Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який зареєстрований 05.12.2015 року ВДРАЦС у Київському районі Одеського міського управління юстиції, до суду звернулася [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. Ухвалою судді від 05.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До судового засідання позивачем [PERSON] надано заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримані, в позовній заяві також вказано, що спільна дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю за спільною домовленістю батьків. Також, в матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] , в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати за його відсутністю. Зазначене позивачем у позові не спростовує. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 грудня 2015 року ВДРАЦС у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2660, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 05.12.2015 року ( а.с. 5). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з матір`ю, що зазначено у позові та сторонами не спростовано. Щодо наявності між сторонами спору щодо поділу майна в позові не йдеться. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони майже два роки не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Суд приймає до уваги, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 992,40 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved