Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала вказана цивільна справа. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2021, прийнятого за результатами розгляду справи № 761/6241/20 за позовом [PERSON] до відповідача 1 - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»; відповідача 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Хаус», третя особа 1 - приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, третя особа 2 - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання договору недійсним, та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги задоволено частково, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07.12.2019 року №7254, вчинений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус» заборгованість у розмірі 22 153,99 грн, що виникла за договором банківського обслуговування № ВL_ЖГ00005246 від 16.12.2010 року, боржником за яким є [PERSON] , в іншій частині позову відмовлено, вирішено питання щодо стягнення судових витрат в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату судового збору. 19.03.2021 від представника позивача [PERSON] - адвоката Сидоренко Вадима Анатолійовича до суду надійшла заява, відповідно до якої останній просив прийняти додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, оскільки судом не було вирішене вказане питання під час винесення рішення по справі. 03.12.2021 від представника позивача надійшла заява про відвід судді. 16.08.2022 судді передані матеріали основної справи для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення та заяви про відвід головуючому судді. 16.08.2022 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. заяву про відвід головуючому судді визнано необґрунтованою та передано на розгляд іншому судді у порядку, передбачено ст. 33 ЦПК України. 18.08.2022 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О. у задоволенні заяви про відвід головуючому судді відмовлено. Справу передано судді Мальцеву Д.О. для продовження розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Так, відповідно до ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Учасники справи в судове засідання не з`явились, судом вживались заходи щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, однак з урахуванням положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши заяву, надані до неї докази та матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на таке. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно положень ч. 1-3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, під час подання позовної заяви позивачем було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. 30.07.2020 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру судових витрат, а саме витрат на правову допомогу у розмірі 12 000, 00 грн. 03.02.2021 Шевченківським районним судом м. Києва прийнято рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено частково, вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату судового збору. Питання щодо стягнення витрат на правову допомогу судом не вирішувалось. На підтвердження понесених витрат позивачем надано: копію Договору № 62-с про надання правової допомоги від 20.01.2020, укладеного позивачем з Адвокатським об`єднанням «Євстігнєв, Сидоренко і партнери», копію Додатку № 1 до Договору № 62-С про надання правової допомоги від 20.01.2020, копію Акту № 1 приймання-передачі правової допомоги (послуг) від 30.07.2020 по договору № 62-С про надання правової допомоги від 20.01.2020 та додатку № 1 від 20.02.2020, копію Звіту про витрачений час на надання правової допомоги з детальним описом виконаних адвокатом робіт та їх вартістю, копії квитанцій на оплату послу адвоката на суму 3000, 00 грн. від 07.08.2020, 4500,00 грн. від 07.08.2020, 4500,00 грн. від 07.08.2020, а всього на загальну суму 12 000, 00 грн., а також копію Ордеру про надання правничої допомоги Серія АА № 1020365 від 21.02.2020. Відтак, розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу складає 12 000, 00 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката є співвмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом зазначених робіт та значенням справи для позивача. За таких обставин, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 12 000, 00 грн.

Outcome: approved