Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

\~ \~ \~\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~В обґрунтування\~вимог посилається\~на те,\~що вони\~уклали шлюб\~30.01.2008\~у Івано-Франківській селищні раді Яворівського району Львівській області, актовий запис №03. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] [INFO] . Сімейні відносини з відповідачем не склалися через відсутність взаємопорозуміння та поваги між ними, спільне господарство не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують, подальше збереження сім`ї суперечить його інтересам, примирення неможливе, просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 09.09.2022\~відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~Позивач в\~судове засідання\~не з`явився,\~подав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~його відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує у\~повному обсязі\~та просить\~шлюб розірвати.\~Зазначає,\~що питання\~про місце\~проживання дитини\~та його\~майнове утримання\~неповнолітнього сина,\~визначено за\~взаємною згодою\~сторін,а саме укладено договір про визначення місця проживання дитини, розподіл батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Вказує, що згоду про місце проживання та виховання дитини між ними досягнуто - укладено договір про визначення місця проживання дитини, розподіл батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, якщо позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено,\~що 30.01.2008 у Івано-Франківській селищні раді Яворівського району Львівській області, було зареєстровано\~шлюб між\~ [PERSON] та [PERSON] ,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№03,\~що підтверджується\~Свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданим Івано-Франківською селищною радою Яворівського району Львівській області. Після реєстрації шлюбу дружині залишено прізвище « [PERSON] », що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі\~народився син\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.08.2008. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 2022 року уклали між собою договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Скобало Р.В. Відповідно до\~умов цього\~договору,\~сторони домовились\~про місце\~проживання дитини\~та про\~порядок здійснення\~батьківських прав\~покладених на\~батька [PERSON] ,\~визначили порядок,\~умови та\~форми участі\~кожного з\~батьків у\~вихованні дитини.\~Місцем проживання\~дитини батьки\~визначили місце проживання батька за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачкою не склалось через відсутність спільних інтересів, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги між ними, внаслідок чого шлюбні відносини між ними припинилися. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами те, що, спільний син залишився проживати та на даний час проживає з батьком та ним створені всі умови для проживання дитини, він здійснює опіку над дитиною. З огляду на викладене, оскільки, як зазначає позивач, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 992 грн 40 коп. Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачці з державного бюджету, а саме 496,20 грн. Крім того, 496,20 грн сплаченого судового збору слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved