Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя та визначення порядку користування житловим приміщенням. В обґрунтування поданого позову позивачка посилається на те, що 04 жовтня 2014 року між [PERSON] (надалі, - позивач), [INFO] , та [PERSON] (надалі - відповідач), [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що 04 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис №1681, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, дата видачі 04 жовтня 2014 року. Під час перебування у шлюбі сторони, придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, зареєстрованого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером: 32580285 від 23.01.2015 р., відомості про об`єкт нерухомого майна: об`єкт нерухомого майна - квартира, адреса об`єкта - [ADDRESS] ; загальна площа - 68,2 кв.м.; житлова площа - 35,7 кв.м.; відомості про право власності: форма власності - приватна; розмір частки - 1; власник - [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 22.05.2002, видавник: Артемівський МВ УМВС України в Донецькій області, країна громадянства: Україна; орган державної реєстрації прав: Реєстраційна служба Полтавського районного управління юстиції Полтавської області, Серія САК№611414. 16.06.2022 р. [PERSON] до [PERSON] була подана позовна заява про розірвання шлюбу, за якою відкрито провадження №2/545/889/22 у справі № 545/1701/22, та винесено рішення Полтавським районним судом Полтавської області від 16.06.2022 р., яке не набрало законної сили. В шлюбі у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем за місцем її фактичного проживання та реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна, в якій містить номер запису про право власності: 8468703, дата, час державної реєстрації: 23.01.2015 р., державний реєстратор: приватний нотаріус Даньшіна Аліна Віталіївна, Реєстраційна служба Полтавського районного управління «юстиції Полтавської області, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: [NUMBER] , виданий 23.01.2015, видавник: Реєстраційна служба Полтавського районного управління юстиції, державний реєстратор Даньшіна А.В., підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 18801902 від 23.01.2015 р., з якої вбачається, що власником зазначеної квартири станом на момент подання позовної заяви є [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 22.05.2002 р., видавник: Артемівський МВ УМВС України в Донецькій області, країна громадянства: Україна. Таким чином, вищевказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності сторін. Звітом з незалежної оцінки нерухомого майна (2-х кімнатна квартира [ADDRESS] ., складеним суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем [PERSON] від 21.06.2022 року, визначено, що ринкова вартість об`єкта, без ПДВ, складає 1202300 (один мільйон двісті дві тисячі триста) гривень. Тобто Ѕ частка нерухомого майна (2-х кімнатна квартира [ADDRESS] ) становить 601150,00 (шістсот одна тисяча сто п`ятдесят) гривень. Сторони вже не перебувають в сімейних відносинах. Між позивачем та відповідачем після розлучення одразу виник спір щодо порядку користування спільним майном квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 68,2 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., який полягає у визначенні розміру часток сплати комунальних послуг кожної сторони. Оскільки вказана вище квартира належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності подружжя, то позивач має право, як власник Ѕ частини цієї квартири в судовому порядку визначити порядок користування квартирою. У вказаній вище квартирі проживають та зареєстровані: - \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , відповідач по справі; - \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , позивач по справі; - \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] - син сторін по справі; - \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] - донька позивача. Також, сторонами здійснюється спільне утримання цієї квартири та все майно, що знаходиться в ній, також належить позивачу та відповідачу. Спірна квартира, розташована на сьомому поверсі дев`ятиповерхового будинку. Згідно технічного і паспорту спірна квартира складається з двох відокремлених житлових кімнат та підсобних приміщень згідно плану квартири, що вказаний у технічному паспорті ТОВ «АВС-КОНТАКТ» від 14.01.2015 р. Загальна площа квартири становить - 68,2 кв.м. житлова площа - 35,7 кв.м. Кімнати: 1-а кімната (за планом 6) - площею 17,2 кв.м.; 2-а кімната (за планом 7) - 18,5 кв.м. Також, вказана квартира має допоміжні приміщення: коридор (за планом 1) площею 11,5 кв.м., вбудовану шафу (за планом 2) площею 1,7 кв.м., кухню (за планом 3) площею 11,3 кв.м., вбиральню (за планом 4) площею 2,6 кв.м., ванну кімнату площею (за планом 5) площею 4,4 кв.м, балкон (к=3) площею 1,0 кв.м. Особовий рахунок на квартиру оформлений на ім`я відповідача. Між відповідачем та позивачем ще до розлучення був погоджений та встановлений порядок користування квартирою, а саме: у користуванні, позивача залишилася 2-а кімната (за планом. 7) - 18,5 кв.м., у користуванні відповідача залишилася 1-а кімната (за планом 6) 17,2 кв.м., інші приміщення залишились в загальному користуванні. Разом з позивачем у кімнаті 2-а (за планом 7) - 18,5 кв.м. проживає неповнолітній син стороні по справі [PERSON] , [INFO] . Отже, оскільки відповідач, незважаючи на встановлений та погоджений порядок користування квартирою, останнім часом ігнорує права позивача в користуванні квартирою, що призводить до конфліктів, який полягає в небажанні відповідача сплачувати комунальні послуги за свою частку, що в подальшому призводить до накопичування боргів за комунальними послугами, тому позивач має намір укласти договори з комунальними підприємствами та отримати окремі особові рахунки за цими договорами, що надасть їй можливість окремо оплачувати комунальні послуги за 1/2 частку спірної квартири. Крім того, визначення порядку користування квартирою, необхідне позивачу для того, щоб уникнути постійних суперечок та конфліктів між співвласниками та мешканцями спірної квартири. Її неодноразові звернення з проханням дотримуватися встановленого порядку користування квартирою відповідач постійно ігнорує. В результаті такої поведінки позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивачка та її представник адвокат Цокало Т.М. надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали просили задовольнити та прохали судові витрати віднести за рахунок позивачки. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував, судові витрати прохав віднести за рахунок позивачки. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що 04 жовтня 2014 року між [PERSON] (надалі, - позивач), [INFO] , та [PERSON] (надалі - відповідач), [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що 04 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис №1681, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, дата видачі 04 жовтня 2014 року. Під час перебування у шлюбі сторони, придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, зареєстрованого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером: 32580285 від 23.01.2015 р., відомості про об`єкт нерухомого майна: об`єкт нерухомого майна - квартира, адреса об`єкта - [ADDRESS] ; загальна площа - 68,2 кв.м.; житлова площа - 35,7 кв.м.; відомості про право власності: форма власності - приватна; розмір частки - 1; власник - [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 22.05.2002, видавник: Артемівський МВ УМВС України в Донецькій області, країна громадянства: Україна; орган державної реєстрації прав: Реєстраційна служба Полтавського районного управління юстиції Полтавської області, Серія САК№611414. 16.06.2022 р. [PERSON] до [PERSON] була подана позовна заява про розірвання шлюбу, за якою відкрито провадження №2/545/889/22 у справі № 545/1701/22, та винесено рішення Полтавським районним судом Полтавської області від 16.06.2022 р., яке не набрало законної сили. В шлюбі у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем за місцем її фактичного проживання та реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна, в якій містить номер запису про право власності: 8468703, дата, час державної реєстрації: 23.01.2015 р., державний реєстратор: приватний нотаріус Даньшіна Аліна Віталіївна, Реєстраційна служба Полтавського районного управління «юстиції Полтавської області, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: [NUMBER] , виданий 23.01.2015, видавник: Реєстраційна служба Полтавського районного управління юстиції, державний реєстратор Даньшіна А.В., підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 18801902 від 23.01.2015 р., з якої вбачається, що власником зазначеної квартири станом на момент подання позовної заяви є [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 22.05.2002 р., видавник: Артемівський МВ УМВС України в Донецькій області, країна громадянства: Україна. Таким чином, вищевказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності сторін. Звітом з незалежної оцінки нерухомого майна (2-х кімнатна квартира [ADDRESS] ., складеним суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем [PERSON] від 21.06.2022 року, визначено, що ринкова вартість об`єкта, без ПДВ, складає 1202300 (один мільйон двісті дві тисячі триста) гривень. Тобто Ѕ частка нерухомого майна (2-х кімнатна квартира [ADDRESS] ) становить 601150,00 (шістсот одна тисяча сто п`ятдесят) гривень. Сторони вже не перебувають в сімейних відносинах. Між позивачем та відповідачем після розлучення одразу виник спір щодо порядку користування спільним майном квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 68,2 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., який полягає у визначенні розміру часток сплати комунальних послуг кожної сторони. Оскільки вказана вище квартира належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності подружжя, то позивач має право, як власник Ѕ частини цієї квартири в судовому порядку визначити порядок користування квартирою. У вказаній вище квартирі проживають та зареєстровані: - \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , відповідач по справі; - \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , позивач по справі; - \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] - син сторін по справі; - \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] - донька позивача. Також, сторонами здійснюється спільне утримання цієї квартири та все майно, що знаходиться в ній, також належить позивачу та відповідачу. Спірна квартира, розташована на сьомому поверсі дев`ятиповерхового будинку. Згідно технічного і паспорту спірна квартира складається з двох відокремлених житлових кімнат та підсобних приміщень згідно плану квартири, що вказаний у технічному паспорті ТОВ «АВС-КОНТАКТ» від 14.01.2015 р. Загальна площа квартири становить - 68,2 кв.м. житлова площа - 35,7 кв.м. Кімнати: 1-а кімната (за планом 6) - площею 17,2 кв.м.; 2-а кімната (за планом 7) - 18,5 кв.м. Також, вказана квартира має допоміжні приміщення: коридор (за планом 1) площею 11,5 кв.м., вбудовану шафу (за планом 2) площею 1,7 кв.м., кухню (за планом 3) площею 11,3 кв.м., вбиральню (за планом 4) площею 2,6 кв.м., ванну кімнату площею (за планом 5) площею 4,4 кв.м, балкон (к=3) площею 1,0 кв.м. Особовий рахунок на квартиру оформлений на ім`я відповідача. Між відповідачем та позивачем ще до розлучення був погоджений та встановлений порядок користування квартирою, а саме: у користуванні, позивача залишилася 2-а кімната (за планом. 7) - 18,5 кв.м., у користуванні відповідача залишилася 1-а кімната (за планом 6) 17,2 кв.м., інші приміщення залишились в загальному користуванні. Разом з позивачем у кімнаті 2-а (за планом 7) - 18,5 кв.м. проживає неповнолітній син стороні по справі [PERSON] , [INFO] . Позивачка звернулася до суду з метою поділу неподільної речі - квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у спільній сумісній власності, оскільки набута за час перебування у шлюбі з відповідачем та встановлення порядку користування вказаною квартирою. За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України). Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 325 ЦК України можуть бути-будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони-були придбані чи внесені грошовими, коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом,права спільної сумісної власності подружжя ст. 60 СК України. Тлумачення статті 60 СК України дозволяє зробити висновок, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України). Як передбачено ст.66 СК України, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. За наведеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає віднесенню за рахунок позивачки згідно її заяви.

Outcome: approved