Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

12 липня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач вказала, що 05 грудня 2015 року між сторонами було укладено шлюб. Сторони мають спільного сина - [PERSON] , який народився ще до укладення шлюбу, а саме - [INFO] . Протягом останніх років стосунки між подружжям погіршувалися, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 липня 2022 року цивільну справу № 753/6996/22 передано судді Шаповаловій К.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. 19 вересня 2022 року позивач подала до суду заяву (вх. № 42081), відповідно до якої просить шлюб розірвати. Окрім того, 19 вересня 2022 року відповідачем до канцелярії суду було подано заяву (вх. 42082), відповідно до якої останній просить шлюб розірвати, тим самим визнає позовні вимоги. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 05 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3269, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] , який народився до укладення шлюбу між позивачем та відповідачем. Факт народження спільної дитини підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 965, серія [NUMBER] . Батьком дитини зазначено [PERSON] (відповідач), мати - [PERSON] (позивач). Як зазначала позивач у позовній заяві, сімейні відносини між нею та чоловіком не склались, причиною цьому стали відсутність взаєморозуміння та часті сварки. перебування сторін у шлюбі носить формальний характер. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved