Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні її дитини - малолітньої [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, передати дитину органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради для подальшого її влаштування. Позов мотивований тим, що відповідач є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , але участі у вихованні та утриманні доньки вона не приймає з початку 2020 року, тобто більше двох років. З жовтня 2020 року дитина проживає разом з тіткою [PERSON] , яка її самостійно виховує та утримує. В той період коли малолітня проживала разом з матір`ю, то остання та вітчим дитини часто пиячили і відповідач не приділяла їй належної уваги, а тому дитина гостювала у тітки [PERSON] , яка її годувала та доглядала. 18.11.2021 року [PERSON] звернулася із заявою до голови Новгородківської селищної ради, в якій просила сприяти у позбавленні батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] . 20.05.2022 року органом опіки та піклування Новгородківської селищної ради, з урахуванням документів, які було надано на Комісію з питань захисту прав дитини, прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач навчальним та виховним процесом дитини не займається, про її здоров`я та нормальне самоусвідомлення не дбає, засвоєнню загальновизнаних норм моралі не сприяє, доступу до культурних та інших духовних цінностей не надає. Ухвалою суду від 20.07.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.26). Ухвалою суду від 08.08.2022 року відкладено підготовче засідання на 06.09.2022 року (а.с.33). В підготовче засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином (а.с.35). В заяві від 06.09.2022 року представник позивача просить суд провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує та просить винести рішення у підготовчому засіданні, так як відповідач позов визнає (а.с.38). Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлялася належним чином (а.с.37). В заяві від 10.08.2022 року, яка надійшла до суду 17.08.2022 року, відповідач просить підготовче засідання провести без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.36). В підготовче засідання представник третьої особи Мартинюк Я.І. не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлялася належним чином (а.с.34). В заяві від 06.09.2022 року представник третьої особи просить суд провести судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримує та просить винести рішення у підготовчому засіданні, так як відповідач визнає позов (а.с.38). Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи заяву відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог від 10.08.2022 року, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також зміст заяв представника позивача [PERSON] та представника третьої особи Мартинюк Я.І. від 06.09.2022р., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. [INFO] народилася [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 14.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції Кіровоградської області. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00016222070 від 21.01.2016 року відомості про батька [PERSON] зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.15, 8). Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. [PERSON] , [INFO] , навчається у Комунальному закладі "Новгородківський навчально-виховний комплекс імені заслуженого вчителя України П.Ф. Козуля "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад". Контроль з боку її матері відсутній, з 2020 року [PERSON] проживає з тіткою [PERSON] , яка приділяє належну увагу її навчанню та вихованню, що підтверджується довідкою № 213 від 19.11.2021 року, виданої директором вказаного закладу (а.с.12). [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у дитячій консультації, декларацію на дитину складено 13.12.2018 року разом з мамою [PERSON] . Дитина проходить медичний огляд у супроводі [PERSON] , що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства Новгородківської селищної ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги" від 19.11.2021 року (а.с.13). [PERSON] з жовтня 2020 року проживає у тітки [PERSON] та перебуває на її утриманні. Мати [PERSON] участі у її вихованні не приймає, що підтверджується актом обстеження умов проживання родини [PERSON] від 11.01.2022 року (а.с.14). Із змісту заяви [PERSON] від 18.11.2021 року, яка адресована голові Новгородківської селищної ради, слідує, що вона просить сприяти у позбавленні батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.11). З протоколу №1 засідання Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Новгородківської селищної ради від 10.02.2022 року вбачається, що комісією прийнято рішення №4 від 10.02.2022 року, яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жительку м.Кропивницький відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.17-18). З висновку органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради від 20.05.2022 року слідує, що органом опіки та піклування Новгородківської селищної ради вирішено визнати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У цьому ж висновку зазначено, що малолітня [PERSON] залишилась без батьківського піклування, а тому її тимчасово влаштовано у родину тітки [PERSON] (а.с.19-20). Із змісту заяви [PERSON] від 30.05.2022 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Потапенко Ю.С. та зареєстрована в реєстрі за №168, слідує, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. З роз`яснень викладених у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд погоджується з доводами представника позивача, які викладенні у позовній заяві, щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав. Судом встановлено, що з жовтня 2020 року дитина відповідача проживає у сім`ї тітки, відповідач має можливість займатися вихованням та утриманням дитини, але не вчиняє відповідних дій. Судом не здобуто доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин, а тому суд вважає, що вона умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Отже, є підстави застосувати остаточний захід впливу на відповідача - позбавити її батьківських прав, та роз`яснити їй ст.169 СК України про поновлення батьківських прав, якщо її поведінка докорінно зміниться. Судом встановлено факт винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, зокрема відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, взагалі не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини. Ці факти відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини, так як відповідач не має наміру змінювати своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав та надала до суду відповідні заяви. Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, то суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання її доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття Підсумовуючи вищевикладене, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір у сумі 2481 грн. необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

Outcome: approved