Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

25 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, держави росія (російська федерація) в особі посольства російської федерації в Україні, третя особа без самостійних вимог: Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що внаслідок порушення з боку російської федерації суверенітету та територіальної цілісності держави Україна через вторгнення, що є очевидними та загальновідомими фактами, які в силу чинного законодавства та норм міжнародного права не підлягають доказуванню, йому заподіяна моральна шкода у розмірі 1\~000\~000\~000\~000 001 грн., яку останній просить стягнути з держави росія крім цього, внаслідок порушення його права на добросовісну, кваліфіковану та правомірну діяльність посадових та службових осіб органів державної влади в частині добросовісності просить стягнути з держави України 1 грн. моральної шкоди. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10.03.2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та справу призначено у підготовче засідання на 24.03.2022 року. 04.05.2022 року до суду третьою особою подано письмове пояснення на позов, у якому заперечуються позовні вимоги. Ухвалою суду 28.07.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 30.08.2022 року. 01.09.2022 року до суду від Кабінету Міністрів України надійшов відзив на позов, в якому також заперечуються позовні вимоги. У судове засідання позивач з`явився, підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Представник відповідача Держави України в особі Кабінету Міністрів України та третьої особи у судове засідання з`явилися, заперечили проти позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження тому не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що на думку позивача внаслідок порушення з боку російської федерації суверенітету та територіальної цілісності держави Україна через вторгнення, що є очевидними та загальновідомими фактами, які в силу чинного законодавства та норм міжнародного права не підлягають доказуванню, йому заподіяна моральна шкода у розмірі 1\~000\~000\~000\~000 000 грн., крім цього, внаслідок порушення його права на добросовісну, кваліфіковану та правомірну діяльність посадових та службових осіб органів державної влади України в частині добросовісності йому заподіяна моральна шкода у розмірі 1 грн. Суд вважає, що порушення з боку російської федерації суверенітету та територіальної цілісності держави Україна, а також перешкоди в реалізації позивачем свого процесуального права на добросовісну,\~кваліфіковану та\~правомірну діяльність\~посадових та\~службових осіб\~органів державної\~влади України\~в частині\~добросовісності не є безумовними підставами для відшкодування моральної шкоди. Доказування наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправністю дій її заподіювача і шкодою є обов`язком позивача. Вимогами ст. 1174 ЦК України\~визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 1 і ч. 2\~ст. 23 ЦК України).\~\~ Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31 березня 2005 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, причинний зв`язок між протиправністю поведінки заподіювача шкоди і заподіяною шкодою. За змістом\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1 і 2\~ст. 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1, ч. 5 і\~ч. 6 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування позовних вимог та не доведено обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності у судовому засіданні та не свідчить про завдання особі шкоди та про наявність підстав для її відшкодування. Враховуючи наведене суд вважає, що позов є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed