Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

13.07.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ПрАТ «Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, у якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 360 000 грн. Вказує, що з 28.06.1993р. по 26.06.1995р. та з 19.02.2001р. по 14.06.2019р. працювала у відповідача машиністом конвеєру на збагачувальній фабриці № 2 на виробничій ділянці дроблення руди з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1. 14.06.2019 звільнена за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію. 08.02.2022р. висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» їй встановлені професійні захворювання: - радикулопатія попереково-крижова та шийна на фоні полісегментарної дископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, деформуючого остеоартрозу з періартрозом ліктьових та колінних суглобів; - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група В, ЛН першого-другого ступеня; - хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху). Відповідно до Акту розслідування причини виникнення професійного захворювання від 13.04.2022, професійні захворювання у [PERSON] виникли через роботу в умовах впливу шкідливих факторів на протязі 18 років 3 місяців; недосконалість технології збагачення руди та робочого місця внаслідок чого остання підпадала під вплив підвищених параметрів важкості праці, пилу фіброгенної дії (з вмістом вільного кремнію діоксиду від 10 до 70%) та шуму. Відповідно довідки МСЕК від 07.07.2022р., їй первинно з 27.06.2022р. безстроково встановлено третю групу інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності, з яких: 40% - радикулопатія; 15% - хронічне обструктивне захворювання легень; 10% - приглухуватість. У зв`язку з захворюванням у неї було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, вона постійно страждає від болю в шийному та попереково-крижовому відділах хребта, відчуває оніміння в кінцівках ніг, біль та обмеження рухів в плечових та ліктьових суглобах, її турбує загальна слабкість, задишка, кашель, поганий слух, біль при ходьбі, поганий сон. У зв`язку з поганим самопочуттям їй важко виконувати хатню роботу та роботу пов`язану з нахилами тулубу, підняттям і перенесенням вантажів, речей. Крім того вона змушена часто звертатися до лікувальних установ. Також зазначає, що постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» моральну шкоду у розмірі 360 000 грн. Ухвалою суду від 27.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про судовий розгляд справи повідомлений належним чином, відзив не подав до суду. При цьому, суд не може взяти до уваги письмові пояснення , отримані судом через канцелярію суду, оскільки вони належним чином не підписані представником. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що [PERSON] працювала у ПрАТ "Північний ГЗК" з 28.06.1993р. по 26.06.1995р. та з 19.02.2001р. по 14.06.2019р. машиністом конвеєру на збагачувальній фабриці № 2 на виробничій дільниці дроблення руди з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1. 14.06.2019 звільнена за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України,\~що підтверджується\~копією трудової\~книжки(а.с. 9-15). Під час роботи у ПрАТ в позивачки виникли професійні захворювання: - радикулопатія попереково-крижова та шийна на фоні полісегментарної дископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, деформуючого остеоартрозу з періартрозом ліктьових та колінних суглобів; - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група В. ЛН першого-другого ступеня; - хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху), що підтверджується Актом від 13.04.2022 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, (а.с. 16-20). Відповідно до п. п. 13, 17, 18, 19, 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.04.2022 року, інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) від 15.10.2019 № 903/4.6-1, підготовленої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області. та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», умови праці [PERSON] відносяться: - за вмістом у повітрі робочої зони аерозолю переважно фіброгенної дії - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за рівнем шуму - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за показниками мікроклімату - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за показниками важкості праці - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі); - за показниками напруженості праці до 3 класу 2 ступеня (шкідливі). Хронічні професійні захворювання виникли через те, що працюючи машиністом конвеєра дробильної фабрики № 2 ПрАТ «ПІВНГЗК» з 28.06.1993 по 26.06.1995 та з 19.02.2001 по 14.06.2019, [PERSON] здійснювала нагляд за роботою конвеєрів, рівномірністю розподілення руди в бункерах та контроль їх заповнення, прибирання з конвеєрної стрічки сторонніх предметів, перевірку стану перевантажувальних вузлів, ущільнень, роликоопор, регулювання ходу стрічки, визначення несправності конвеєра, усунення їх в покладеному обсязі, прибирання присипаної руди по довжині конвеєра, живильників, бункерів, перевантажувальних вузлів. При цьому внаслідок недосконалості технології збагачення руди та робочого місця підпадала під вплив підвищених параметрів важкості праці, пилу фіброгенної дії (з вмістом вільного кремнію діоксиду від 10 до 70%) та шуму. Причинами виникнення хронічних професійних захворювань позивача є: Важкість праці: - маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну, перевищувала на 10 кг і складала 17 кг при допустимій до 7 кг, - нахили корпусу, кількість за зміну перевищували на 260 і складали 360 при допустимому значенні 51-100 згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України № 248 від 08.04.2014. Пил переважно фіброгенної дії: концентрація аерозолю переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони - перевищував нормативне значення в 3,1 рази згідно до вимог «Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 № 1596, і складала 6,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3. Шум: еквівалентний корегований рівень шуму на 8 дБА- перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.3.6.037-99 «Державні санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку» та складав 88 дБА при ГДР - 80 дБА (а.с. 16-20). Як випливає\~з довідки МСЕК від\~07.07.2022\~року [PERSON] ,\~первинно з\~27.06.2022р.,\~безстроково,\~було встановлено\~третю групу\~інвалідності та\~65\~%\~втрати професійної\~працездатності,\~з яких:\~40%\~-\~радикулопатія;\~15%\~-\~хронічне обструктивне\~захворювання легень;\~10%\~-\~приглухуватість. Останній рекомендовані\~заходи щодо\~відновлення працездатності:\~санаторно-курортне\~лікування,\~медикаментозне лікування,\~забезпечення виробами\~медичного призначення (а.с. 8). [PERSON] неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні у зв`язку з професійними захворюваннями, що підтверджується виписними епікризами, виписками (а.с. 21, 22-23, 24, 25, 26-27, 28-29, 30-31). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Оцінка суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України. Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Позивачці, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с. 16-20), встановлені три хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі умови праці позивачки у ПрАТ, встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров`я позивачки, згідно п.17-20 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивачки шкодою. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивачка протягом значного часу працювала на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, а саме 18 років 03 місяці, характер і тяжкість отриманих позивачкою професійних захворювань, що порушує її нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати нию професійної працездатності 65 %, тривалість розладу її здоров`я, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивачки 165 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною. Згідно положення,\~закріпленого в\~п.2\~ч.1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від\~08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 380 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial