26,6 кв.м.; гараж-сарай, літера «В», площею 23,2 кв.м.; та перебувають у її користуванні. У силу ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, як встановлено, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом права спільної часткової власності позивача [PERSON] та відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За частинами 1-3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власникам має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦПК України. Відповідно до п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. З огляду на вищенаведене та враховуючи, що судом встановлена технічна можливість виділу ізольованої частки житлового будинку відповідно до ідеальних часток співвласників, без необхідності здійснення втручання у конструкції та переобладнання, позовні вимоги про виділ [PERSON] в натурі належні йому 23/100 часток в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як окреме iндивiдуально визначене нерухоме майно, яким є приміщення квартири [ADDRESS] , загальною площею 56,8 кв.м. та житловою площею 24,9 кв.м., до складу якої входить: веранда, номер на експлікації 1-1, площею 3,4 кв.м.; санвузол, номер на експлікації 1-2, площею 3,0 кв.м.; підсобне примiщення, номер на експлікації 1-3, площею 6,7 кв.м; житлова кімната, номер на експлікації 1-4, площею 9,7 кв.м.; житлова кімната (камерально), номер на експлікації 1-5, площею 15,2 кв.м.; коридор, номер на експлікації 1-6, площею 4,4 кв.м.; кухню, номер на експлікації 1-7, площею 14,4 кв.м., надвiрнi споруди: гараж, літера «Д», площею 25,3 кв.м. та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з виділенням в натурі його частки, підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про виділ [PERSON] в натурі належні йому 23/100 частини земельноi дiлянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, розташованої за адресою: [ADDRESS] , як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, та припинення права спільної часткової власності [PERSON] на земельну ділянку, слід зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Рішення Київської міської ради за вих. №277/2346 від 17.09.2009 «Про приватизацiю земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будiвель і споруд у Голосіївському районі м. Києва», яким громадянам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у спільну часткову власність, для обслуговування житлового будинку, передано земельну ділянку площею 0,1000 га по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку і господарських будiвель, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, у відповідності до якого розмiр частки земельної дiлянки загальною площею 0,1000 га у спільній частковій власності [PERSON] становить 23/100, у [PERSON] становить 28/100, у [PERSON] становить 49/100. Згідно Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.01.2020 №196276247 відповідач [PERSON] є власником 28/100 часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та відповідач [PERSON] є власником 41/100 часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до Договору купівлі-продажу від 04.04.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрованого в реєстрі за №461, [PERSON] продала, а позивач [PERSON] набув у власність 23/100 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Частинами 1, 2, 4 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Частиною 1 ст. 86 ЗК України визначено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). За приписами ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно Висновку експертів від 19.03.2021 №23004/20-41/10496/10497/21-41 за результатами проведення судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи у справі, експертами КНДІСЕ запропоновано чотири можливі варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.03.2021 становить 1771979,00 грн., ринкова вартість 1 кв.м. земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.03.2021 становить 1772,00 грн. Так, запропоновані експертами варіанти № 1 та № 2 розподілу земельної ділянки передбачають накладення сервітуту площею 0,0014 га щодо земельної ділянки, яку пропонується виділити [PERSON] , задля забезпечення під`їзду до житлового будинку співвласнику [PERSON] . Проте, запропоновані експертами варіанти № 3 та № 4 розподілу земельної ділянки можливі без накладення вказаного сервітуту. Крім того, за варіантом № 3 експертами запропоновано виділити співвласникам частки земельної ділянки з відступом від ідеальних часток та відповідною грошовою компенсацією, а саме: [PERSON] виділити 0,0216 га (зменшено на 0,0014 га), [PERSON] виділити 0,0284 га (збільшено на 0,0004 га), [PERSON] виділити 0,0501 га (збільшено на 0,0011 га). За варіантом № 4 експертами запропоновано виділити співвласникам частки земельної ділянки з відступом від ідеальних часток та відповідною грошовою компенсацією, а саме: [PERSON] виділити 0,0216 га (зменшено на 0,0014 га), [PERSON] виділити 0,0280 га (ідеальна частка), [PERSON] виділити 0,0504 га (збільшено на 0,0014 га). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів ; показаннями свідків. Статтею 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права . Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням принципів розумності, пропорційності та справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з урахуванням балансу інтересів сторін, виділивши позивачу [PERSON] частину земельноi дiлянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:79:491:0072, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зі зміною ідеальних часток відповідно до 4 (четвертого) варіанту розподілу, запропонованого експертами КНДІСЕ у Висновку експертів від 19.03.2021 №23004/20-41/10496/10497/21-41 за результатами проведення судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи у справі, оскільки вважає його найбільш прийнятним, враховуючи майнові права та інтереси всіх сторін та сприяючи кожному з них використовувати приміщення за призначенням, що відповідає інтересам сторін та надає можливість нормального користування житловим будинком і надвірними будівлями. Разом з тим, при 4 (четвертому) варіанті розподілу земельної ділянки, запропонованому експертами КНДІСЕ у Висновку експертів від 19.03.2021 №23004/20-41/10496/10497/21-41, відповідач [PERSON] , частка якої в натурі після поділу стала більша за ідеальну, зобов`язана виплатити позивачу [PERSON] , частка якого в натурі після поділу стала менша за ідеальну, грошову компенсацію в розмірі 24808,00 грн. (1772,00 грн. * 14 кв.м.). У порядку ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судовий сбір у розмірі 1681,60 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 20920,32 грн.

Outcome: approved