Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

14 березня 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником автомобіля Mercedes Sprinter, д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] . 15 березня 2020 року між сторонами був укладений договір добровільного страхування вищенаведеного транспортного засобу (КАСКО) № FO-00695725. Згідно умов договору страхова сума складає 352200 гривень. В період часу з 22 год. 30 хв. 27 лютого 2021 року по 05 год. 20 хв. 28 лютого 2021 року невстановленою особою вказаний автомобіль був викрадений за адресою м. Луцьк, вул. Карбишева, 2. 02 березня 2021 року [PERSON] , який фактично користувався автомобілем з дозволу позивача, повідомив страховика про страховий випадок у вигляді викрадення автомобілю. На неодноразові звернення позивача та [PERSON] до страховика було отримано відмову у здійсненні страхової виплати, у зв`язку із пропуском строку для повідомлення про страхову подію. Позивач вважає, що строк повідомленням про настання страхового випадку був пропущений з поважних причин, а саме у зв`язку із літнім віком [PERSON] , а також погіршенням стану його здоров`я. Також вказує, що такий пропуск був незначним. Крім того, зазначає, що вона як власник автомобіля дізналась про настання страхового випадку лише 02 березня 2021 року, а в період з 02 жовтня 2020 року по 16 липня 2021 року перебувала за кордоном, а тому самостійно не мала можливості повідомити страхову компанію про настання страхового випадку. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 352\~200 гривень. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2022 року відкрито загагльне позовне провадження у справі з проведенням підготовчого засідання. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. У своєму усному виступі представник відповідача позовні вимоги заперечив посилаючись на те, що позивач невчасно повідомила страховика про настання страхового випадку, а стосовно [PERSON] проводиться досудове розслідування за можливим фактом неправдивого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля Mercedes Sprinter, д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] . 15 березня 2020 року був укладений договір добровільного страхування вищенаведеного транспортного засобу (КАСКО) №FO-00695725, відповідно до якого застраховано автомобіля Mercedes Sprinter, д.н.з. [NUMBER] (а.с.10-15). За умовами цього договору, страховим ризиком визнавалося незаконне заволодіння транспортним засобом (п.8.36.2 частини ІІ). У разі настання події, що має ознаки страхового випадку страхувальник, водій чи вигодонабувач зобов`язані безпосередньо з місця події, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку / моменту виявлення пошкоджень ЗТЗ, повідомити в контакт-центр страховика таку інформацію (п.11.2 частини ІІ). Як слідує з матеріалів справи, в провадженні СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області знаходиться кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за №1202030580000477 від 01 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 12 березня 2021 року вказане кримінальне провадження закривалося, але ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2021 року №161/11585/21, дана постанова слідчого скасована. За фабулою цього кримінального провадження, у період часу з 22 год. 30 хв. 27 лютого 2021 року по 05 год. 20 хв. 28 лютого 2021 року невстановленою особою автомобіль позивача був викрадений за адресою м. Луцьк, вул. Карбишева, 2. 02 березня 2021 року о 21.02 годині [PERSON] (свекор позивача), який фактично користувався автомобілем, повідомив страховика про страховий випадок у вигляді викрадення автомобіля, шляхом звернення до Контакт-центру страховика із відповідною заявою. В Контакт-центр відповідача повідомлення стосовно страхового випадку протягом 24 годин не надходили. Листами від 31 березня 2021 року №06584/9121, від 22 липня 2021 року №02207/064 позивача [PERSON] та фактичного користувача автомобіля [PERSON] повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування, через: 1) невчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку; 2) закриття кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом; 3) реєстрацію кримінального провадження за фактом завідомо неправдивого повідомлення про кримінальне правопорушення ( а.с. 25.26,31). Надаючи свою правову оцінку вищенаведеній відмові страховика, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 3 ЦК України засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, справедливість, добросовісність, розумність. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який\~передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.\~Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 6 Закону України «Про страхування»\~добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього\~Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. За приписами\~статті 16 цього Закону\~договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Пунктом 3 частини першої\~статті 988 ЦК України\~встановлено обов`язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Положення вищенаведених\~норм права\~нерозривно пов`язують\~момент виникнення\~обов`язку\~страховика щодо\~здійснення виплати\~страхової суми\~із настанням\~страхового випадку.\~Настання події,\~яка може\~належати до\~страхових ризиків,\~але згідно\~з умовами\~договору страхування\~є виключенням\~зі страхових\~випадків,\~не породжує\~обов`язку\~страховика щодо\~виплати страхового\~відшкодування. Пунктом 5 частини першої статті 989 ЦК України передбачено, що страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. У пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України визначено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Пунктом 14.4 договору страхування, укладеного між позивачем та відповідачем у даній справі, передбачено, що причиною відмови у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку, у тому числі в телефонному режимі, без поважних на те причин, які підтверджені документально. Згідно з п.11.2 договору страхування визначено дії страхувальника/водія/вигодонабувача при настанні події, що має ознаки страхового випадку , а саме безпосередньо з місця події або з місця виявлення пошкоджень застрахованого транспортного засобу, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку, повідомити в Контакт-центр страховика таку інформацію ( номер договору, обставини настання випадку, пошкодження, місце події та місце знаходження транспрортного засобу, іншу інформацію на вимогу страховика. Перевищення зазначеного строку є допустимим лише у випадку, якщо страхувальник не мав фізичної можливості своєчасно здійснити таке повідомлення, що має бути документально підтверджено. Зважаючи на вищевикладене, оскільки страхувальник без поважних причин несвоєчасно повідомила страхувальника про страховий випадок, суд дійшов висновку, що відповідач, на підставі п.5 ч.1 ст.989, п.5 ч.1 ст.991 ЦК України обгрунтовано відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування. Доводи позивача, що про страховий випадок вона дізналася лише 02 березня 2021 року є надуманими, оскільки вона та [PERSON] є членами однієї сім`ї, позивач довірила останньому автомобіль, тому очевидно, що дізнатися про страховий випадок могла від [PERSON] раніше, оскільки той викликав працівників поліції. Крім того, поважною причиною несвоєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку позивач вказує різке погіршення стану здоров`я [PERSON] (фактичного користувача автомобіля) відразу після події, яку вважає страховим випадком. Однак, як вбачається з копії долученого до матеріалів справи консультативного висновку спеціаліста ( ас.33), [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні в період з 26.02.2021 року по 4.03.2021 року, тобто вже на дату настання події він хворів та під час хвороби виявив викрадення автомобіля, а відтак мав можливість вчасно повідомити страховика про настання страхового випадку. Суд не надає своєї оцінки наявності чи відсутності події незаконного заволодіння транспортним засобом, або завідомо неправдивого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, оскільки ці обставини мають перевірятися в межах відповідних кримінальних проваджень. Несвоєчасне повідомлення страхувальником про страховий випадок є самостійною та достатньою підставою для відмови у здійсненні страхової виплати. Таким чином,\~виходячи з\~аналізу зазначених\~вище норм\~закону та\~встановлених фактичних\~обставин даної\~справи,\~суд \~дійшов \~висновку про\~відсутність правових\~передумов для\~задоволення заявлених\~ [PERSON] \~позовних вимог.

Outcome: dismissed