Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За весь час реєстрації за зазначеною адресою відповідачка в житловому будинку не проживала та не користувалася ним, не брала участі в оплаті комунальних послуг. Таке становище завдає позивачці певних незручностей, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка та її представник до судового засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла до суду заява, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розглянути справу за їх відсутністю. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання судовою повісткою за місцем офіційної реєстрації, але на адресу суду\~ повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 47). В подальшому, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача\~ [PERSON] до суду в судове засідання, однак остання в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явилася, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Судом достовірно встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] є приватною власністю позивача\~ [PERSON] (а.с.9). Відповідачка [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою у житловому будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Березинського старостинського округу Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, однак з 16.10.2001 року фактично не мешкаю за вказаною адресою\~ (а.с.14). Також, з письмових показів свідків [PERSON] (а.с. 16) та [PERSON] (а.с. 19) вбачається, що [PERSON] , [INFO] у житловому будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ніколи не мешкала. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник,\~\~ який\~\~ має\~\~ підстави\~\~ передбачати\~ можливість порушення свого права власності іншою особою,\~ може звернутися\~ до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій,\~ які можуть порушити його право,\~ або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Стаття 391 ЦК України регламентує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його\~ сім`ї\~ за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою,\~ що втратила право\~ користування\~ жилимприміщенням\~ внаслідок\~ відсутності\~ цієї\~ особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач не надав суду ніяких доказів з приводу збереження за ним права користування житловим приміщенням. Оцінюючі матеріали справи та відповідні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги\~ про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач понад шість місяців відсутня за місцем своєї реєстрації, витрати по житлово-комунальним послугам не несе, будинком не цікавиться та догляд за ним не проводить. На підставі викладеного,\~

Outcome: approved