Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та Мукачівської міської ради про скасування рішення Мукачівської міської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20.09.2022 року [PERSON] було залучено до участу у справі в якості правонаступника позивача [PERSON] , оскільки останній помер. Позов мотивований тим, що 02.07.2004 року [PERSON] придбав домоволодіння по [ADDRESS] та відповідно до рішення Мукачівського міськвиконкому від 21.04.2005 року №106 здійснив прибудову до нього і його реконструкцію. Рішенням 38 сесії 4 скликання Мукачівської міської ради від 17.01.2005 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Одним із суміжних землекористувачів є відповідач [PERSON] , земельна ділянка якого знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Протягом останніх декілької років між позивачем і відповідачем існує спір щодо меж земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] . Після тривалих судових процесів відповідач з формальних підстав скасував йому документи на право власності на вказану земельну ділянку. Жодних претензій та скарг з його боку до того моменту не було. [PERSON] постійно наголошує на тому, що у нього нібито захоплена земельна ділянка і він на ній побудував огорожу. Такі твердження не відповідають дійсності, що підкріплене відповідним рішенням суду. Під час вирішення спору меж земельних ділянок та демотажу бетонної огорожі Апеляційний суд Закарпатської області в рішенні від 26.09.2012 року прийшов до висновку, що межі відповідачем (тобто ним) не були порушені, а виключно мало місце питання щодо доступу позивача до стіни свого будинку, а тому суд вирішив усунути [PERSON] перешкоди у користуванні належною до будинку [ADDRESS] частиною земельної ділянки завширшки 0,388 м., прилеглою до стіни будинку [ADDRESS] з боку домоволодіння [ADDRESS] , зобов`язавши його, [PERSON] , демонтувати частини огорожі, що перешкоджають доступу до зазначеної ділянки. 28.10.2019 року державним виконавцем Мукачівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Лешко В.О. було відкрито виконавче провадження ВП №60424693 про примусове виконання виконавчого листа №303/1879/13-ц, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про усунення [PERSON] перешкоди у користуванні належною до будинку [ADDRESS] частиною земельної ділянки завширшки 0,388 м., прилеглої до стіни домоволодіння [ADDRESS] , зобов`язавши [PERSON] демонтувати частини огорожі, що перешкоджають доступу до зазначеної ділянки. Рішення суду апеляційної інстанції, яке набуло законної сили 26.09.2012 року, позивачем було виконано повністю, він демонтував частину огорожі, що перешкоджала доступу до стіни будинку [ADDRESS] та відступив від неї не 0,388 м., як вимагалось судовим рішенням, а 0,520 м.. Виконання рішення суду зафіксовано актом державного виконавця від 12.12.2019 року та постановою про закінчення виконавчого провадження від 16.12.2019 року. Тобто спір щодо меж земельної ділянки між ним та відповідачем існує. Мукачівська міська рада була стороною всіх цих судових проваджень і була обізнана із ситуацією, яка склалась. У всіх попередніх судових справах мова йшла про ту частину земельної ділянки на межі, яка знаходиться між його земельною ділянкою та будинком відповідача [PERSON] .. Так, як він відступив для надання відповідачу доступу до стіни будинку спір нібито мав бути вирішений, але ні, відповідач знову звернувся до суду з аналогічним позовом демонтувати бетону огорожу, яка знаходиться на межі їхніх двох ділянок і вже не в якійсь частині, а повністю по межі. Такі вимоги відповідача є необгрунтованими та незаконними. До позову відповідач [PERSON] додав документи, що підтверджують його право власності на суміжну земельну ділянку за [ADDRESS] . Саме тоді він дізнався, що відповідач розробив собі технічну документацію та оформив право власності. Внаслідок чого звернувся до землевпорядної організації для замовлення технічної документації, на що йому повідомлено, що [PERSON] захопив частину ділянки, якою він користується з 2004 року та якою користувались колишні власники його будинку. Це стало можливо через те, що жодних меж з ним, як суміжним землекористувачем відповідач [PERSON] не погоджував, більше того, під час виїзду земельної комісії щодо встановлення та погодження меж він не був присутній, адже жодного повідомлення про проведення виїздного обстеження йому не надходило. Мукачівська міська рада знаючи та володіючи інформацією щодо межового спору між ним та відповідачем навіть не вважала за необхідне повідомити про виїзд комісії та запросити обидві сторони. Комісія прийняла рішення за участю виключно відповідача та задовольнила всі його прохання та вимоги. Внаслідок чого зареєстрована земельна ділянка з межами, які переходять на його частину ділянки не відповідає фактичному землекористуванню та тим самим порушує його права як законного землекористувача. Згідно постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі №263/11779/16-ц, під час розгляду справи щодо скасування права власності на земельну ділянку для суду важливе значення має непідписаний позивачем акт погодження меж у разі наявного спору щодо меж земельної ділянки. Так, на підставі рішення органу місцевого самоврядування був затверджений проект землеустрою та приватизована земельна ділянка. Позивач вважав, що внаслідок непогодження меж земельних ділянок відповідач самовільно зайняв частину його земельної ділянки, тому позивач звернувся до суду із позовом про скасування рішення органу місцевого самоврядування про передачу відповідачу у власність земельної ділянки та про визнання недійсним акту на право приватної власності на земельну ділянку. Верховний Суд підкреслив, що позивач не підписав акт погодження меж саме тому, що між ним та відповідачем існував спір про право на певну частину земельної ділянки. Наявність такого спору підтверджувалися наданими у справу позивачем документами, які були не враховані нижчими судами. У цій справі суд касаційної інстенції чітко встановив, що суди мають звертати увагу на погодження меж суміжних землекористувачів у випадку наявності спору. За змістом п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Таким чином, позивач просив суд визнати недійсним та скасувати рішення 74 сесії 7-го скликання Мукачівської міської ради №1808 від 20.02.2020 року «Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження землевпорядних документацій та передачу земельних ділянок у власність» в частині передання земельної ділянки у приватну власність за цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельі споруд (присадибна ділянка) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0598 га, кадастровий номер 2110400000:01:009:0543, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 2110400000:01:009:0543, площею 0,0598 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2101991221104, що належить на праві власності [PERSON] , шляхом виключення з Державного земельного кадастру запису, щодо державної реєстрації вказаної земельної ділянки, скасувати реєстрацію права власності [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, кадастровий номер 2110400000:01:009:0543, площею 0,0598 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2101991221104, проведену на підставі рішення органу місцевого самоврядування №1808, виданого Мукачівською міською радою 20.02.2020 року та відомостей з Державного земельного кадастру №20630413 від 15.06.2020 року та внесену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №52693877 від 17.06.2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, але подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Завальнюк І. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, але подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволенні позову позивачу відмовити повністю, а також подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Представник відповідача Мукачівської міської ради Тишкова І. в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, але подала суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд у задоволенні позову позивачу відмовити повністю, а також подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Вивчивши позовну заяву, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №212819904 від 17.06.2020 року земельна ділянка площею 0,0598 га, кадастровий номер 2110400000:01:009:0543 на праві приватної власності належить [PERSON] (Т. 1, а.с. 14). Відповідно до Витягу з Рішення Мукачівської міської ради 74 сесії 7-го скликання №1808 від 20.02.2020 року затвержено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачи громадянам України у власність земельні ділянки за цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» в тому числі і [PERSON] , адреса земельної ділянки [ADDRESS] , площа 0,0598 га, кадастровий номер 2110400000:01:009:0543 (а.с. Т.1, а.с. 15). 02.07.2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу будинку, згідно якого останній придбав будинок [ADDRESS] . Відчужуваний будинок розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. (Т.1, а.с. 17). Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.10.2008 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 18-19). Відповідно до Витягу з Рішення Мукачівської міської ради №264 від 22.11.2007 року було затверджено акт прийняття в експлуатацію об`єктів індивідуального будівництва, а саме у власному будинку гр-ном [PERSON] за рішенням міськвиконкому №106 п.3.5 від 21.04.2005 року на приватизованій земельній ділянці [ADDRESS] , а.с. 22). Із проекту Рішення та Додатку 1 до рішення сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання вбачається, що Мукачівською міською радою вирішено затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано громадянам України у власність земельні ділянки за цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» в тому числі і [PERSON] , адреса земельної ділянки [ADDRESS] , площа 0,0598 га, кадастровий номер 2110400000:01:009:0543» (Т.1, а.с. 33-35). Згідно Витягу з Рішення Мукачівської міської ради 38 сесії 4-го скликання від 17.01.2005 року та Додатку №1 до рішення [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га, за адресою: [ADDRESS] (а.с. Т.1, а.с. 52). Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 26.09.2012 року усунуто перешкоди у користуванні належною до будинку [ADDRESS] частиною земельної ділянки завширшки 0,388 м., прилеглою до стіни будинку [ADDRESS] з боку домоволодіння [ADDRESS] , зобов`язавши [PERSON] демонтувати частини огорожі, що перешкоджають доступу до зазначеної ділянки (Т.1, а.с. 53-56). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.10.2012 року було відмовлено [PERSON] , [PERSON] у відкритті касаційного провадження у справі за позовом [PERSON] до Мукачівської міської ради Закарпатської області та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Мукачівський міський відділ земельних ресурсів про скасування рішення ради, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (Т.1, а.с. 57.) Постановою Мукачівського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 16.12.2019 року було закрито виконавче провадження у зв`язку з тим, що [PERSON] усунув [PERSON] перешкоди у користуванні належною до будинку [ADDRESS] частиною земельної ділянки завширшки 0,3888 м., прилеглою до стіни будинку [ADDRESS] з боку домоволодіння [ADDRESS] , тобто демонтував частини огорожі, що перешкоджають доступу до зазначеної ділянки (Т.1, а.с. 61). Постановою Верховного Суду від 31.01.2019 року рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 01.08.2017 року залишено без змін (Т.1, а.с. 77-82). Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 01.08.2017 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20.02.2015 року було скасовано, а позов [PERSON] задоволено (Т.1, а.с. 85-87). Із Витягу з Рішення Мукачівської міської ради 60 сесії 7-го скликання №1450 від 25.07.2019 року вбачається, що було затверджено акти встановлення меж земельної ділянки та встановлено межі земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0591 га (Т.1, а.с. 93). Із Витягу з Рішення Мукачівської міської ради 62 сесії 7-го скликання №1517 від 26.09.2019 року слідує, що пункт 1.3 рішення Мукачівської міської ради №1450 від 25.07.2019 року «Про передачу, надання, вилучення земельних ділянок м.Мукачево» від 25.07.2019 року, визнано таким, що втратив чинність (згідно заяви [PERSON] №Т-2365/07/07-17 від 27.08.2019 року) (Т.1, а.с. 96). Відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи №7213-7215 від 03.08.2012 року, а саме відповіді експерта на 2, 3, 7, 10 запитань, земельна ділянка належна до будинковолодіння [ADDRESS] фактичною площею 0,0589 га, а фактична площа земельної ділянки [ADDRESS] складає 0,0592 га. Крім цього, експертизою, на підставі інвентарних справ, встановлено, що немає зменшення площі однієї земельної ділянки за рахунок збільшення іншої, а може мати місце часткового накладення суміжних сусідніх ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] (Т.1, а.с. 126-131). Згідно Витягу з Рішення Мукачівської міської ради 74 сесії 7-го скликання №1808 від 20.02.2020 року затвержено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано громадянам України у власність земельні ділянки за цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянкав)» в тому числі [PERSON] , адреса земельної ділянки [ADDRESS] , площа 0,0598 га, кадастровий номер 2110400000:01:009:0543 (Т.1, а.с. 174). Відповідно до Висновку експерта судової земельно-технічної експертизи №506/10-21 від 05.05.2022 року, вбачається, що має місце перетин між земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному землекористуванні [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] , кадастровий номер 2110400000:01:009:0543 за адресою: [ADDRESS] . Є дві зони перетину, перше накладення площею 0,59 м.кв., друге накладення площею 4,04 м.кв. Крім цього, також є одна зона, коли межа земельної ділянки відповідача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] у конфігурації по його землевпорядній документації не доходить до фактично встановленої між спірними домоволодіннями огорожі в натурі (на місцевості) та стіни будівлі гаражу позивача [PERSON] , яка в натурі (на місцевості) також слугує межею між спірними домоволодіннями. Розрив має площу 0,23 м.кв. Перетини (накладення №1 та №2) та Розрив, що мають місце зумовлені неправильним складанням землевпорядної документації відповідача [PERSON] . Конфігурація меж земельної ділянки відповідача [PERSON] забражена таким чином, що в передній частині заступає на землі загального користування - [ADDRESS] , а зліва - частково не охоплює навіть будівлю гаража власника цієї земельної ділянки відповідача [PERSON] . Також, земельна ділянка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] по землевпорядній документації, складеній на цю земельну ділянку, перетинає межу, яка згідно з рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 26.09.2012 року, була встановлена на відстані 0,388 м. від стіни житлового будинку [PERSON] . Разом з тим, експертом встановлено, що між земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному землекористуванні [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] та земельною ділянкою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , яка повинна бути у його фактичному користуванні у конфігурації, що була передбачена по Генеральному плану (схемі) від 04.04.1986 року Інвентаризаційної справи №6683/5136 в передній частині, задній частині, з правого та лівого боків, і площею 595 м.кв., перетину не має. Фактична площа земельної ділянки [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , складає 589,11 м.кв., тоді як за цим домоволодінням, було закріплено 600 м.кв. Таку ж площу 600 м.кв. було відведено згідно з рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради депутатів трудящих від 20.10.1951 року №424. Фактична площа земельної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складає 600,78 м.кв., тоді як за цим домоволодінням було закріплено фактичну площу 595 м.кв. Підстав для зміни фактичної площі земельної ділянки відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , із 595 м.кв. до 600 м.кв. за період з 04.04.1986 року, не має. Внесення у термін після 04.04.1986 року в Інвентаризаційну справу №6683/5136, що складена на домоволодіння [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відомостей про зміну фактичної площі відповідача [PERSON] із 595 м.кв. до 600 м.кв. є безпідставним, необгрунтованим і таким, що суперечить діючими на той час положеннями нормативних документів, в тому числі Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації №127. Також в п.3 Розділу Висновку зазначено, що відступу від краю гаража, який належить [PERSON] , та знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 2110400000:01:009:0543 за адресою: [ADDRESS] , до межі земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , не має. Навпаки, частина будівлі гаражу розташовується на сусідній земельній ділянці за адресою [ADDRESS] . На складених експертом План-схемах №1 та №2, що додаються в Додатках 2 та 3 до Висновку експерта це порушення межі позначено як Заступ №1, площа якого складає 1,23 м.кв. Причиною невідповідності конфігурації та площі земельної ділянки відповідача [PERSON] , що станом на час проведення експертизи має місце в натурі (на місцевості), показнику площі, що зазначена у відповідному Договорі про надання земельної ділянки у безстрокове користування від 19.12.1956 року, рішенні Мукачівського міськвиконкому №365 від 02.11.1956 року та Акті відводу земельної ділянки, що містяться на аркушах 33, 34, 35 Інвентаризаційної справи №6683/5136 домоволодіння [ADDRESS] (відповідача [PERSON] ), є не його фактична межа із домоволодінням позивача [PERSON] [ADDRESS], яка має місце на даний час в натурі (на місцевості), а неузгодженість його межі із іншим суміжним - домоволодінням [ADDRESS] . Дані правовідносини регулюються нормами Земельного кодексу України. У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1, 2 та ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п.10 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. «б» ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно п. «в» та «г» ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу та вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. У відповідності до ч.1, 2, 8 та 9 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. У відповідності до ч.6 ст.186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк. Згідно ст.22 ЗУ «Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, щодо проведення робіт із землеустрою. Як передбачено ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Частиною 1 ст.155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Таким чином, вищезазначені норми права та встановлені в справі обставини дають підстави вважати суду, що позивач, як землекористувач суміжної земельної ділянки, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у користуванні його земельною ділянкою. Тому, суд приходить до висновку, що відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2110400000:01:009:0543) та передача у власність [PERSON] рішенням 74 сесії 7-го скликання Мукачівської міської ради №1808 від 20.02.2020 року порушує права позивача щодо належного користування своєю земельною ділянкою, оскільки унеможливлює розробку технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), так як за адресою [ADDRESS] було закріплено фактичну площу 595 м.кв., а згідно технічної документації було затверджено 0,0598 га.

Outcome: approved