Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 02.10.2021 заявниця звернулася до суду із заявою та просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтуванні заяви заявниця зазначає, що встановлення юридичного факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для неї юридичне значення, оскільки надасть можливість підтвердити факти, які є підставою для отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~ 02.10.2021 заявниця надіслала до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою від 19.11.2021 постановлено прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. 26.01.2022 судом постановлено ухвалу щодо задоволення клопотання від 02.10.2021. Заявниця у судовому засіданні заяву та її обгрунтування підтримала. Заінтересована особа, повідомлена про дату, час та місце судового засідання у встановленому порядку, свого представника до суду не направила. Надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, заперечень щодо задоволення заяви не має. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Згідно зі свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER] від 07.08.1971 її прізвище при народженні « [PERSON] », її матір`ю зазначена [PERSON] (арк. с. 9). Після реєстрації шлюбу 01.09.1995 заявниці присвоєно прізвище « [PERSON] » (арк. с. 10). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [INFO] мати заявниці, [PERSON] , померла у с. Червоне, Широківського району, Дніпропетровської області (арк. с. 11). Відповідно до довідки № 6871 від 09.07.2021 [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (арк. с. 13). Відповідно до довідки про зняття з реєстрації місця проживання № 104 від 09.01.2020 [PERSON] знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] у зв`язку зі смертю особи [INFO] (арк. с. 14). Згідно зі постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2021 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки заявницею не доведено документально факт проживання зі спадкодавицею на день її смерті (арк. с. 20). Відповідно до довідки № 1048 від 23.07.2021 [PERSON] ( [INFO] ) з 2004 року по 22 листопада 2019 року проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (арк. с. 21). Згідно із актом обстеження матеріально-технічних умов проживання за адресою: [ADDRESS] , у будинку проживають заявниця, її чоловік [PERSON] , разом з ними з 2004 року до [INFO] проживала мати заявниці [PERSON] , за якою заявниця разом з чоловіком здійснювали догляд, а після смерті [PERSON] заявниця разом з чоловіком здійснили її поховання (арк. с. 22). Свідок [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~підтвердила,що з 2004 року до дня смерті мати заявниці, [PERSON] , проживала разом з дочкою, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , похованням матері займалася дочка. Свідок [PERSON] , [INFO] , підтвердила, що з 2004 року до дня смерті мати заявниці, [PERSON] , проживала разом з дочкою, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . ІV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази, які надані заявницею в обґрунтування заяви, заслухавши показання свідків, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з нижчезазначених підстав. Згідно з положеннями п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі змістом положень статей 1268 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 статті 315 ЦПК України не передбачено встановлення зазначеного факту, проте відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово Відсутність реєстрації місця проживання матері заявниці за місцем проживання заявниці не може бути доказом того, що вони не проживали разом, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин того, що спадкодавець не проживала зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявницею, та оцінені судом. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи зібрані у справі та досліджені судом докази, те, що встановлення факту створить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину), а іншого шляху для підтвердження цього факту не існує, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявниці на час відкриття спадщини разом зі свою матір`ю [PERSON] . V. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 становить 2270 гривень Заявницею сплачено судовий збір у розмірі 454 гривні. Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки це не передбачено ЦПК України для такої категорії справ. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п. 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Враховуючи викладене,

Outcome: approved