Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна та просить скасувати арешт нерухомого майна, накладений постановою №1064/17 від 01.08.2005р. районним відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції України, реєстраційний номер обтяження 2247727, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02.08.2005р. Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою Київського міського нотаріального округу, виключити Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис 36494099 про обтяження всього майна [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 2247727, зареєстрований 02.08.2005р. В обгрунтування позову зазначає, що йому на праві власності належить 51/200 частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 452, виданого 14.05.2020р. Під час реєстрації права власності на успадковане майно після смерті батька дізнався про накладення арешту на все його майно. Підставою для реєстрації обтяження стала постанова 1064/17 від 01.08.2005р., видана районним відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції України. Позивач до моменту реєстрації права власності на частку у спадковому майні не знав про будь-які відкриті виконавчі провадження, не отримував жодних поставно про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на майно та закриття виконавчого провадження. У відповідь на адвокатський запит Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що перевіркою даних АСВП встановлено, що виконавчі провадження стосовно [PERSON] у відділі не перебувають. Також зазначено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Позивач зазначає, що іншого способу захисту порушеного права власності позивача, аніж того, що ним обрано, за наявних обставин не вбачається. Ухвалою від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою від 12.09.2022р. підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті. Відповідач письмового відзиву на позов не надав. Про судове засідання повідомлений належним чином. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником 51/200 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформація станом на 09.12.2021р.), а також із свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №4/2012, зареєстровано в реєстрі за №452). Також з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що на все майно позивача накладено арешт на підставі постанови №1064/17, виданої 01.08.2005р. Районним відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції України, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52233688 від 14.05.2020, Приватного нотаріуса Зубкової Олени Єгорівни, Київський міський нотаріальний округ; відомості про реєстрацію до 01.01.2013р.: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2247727, 02.08.2005, реєстратор Двадцять перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ. У листі від 29.11.2021р. №9070 Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у відповідь на адвокатський запит повідомлено, що перевіркою даних АСВП встановлено, що виконавчі провадження стосовно [PERSON] , ІПН [NUMBER] , станом на 29.11.2021р. у відділі не перебувають. Крім того строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Після закінчення вказаного строку виконавче провадження підлягає знищенню. Враховуючи зазначене, у відділі відсутні матеріали виконавчих проваджень, на підставі яких винесено постанову №1064/17 про арешт майна [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не має змоги, на час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача на майно, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, порушене право позивача підлягає судовому захисту в заявлений спосіб шляхом припинення дії відповідних обтяжень. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved