Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, з огляду на наступне. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Факт смерті [PERSON] встановлено рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.03.2021 р. Позивач [PERSON] є донькою померлої, а отже спадкоємцем першої черги. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді неотриманих коштів з пенсійного забезпечення, яку вона при житті не отримувала з 2014 р. у зв`язку з військовим конфліктом на сході України і через стан здоров`я була визнана лікарями нетранспортабельною. Спадкоємець також проживала у м. Донецьк, а тому з урахуванням проведення АТО на сході України, позивач не мала змоги протягом тривалого часу здійснити виїзд на підконтрольну Україні територію з метою подання заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа щодо майна померлої не заводилась, інші спадкоємці з заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину не звертались. За таких обставин представник позивача просить суд визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Провадження у справі відкрито 28.01.2022 р., відповідно до приписів ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов в повному обсязі. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Заяв, клопотань, відзиву на позов представниками Донецької міської громади в особі Донецької міської ради, Головного управління Пенсійного фонду в Україні в м. Києві в адресу суду не направлялось. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Євміна І.Л. просила розглянути справу без її присутності. Зазначила, що спадкова справа стосовна майна померлої [PERSON] не заводилась, т. я. спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особина підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Вислухавши представника позивача, дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині вимог до Донецької міської громади в особі Донецької міської ради, виходячи з наступного. Представник Пенсійного фонду України в своїх поясненнях, направлених в адресу суду вказав, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, до органу, який здійснює такі виплати подається, серед іншого свідоцтво про право на спадщину. Встановлено, що [INFO] у м. Донецьк померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 14.04.2021 р. Дніпровським районним у місті Києві відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Свідоцтво про смерть видане на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.03.2021 р. про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] в м. Донецьк. Під час розгляду даної справи, і це підтверджується її матеріалами, що [PERSON] є рідною донькою померлої [INFO] [PERSON] . Як зазначає представник позивача, за померлою відкрилась спадщина, до складу якої входить не отримана за життя [PERSON] пенсія. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) відповідно до положень ст. 1216 ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це визначено ст. 1217 ЦК України. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] зробила розпорядження щодо належного їй майна на випадок своєї смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, за приписами ст. 1261 ЦК України. Доказів того, що наявні інші спадкоємці за законом щодо майна померлої [PERSON] крім позивача, під час справи отримано не було. Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. В свою чергу часом відкриття спадщини, відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За приписами ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Євміною І.Л. винесено постанову про відмову [PERSON] у задоволенні заяви про відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за померлою [PERSON] у зв`язку із пропуском заявником строку для прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 р. у постанові у справі № 314/2550/17. Представник позивача вказує, що причини пропуску позивачем 6 місячного встроку, встановленого для подачі заяви проприйняття спадщини є поважними у зв`язку із проживанням на тимчасово окупованій теріторії України - у м. Донецьк, необхідністю встановленя факту смерті спадкодавця та отримання свідоцтва про смерть, виданого підконтрольним України ориганом влади, неможливість вчасно виїхати на таку території через бойові дії. Доказів, які в б свідчили про те, що вказані оставини не відповідають дійсності під час розгляду справи отримано не було. Так, як вбачається з матеріалів справи, свідоцтво про смерть спадкодавця видане 14.04.2021 р. на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.03.2021 р. Матеріали справи також свідчать про те, що позивач [PERSON] проживала на тимчасово не підконтрольній Україні території у м. Донецьк та 16.08.2021 р. отримав довідку № 3004-5000344265 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України. В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За обставин встановлених в судовому засіданні, враховуючи, що позивач об`єктивно не мав можливості вчасно подати відповідну заяву до нотаріальної контори, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини та визначити [PERSON] додатковий строк для подання відповідної заяви терміном у 2 місяці. Таким чином, зважаючи на порядок подачі заяви про прийняття спадщини, передбачений чинними нормами матеріального права, а саме положеннями Книги шостої Спадкове право ЦК України позов підлягає задоволенню в частині вимог до Донецької міської громади. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved