Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

29 червня 2022 року,представник позивача адвокат Корсік Я.І.,який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою : [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно,\~у розмірі\~1/3\~частини із\~всіх видів\~заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до повноліття дитини [INFO] . В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що [PERSON] з 12 липня 2017 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 01 жовтня 2019 року по справі № 333/3264/19. Від даного шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є здоровою особою працездатного віку, офіційно працевлаштований у ТОВ «АББОТТ Україна» на посаді фахівця з промоції та отримує заробітну плату. За наявною у позивача інформацією у відповідача відсутні на утриманні інші діти, непрацездатні батьки, зобов`язання майнового характеру тощо. З урахування вказаних обставин, вважаю, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини свого заробітку. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2022 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Одночасно задоволено клопотання представника позивача про витребувано доказів. Витребувано з Державної податкової служби України інформацію з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , із зазначенням джерела доходів (найменування юридичної особи), сум нарахованого та виплаченого доходу, сум нарахованого та утриманого податку за період 01 липня 2021 року по 30 червня 2022 року./а.с. 17-18/ 22 серпня 2022 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Бабенко Ю.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги відповідач визнає частково. /а.с.33-42/ В обґрунтування зазначив, що відповідач цілком та повністю усвідомлює свій обов`язок утримувати дитину, брати участь в її виховані та забезпечені. Він виконує всі батьківські обов`язки, любить свою дитину, не ухиляється та не збирається ухилятися від їх виконання у майбутньому. Проте вважає розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, цілком не обґрунтованими. На даний момент відповідач працевлаштований, проте 19 серпня 2022 року припиняє трудові відносини та буде не працевлаштованим вже на момент судового засідання. Позивач також працевлаштована та отримує власний дохід. Позовна заява не містить жодного обґрунтування, чому необхідно стягнути саме таки \~ \~ \~ \~й розмір аліментів. Не надає розрахунок витрат на дитину, а також не надає жодного доказу на підтвердження необхідності суми аліментів, які вона бажає стягнути. З урахуванням майнового стану відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 25% від доходів на утримання дитини. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, але від представника позивача адвоката Корсік Я.І. надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, але в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в якому визнає частково позовні вимоги. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги доводи відповідача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: матір [PERSON] та батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 626. /а.с. 10/ На теперішній час неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 27 червня 2022 року виданою головою правління ОСББ «Чумаченка 23А» /а.с.11/, та знаходиться на її утриманні. Як визначено ст.. 181 СК України\~та Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що станом на час розгляду справи, син сторін не досягав повноліття. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Згідно ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів. Відповідно до ст.. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості,що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування,що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Згідно приписів ч.1\~ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набув чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до\~ст.182 Сімейного кодексу України, зокрема, змінено мінімальний розмір аліментів і встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися на аліменти на дитину, визначається судом, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліментів в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи\~та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Ч. 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пп.1 п. 1 ч.2\~ст.4 Закону України "Про судовий збір"\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів складало 992,40 грн. Згідно приписів п.3 ч.1\~ст.5 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial