Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивачка в позовній заяві просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем 11 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 40, покликаючись на те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, внаслідок чого вони припинили спільне проживання. Позивачка [PERSON] зазначає, що вона втратила почуття поваги та любові до відповідача, з січня 2022 року вони не проживають разом та не ведуть спільного побуту. Даний шлюб шкодить її інтересам та підлягає розірванню, оскільки являється формальним. Від спільного шлюбу народилось двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та син - [PERSON] [INFO] . Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідач [PERSON] відзиву на даний позов, у визначений судом строк, не подав, причину неподання відзиву суду не повідомив. Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі матеріалів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 серпня 2012 року, зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 40, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 11 серпня 2012 року. Від даного шлюбу народилось двоє неповнолітніх дітей : [PERSON] [INFO] (свідоцтво [NUMBER] ), та [PERSON] [INFO] (свідоцтво [NUMBER] ). Позивачка наполягає на розірванні даного шлюбу, мотивуючи тим що він носить формальний характер та шкодить її інтересам. Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам позивачки. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] не змінювала своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу. Тому, суд вважає, що оскільки сторонами припинено спільне проживання із січня 2022 року, позивачкою втрачено почуття поваги та любові до відповідача, збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved