Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

28 липня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення їхньою дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2019 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не для свого самостійного утримання недостатньо, між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивачка підтримала в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. Окрім цього, у відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає можливим позовні вимоги задовольнити. Оскільки позивачка зільнена від сплати судового збору, з відповідача у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1984,80 грн (992,40 грн + 992,40 грн).

Outcome: approved