Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь держави шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок у сумі 179032 грн 73 коп.. В обґрунтування позову зазначає, що ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.01.2021 року закрито провадження щодо [PERSON] у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 197-1 КК України. Вказаною ухвалою встановлено самовільне зайняття земельних ділянок [PERSON] , внаслідок чого, державі завдано шкоду в розмірі 179032 грн. 73 коп. Ухвалою судді від 02 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09серпня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Прокурор подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання, повторно, не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзиву на позов не надали. Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився, наддав клопотання про розгляд справи без їх участі. Крім того, просив врахувати раніше надані письмові пояснення. Оскільки від позивача не має згоди на розгляд справи в порядку заочного розгляду, тому суд проводить розгляд справи в загальному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року). Згідно п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIKv. UKRAINE, №15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України). У пункті 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року за №1697-VII. У частині 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Згідно з ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. Таким чином, для перевірки наявності підстав для звернення прокурора з позовом в інтересах держави суду слід перевірити, а прокурору в позовній заяві необхідно обґрунтувати, чи вимагають захисту реальні державні інтереси та чи є передбачені ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави. З матеріалів справи убачається, що при зверненні із позовом до суду наявність інтересів держави прокурор обґрунтував порушенням прав Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оскільки внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок [PERSON] , завдано ним шкоду державі у розмірі 179032,73 грн. У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст.2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загально державних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини). Ці міркування Конституційний Суд зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення, і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». За таких обставин, з урахуванням предмету спору, прокурором належним чином обґрунтована наявність порушень інтересів держави, оскільки листом Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області від 24.02.2021 №03-02-2709-17 було запитано у Головного управління Держгеокадастру у Харківській області інформацію щодо заходів спрямованих на відшкодування шкоди у розмірі 179032,73 грн., яке було залишено без відповідного реагування. З позовом прокурор звернувся до суду в травні 2021 року, тобто більше ніж через два місяці після листа адресованого Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області. Судом встановлено, що ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.01.2021 року у справі №621/1506/19, яка набрала законної сили, [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 197-1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження № 12017220300000653 від 19.07.2017 року закрито. Судом в рамках кримінального провадження встановлено, що [PERSON] , займаючи посаду директора ФГ «Строгого О.Ф.» впродовж 2017 року, з метою зайняття сільськогосподарською діяльністю, отримання прибутку, маючи намір на збільшення площі використовуваного масиву земельних ділянок шляхом самовільного зайняття суміжних земель, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельних ділянок, самовільно зайняв та використовував земельні ділянки, які є державною власністю та відносяться до земель запасу, угіддя - землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, розташовані на території Зміївського району Харківської області, а саме: - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області із кадастровим номером 6321782000:01:005:0122 розміром 1,0215 га., - розмір заподіяної шкоди 1 472 грн. 73 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782700:01:000:0202 розміром 12,7274 га. - розмір заподіяної шкоди 18 349 грн. 47 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782700:01:000:1231, розміром 11,3378 га., - розмір заподіяної шкоди 16 346 грн. 05 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782700:01:000:0433 розміром 0,4558 га. - розмір заподіяної шкоди 657 грн. 14 к; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782500:02:002:0018 розміром 4,3386 га., - розмір заподіяної шкоди 6 255 грн. 09 к; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782700:01:000:0433 розміром 0,7265 га. - розмір заподіяної шкоди 1 047 грн. 42 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області земельна ділянка із кадастровим номером 6321755600:02:003:0968 розміром 2,9728 га. - розмір заподіяної шкоди 4 285 грн. 97 к; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321755600:02:003:0968 розміром 10,3755 га. - розмір заподіяної шкоди 14 958 грн. 67 к; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782000:01:004:0359 розміром 9,9342 га. - розмір заподіяної шкоди 14 322 грн. 43 к; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321755600:02:003:0859 розміром 3,491 га., - розмір заподіяної шкоди 5 033 грн. 08 к; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321755600:02:007:0181 розміром 1,3548 га. - розмір заподіяної шкоди 1 953 грн. 26 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321755600:02:003:0565 розміром 1,2905 га. - розмір заподіяної шкоди 1 860 грн. 55 к; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782000:01:005:0099 розміром 0,7133 га. - розмір заподіяної шкоди 1 028 грн. 39 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782000:01:005:0101 розміром 1,2905 га. - розмір заподіяної шкоди 1 860 грн. 55 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782000:01:002:0598 розміром 10,3157 га. - розмір заподіяної шкоди 14 872 грн. 45 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782700:01:000:0171 розміром 4,9272 га. - розмір заподіяної шкоди 7 103 грн. 69 к; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782700:01:000:0200 розміром 3,0385 га. - розмір заподіяної шкоди 4 380 грн. 70 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782700:01:000:0200 розміром 0,7836 га. - розмір заподіяної шкоди 1 129 грн.74 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782500:02:002:0117 розміром 1,8128 га. - розмір заподіяної шкоди 2 613 грн. 57 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782500:02:002:0117 розміром 0,6129 га. - розмір заподіяної шкоди 883 грн. 64 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782500:02:002:0104 розміром 3,3605 га. - розмір заподіяної шкоди 4 844 грн. 93 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області земельна ділянка із кадастровим номером 6321782000:01:005:0123 розміром 1,3285 га. - розмір заподіяної шкоди 1 915 грн. 34 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321755600:02:002:0343 розміром 7,1381 га. - розмір заподіяної шкоди 10 291 грн. 21 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321782000:01:003:0562 розміром 14,2813 га. - розмір заподіяної шкоди 20 589 грн. 78 к.; - земельна ділянка за межами населених пунктів на території Комсомольскої селищної ради Зміївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером 6321755600:02:002:0400 розміром 14,5498 га. - розмір заподіяної шкоди 20 976 грн. 88 к., загальною площею 124,1791 га., внаслідокчогодержавізавдано шкоду в розмірі 179032 грн. 73 к. Зазначеними діями [PERSON] , вчинив самовільне зайняття земельної ділянки, чим завдано значної шкоди її законному власнику, тобто злочин, передбачений частиною 1 статті 197-1 Кримінального кодексу України. [PERSON] просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження. З вищенаведеної ухвали суду від 26.01.2021 підтверджується розмір завданої шкоди державі у сумі 179032,73 грн., внаслідок самовільного зайняття наведених вище земельних ділянок, який оцінюється судом, як письмовий доказ. Суд зазначає, що кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрито з нереабілітуючих підстав. Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області до цього часу не вжито заходів щодо стягнення з відповідача шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельних ділянок. Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, ухвала Зміївського районного суду Харківської області від 26.01.2021, якою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 197-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, є обов`язковою для суду в питанні, чи мало місце діяння і чи вчинені вони цією особою. Відповідно висновку судово-економічної експертизи від 18.12.2018 року за №262, яка оцінюється судом як письмовий доказ, розмір завданої шкоди державі встановлено у сумі 179032,73 грн. Відповіднодо статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, яка полягає в забезпеченні раціонального використання земельних ресурсів, збереженні й відтворенні родючості ґрунтів, захисті їх від псування і забруднення, реалізації громадянами, юридичними особами та державою їх прав власності та землекористування відповідно до закону. Частиною другою статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, відшкодування збитків. Згідно приписів ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто зазначена норма передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова (деліктна) відповідальність не настає. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Проаналізувавши вищевикладене можна дійти висновку, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема, за самовільне зайняття земельних ділянок. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Така шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Шкода заподіяна самовільним зайняттям відшкодовується на підставі загальних норм ЦК України ( ч. 1 ст. 211 ЗК України та ст. 56 Закону України «Про охорону земель»). Оскільки при розгляді кримінальної справи стосовно [PERSON] суд встановив спричинення [PERSON] шкоди саме внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, яким завдано значної шкоди власнику, позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди є обґрунтованими. Доказів того, що шкода завдана державі у розмірі 179032,73 грн. була відшкодована, матеріали справи не містять. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved