Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

05.04.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, яким просить: визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; виключити відомості про [PERSON] як батька дитини, з актового запису про народження №219 в Книзі реєстрації народжень, складеного 24 березня 2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про народження [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису №219 від 24 березня 2021 року, вчиненого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження, а саме, в графі «батько» вказати - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - « [NUMBER] ». В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 16 лютого 2020 року він проживає у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] , про що 24.03.2021 року зроблено відповідний актовий запис №219 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 24.03.2021року. Батьком його сина [PERSON] у свідоцтві про народження вказано [PERSON] , тому що [PERSON] народила дитину перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проте, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 24.12.2021 року позовна заява, в порядку ст. 33 ЦПК України, розподілена та передана судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигуліну С.М. 28.12.2021 року судом, відповідно до статті 16 Закону України «Про захист персональних даних», надіслано запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області (м. Одеса, вул. Софіївська, 20) щодо місця реєстрації відповідачів. Ухвалою судді Жигуліна С.М. від 21 липня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 року, проведеного на підставі зборів суддів, рішення зборів суддів №8 від 21.06.2022, справа №946/2629/21 розподілена та передана на розгляд судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамову А.С. Ухвалою судді Адамова А.С. від 27 червня 2022 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства. Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання від 21.09.2022 не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги, просить суд задовольнити позов та розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій вказала, що визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщений належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомив. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 16 лютого 2020 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, що з огляду на положення ст.82 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню у зв`язку із визнанням відповідачем [PERSON] позову. Під час фактичних шлюбних відносин у сторін [INFO] народився спільний син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 24.03.2021 року, актовий запис №219 (а.с.9). Проте, [PERSON] та [PERSON] були у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2016, який рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2020 (справа №946/6999/20) було розірвано (а.с. 10). Так, у актовому записі про народження дитини відомості про батька були внесені відповідно до ст.133 СК України, та записаний [PERSON] , оскільки [PERSON] народився [INFO] , тобто до розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . З пояснень позивача по справі вбачається та не заперечується відповідачем [PERSON] , що батьком дитини є саме [PERSON] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Відповідно до вимог статті 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Так, відповідно до висновку тесту ДНК на батьківство від 13.04.2021 лабораторії «ENDEAVOR DNA LABORATORIES» [PERSON] не може бути виключеним у якості біологічного батька дитини [PERSON] на підставі аналізу локусов STR, ЙМОВІРНІСТЬ БАТЬКІВСТВА 99,99992%. Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved