Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у сумі по 5 000,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з дня звернення з даною заявою до суду і до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони від зареєстрованого шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач, будучи особою працездатного віку, маючи регулярний дохід та не маючи інших утриманців, участі у вихованні дітей не приймає, коштів на їх утримання не надає, тому позивач вимушена звернутись з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у судовому порядку. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.05.2022 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів направлено до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] , отримавши копію позовної заяви з додатками, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 02 серпня 2022 року строк, відповідно до якого відповідач не заперечує проти сплати на користь дітей аліментів, однак у розмірі 2 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, оскільки відповідач наразі є непрацевлаштованим, має цивільну дружину, на утриманні якої є неповнолітня дитина; відповідач зауважив, що після розірвання шлюбу з позивачем надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, приділяв дітям час задля проведення дозвілля, навчання та виховання, при цьому відповідач заперечує, що наявність у нього на праві власності автомобіля є чинником, що впливає на його матеріальний стан, оскільки даний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положення ч.1, ч. 2 статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль\-ної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі\-нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це поло\-ження відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конститу\-ції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між ма\-тір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку ди\-тини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відпо\-відно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони від зареєстрованого 28.04.2007 року шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 11.03.2015 року, актовий запис № 3218, та свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 11.03.2015 року, актовий запис № 1586. (а.с. 6, 7) За даними Акту обстеження житлових умов від 25.10.2021 року [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] з 2016 року по теперішній час проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10) Згідно характеристики, виданої Броварською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 5 від 30.11.2021 року [PERSON] навчається у школі з першого класу, зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована і працелюбна учениця. Мама [PERSON] приділяє належну увагу вихованню доньки, постійно цікавиться навчальними досягненнями і поведінкою [PERSON] , завжди відвідує батьківські збори, виконує доручення батьківського комітету класу. (а.с. 11) Згідно характеристики, виданої Броварською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 5 від 30.11.2021 року [PERSON] навчається у школі з першого класу, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований і працелюбний учень. Мама [PERSON] приділяє належну увагу вихованню доньки, постійно цікавиться навчальними досягненнями і поведінкою [PERSON] , завжди відвідує батьківські збори, виконує доручення батьківського комітету класу. (а.с. 12) Згідно Довідки від 20.10.2021 року [PERSON] , [INFO] , учениця 4-В класу Броварської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 5 відвідує заняття у хореографічній майстерні «Мальва» з 01.09.2017 року. Щомісячну плату за заняття вносила мама [PERSON] , приводить на заняття та забирає з занять дитину мама. Батько дитини жодного разу не з`являвся ні на батьківські збори, ні на конкурси, ні за дитиною. (а.с. 13) Згідно Довідки, виданої ГО Спортивний клуб «Сокіл», [PERSON] є спортсменом секції рукопашного бою Клубу з 09.10.2020 року. Всі фінансові затрати, пов`язані з тренуваннями, здійснює мама [PERSON] . Батько жодного разу не приводив дитину на тренування і не забирав з тренувань, не цікавиться успіхами та фізичним розвитком сина. (а.с. 14) Згідно Довідки, виданої Регіональним сервісним центром ГСЦ в Київській області від 30.10.2021 року № 31/10/3243-980, станом на 29.10.2021 року відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС за громадянином [PERSON] значаться два автомобілі: «Мерседес», 2015 року випуску, та «Ауді», 2011 року випуску. (а.с. 16) Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2019 року у справі № 755/15910/19 розірвано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 28 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №459. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача « [PERSON] » змінено на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». (а.с. 8-9) За даними свідоцтва про шлюб, виданого Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.09.2021 року, актовий запис № 612, 03.09.2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. (а.с. 20) Згідно Довідки про доходи, [PERSON] дійсно працював з 01.12.2015 року по 28.02.2022 року у ТОВ «Техногруп» на посаді начальника відділу логістики, за період з вересня 2020 року по лютий 2022 року загальний дохід [PERSON] склав 54 000,00 грн., з яких щомісячно на підставі заяви [PERSON] відраховувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] по 3 000,00 грн. (а.с. 86, 87) За даними трудової книжки Серії [NUMBER] [PERSON] звільнений з роботи в ТОВ «Техногруп» 28.02.2022 року. (а.с. 89-91) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. Сімейного кодексу України, у редакції Закону в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становив: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік», установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що на даний час діти проживають разом із матір`ю за місцем її проживання, між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру сплати аліментів, що є підставою звернення позивача до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON] , який поданий в інтересах неповнолітніх дітей, які на даний час проживають разом із матір`ю, підлягає до часткового задоволення, та, діючи в межах заявлених позовних вимог, суд ураховує право позивача щодо примусового стягнення аліментів в судовому порядку в твердій грошовій сумі, та присуджує відповідачу до сплати аліменти на ім`я позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 2 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дітей, при цьому суд бере до уваги, що відповідач у добровільному порядку сплачував аліменти, не заперечує щодо їх подальшої оплати у розмірі 2 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, є особою працездатного віку, тому присуджений розмір аліментів відповідає межам принципу розумності та справедливості, є достатнім та доцільним захистом права позивача, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення та присуджує до стягнення з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, та на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією аліментів, починаючи з 09 лютого 2022 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 992,40 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial