Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

29 листопада 2021 року ОСББ «Парус» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 30 вересня 2018 року по 31 серпня 2021 року у розмірі 37087 гривень 49 копійок, 7661 гривню 59 копійок інфляційних нарахувань, 3249 гривень 43 копійки три проценти річних, а всього 47998 гривень 51 копійка; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь судовий збір у сумі 2270 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками нежилого приміщення не реконструйованого першого поверху по [ADDRESS] , загальною площею 282,1 кв.м. Протоколом загальних зборів співвласників ОСББ «Парус» від 25 березня 2018 року було затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,29 гривні за 1 квадратний метр для житлового/нежитлового приміщення на І поверсі з 01 березня 2018 року. Протоколом загальних зборів співвласників ОСББ «Парус» від 13 червня 2019 року було затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,55 гривні за 1 квадратний метр для житлового/нежитлового приміщень з 01 березня 2019 року. Протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , від 16 грудня 2020 року було затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,44 гривні за 1 квадратний метр для житлового/нежитлового приміщення для І-ІІ поверху з 01 лютого 2021 року. Відповідно до чинного законодавства між ОСББ «Парус» та ФОП [PERSON] були укладені договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 03 січня 2019 року та 16 грудня 2020 року, в яких функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, зазначені права та обов`язки сторін, ціни та порядок оплати послуг з управління, відповідальність сторін та інше. Таким чином, особа, яка є власником приміщення у багатоквартирному будинку, у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна. Крім того, відповідачі на вимогу ОСББ «Парус» зобов`язані оплатити крім основного боргу, ще й інфляційній нарахування, та 3 відсотки річних від простроченої суми. Загальна сума, що підлягає стягненню з боржників складає: 37087 гривень 49 копійок - основна заборгованість за послуги з управління будинком; 7661 гривня 59 копійок - інфляційні нарахування, 3249 гривень 43 копійки - три проценти річних, а всього 47998 гривень 51 копійка. Своєю бездіяльністю, відповідачі не виконують покладені на них обов`язки з утримання будинку, чим порушують інтереси позивача, у зв`язку з чим ОСББ «Парус» звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ігнатенко Т.В. від 22 березня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачам роз`яснено право на надіслання суду відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, позивачу роз`яснено право на подання до суду відповіді на відзив. 19 квітня 2022 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву ОСББ «Парус», у якому вказує, що позивач стверджує, що вона є боржником, однак будучи знайомою особисто з [PERSON] , їй нічого не повідомляли про наявність якоїсь заборгованості перед ОСББ «Парус». Вважає, що не проведення претензійної роботи потрібно для нарахування відсотків, на які розраховує позивача, або наявний інший умисел. У наданих позивачем документах, а саме у розрахунку начебто боргу позивач посилається на рішення зборів і в доказ цьому додає протоколи зборів співвласників ОСББ «Парус» №1 від 25 березня 2018 року, у якому приймають рішення про внесок на управління багатоквартирного будинку в розмірі 4,29 гривень за 1 кв.м. житлового/нежитлового приміщення першого поверху, відповідно до розрахунку, якого чомусь не додають як і інших додатків. Також, на початку протоколу процентна кількість учасників, присутніх на зборах, становить 33 учасники, що складає 74,8% від загальної площі житлового будинку, і є недостатньою для прийняття рішень по тарифу, а при прийнятті рішень тих самих 33 учасники вже набирають потрібну кількість для прийняття рішення 75,6 голосів. Такі самі грубі порушення і в протоколі зборів співвласників ОСББ «Парус» від 13 червня 2019 року. Крім того, з протоколів вбачається, що загальна площа будинку змінюється, у протоколі 31 від 25 березня 2018 року загальна площа будинку становить 4286,7 кв.м, а в протоколі від 13 червня 2019 року - 4288,8 кв.м. Вказує на порушення ч.1 та ч.3 ст.13 ЦК України та ч.4, ч.6, ч.7 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», внаслідок чого вважає вказані рішення зборів співвласників ОСББ «Парус» незаконними. У протоколі зборів співвласників ОСББ «Парус» від 13 червня 2019 року розглядалось питання під №6: Підписання договору «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» з управителем ФОП [PERSON] в новій редакції. Вирішили: Надати дозвіл Голові правління Яхненко К.В. укласти договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від імені всіх співвласників з управителем ФОП [PERSON] . Вважати таким, що втратив чинність договір «Про надання послуг з управління будинком» від 01 січня 2015 року, та додаткові угоди до нього з моменту підписання Договору в новій редакції. Дивлячись на те, що рішення загальних зборів датується 13 червня 2019 року, і скасовує договір «Про надання послуги з управління будинком» від 01 січня 2015 року, а їй надані копії договорів «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 03 січня 2019 року та договір «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком» від 16 грудня 2020 року, який вступив в дію з 01 лютого 2021 року, вважає, що договір «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 03 січня 2019 року підписаний згідно рішення загальних зборів співвласників від 13 червня 2019 року, тобто «заднім числом», тим самим порушено ст.179, ст.180 ГК, ст.203 та ст.640 ЦК України. Вважає, що договір «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 03 січня 2019 року є недійсним. Договір «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 16 грудня 2020 року, який вступив в дію з 01 лютого 2021 року і діяв до 01 лютого 2022 року, прийнятий з порушенням ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», у зв`язку з чим, на її думку, є недійсним. Стверджує, що співвласники будинку належним чином не повідомлялись, а управління будинком відбувалося на власний розсуд управителя. Крім того, вказує, що не надано додатків до договору і не зрозуміло, які ж послуги взагалі надавались та їх розрахунок. З врахуванням викладеного, вважає, що вказані договори є недійсними, а ФОП [PERSON] не мала повноважень на звернення до суду від ОСББ «Парус», у зв`язку з чим просила у задоволенні позову відмовити повністю. На підставі розпорядження керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2022 року №115, повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями вказана цивільна справа передана на розгляд судді Биченку І.Я. Ухвалою судді Биченка І.Я. від 03 травня 2022 року цивільна справа за вказаним позовом прийнята до провадження та вирішено, в зв`язку зі зміною складу суду, розгляд справи по суті проводити повторно. 28 квітня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь позивача ОСББ «Парус» на відзив відповідача [PERSON] , у якому зазначає, що звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати внесків з утримання багатоквартирного будинку є правом позивача, яке не може бути обмежено. Крім того, ОСББ «Парус» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком із відповідачів. За результатами розгляду вказано заяви був виданий судовий наказ, який скасовано за заявою відповідача [PERSON] . Таким чином, відповідач [PERSON] була обізнана про те, що у них є заборгованість зі сплати внесків з утримання багатоквартирного будинку, а саме за нежитлове приміщення нереконструйованого першого поверху по [ADDRESS] , однак ніяких заходів щодо погашення заборгованості не прийняла, а тому її посилання про те, що не проводилася претензійна робота є необґрунтованими та безпідставними. Ознайомлення/не ознайомлення співвласника з документами господарської діяльності ОСББ не звільняє його від обов`язку сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірах, затверджених загальними зборами ОСББ. Рішення загальних зборів ОСББ «Парус», у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, є обов`язковими для відповідачів, як власників нежитлових приміщень не реконструйованого першого поверху по [ADDRESS] , які в силу прямої норми закону несуть тягав утримання належного їм майна та зобов`язані виконувати прийняті відповідно до Статуту рішення ОСББ. Вважає, що позивач не порушив вимог ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а всі рішення прийняті на загальних зборах співвласниками у багатоквартирному будинку повинні виконуватися усіма співвласниками та дотримуватися Статуту ОСББ. Щодо протоколу №1 від 25 березня 2018 року відповідач зазначила, що на початку протоколу процентна кількість співвласників багатоквартирного будинку складає 74,8%. Позивач вказує, що це є опискою, оскільки якщо провести розрахунок, а саме: 3240,75 кв.м.х100/4286,7 кв.м.=75,6%, що і зазначено в подальшому в протоколі зборів №1 від 25 березня 2018 року. Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що вона не була проінформована, що у будинку [ADDRESS] , де було створено ОСББ «Парус», про час і місце проведення установчих та загальних зборів. Проте з такими доводами сторона позивача не погоджується з огляду на те, що ці обґрунтування виходять за межі доказування у конкретній справі, оскільки не стосуються предмету спору, а тому ОСББ «Парус» вважає за недоцільне наводити спростування з цього приводу. Між ФОП [PERSON] управителем з однієї сторони та ОСББ «Парус» в особі голови правління Яхненко К.В. уклпдано договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Згідно п.7 договорів, управитель має право вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості з надання послуги з управління в порядку і строки, встановлені законом та/або договором. Таким чином, управитель [PERSON] має право на звернення до суду від імені ОСББ «Парус» за захистом порушеного права від імені усіх співвласників. Таким чином, позовна заява була подана позивачем саме на захист свого порушеного права, а посилання відповідача на необґрунтованість позовних вимог, не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, твердження відповідача про те, що вона вважає недійсними як рішення збрів співвласників, так і договори, не заслуговують на увагу з призми того, що сторона відповідача не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження означених юридичних фактів. Водночас, думки учасника справи, в тому числі і викладені у заяві по суті спору, не є засобом доказування у розумінні ч.2 ст.76 ЦПК України, а тому і не може бути покладено в основу судового рішення. 10 травня 2022 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача [PERSON] на відповідь позивача ОСББ «Парус» на відзив, у якому відповідач стверджує, що позивач обмежив її у правах щодо належного інформування про діяльність ОСББ «Парус» (укладення договорів, проведення зборів і прийнятих рішень), не надав жодного підтвердження, що вона була повідомлена належним чином. Позивач не вказує, не обґрунтовує і не доводить, які саме послуги були їй надані та не надав жодних підтверджуючих документів, розрахунків та інших додатків, на які сам абстрактно посилається в позові. Зазначає, що посилання позивача на постанову ВС України від 22 лютого 2018 року по справі №910/13182/17 є безпідставними, оскільки у відповідно до даної постанови позивачем доведено надання конкретних послуг. У даному випадку відповідач не може отримати навіть перелік конкретних послуг, які їй були надані. По проекту реконструкції будинку, комунікації до її з [PERSON] нежитлових приміщень проектувались окремо від комунікацій будинку, а той факт, що вони самі, без ОСББ «Парус» і без оплати, підтримували у належному стані спільне майно (проводили гідроізоляцію підвальних приміщень під її приміщеннями першого поверху, на її думку, говорить про те, що послуги їй ОСББ «Парус» не надавало. Крім того, рішення зборів співвласників ОСББ «Парус» прийняті з порушенням законодавства (порушена обов`язкова форма протоколу, не відповідає законодавству відсоток співвласників, необхідний при прийнятті відповідних рішень). Укладення договорів «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 03 січня 2019 року та від 16 грудня 2020 року, який вступив в дію з 01 лютого 2021 року і діяв до 01 лютого 2022 року, вважає недійсним, так як вони прийняті з порушення чинного законодавства. Для прийняття рішення про укладення договору «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» та його продовження повинно бути окреме рішення загальних зборів ОСББ «Парус», яке теж відсутнє в підтвердження законності укладення такого договору з управителем ОСББ «Парус». З врахуванням викладеного відповідач [PERSON] просила визнати недійсними договір «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком» від 03 січня 2019 року та договір «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком» від 16 грудня 2020 року, укладені між ФОП [PERSON] та ОСББ «Парус», а у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Представник позивача ОСББ «Парус» у судове не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак направив на адресу суду вищевказані відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, з яких вбачається, що позовні вимоги відповідачем не визнаються, вважає їх безпідставними, внаслідок чого просила у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за адресою останнього відомого місця проживання, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог до суду не направив. З урахуванням положень ч.1 ст.280 ЦПК України та подання відповідачем [PERSON] відзиву на позов, суд не знаходить підстав для постановлення за результатами розгляду даної цивільної справи заочного рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, врахувавши позицію представника позивача та відповідача [PERSON] , які викладені ними письмово, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, виданого 23 серпня 2013 року приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. та зареєстрованого в реєстрі за №5091, є співвласниками нежилих приміщень не реконструйованого першого поверху загальною площею 282.1 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Розмір частки кожного з співвласників вказаного приміщення становить 1/2. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 385 ЦК України встановлено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартиному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» . Згідно ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинкуюридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використання їхнього власника майна та управління, утримання і використання спільного майна. Загальними зборами засновників Протокол №1 від 02 листопада 2006 року затверджено статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парус», та 27 листопада 2006 року проведено Державну реєстрацію ОСББ «Парус» як юридичної особи. Відповідно до Виспики з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парус» розташоване за адресою: [ADDRESS] , за номером запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань 1000241070014000938, код ЄДРПОУ 34781703. Згідно п.2.1 Статуту ОСББ «Парус», метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав членів, відповідно до пункту 11.1 цього Типового статуту, та дотримання ними обов`язків щодо неналежного утримання та використання неподільного загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до п.2.2 Статут ОСББ «Парус», завданням та предметом діяльності об`єднання є: належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів об`єднання; забезпечення сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання; здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб. Згідно п.2.3 Статуту ОСББ «Парус», об`єднання має право, відповідно до законодавства та Статуту шляхом скликання загальних зборів, зокрема, встановлювати розмір платежів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. Відповідно до п.2.4 Статуту ОСББ «Парус», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх установлених Законом та Статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. Згідно п.11.3 Статуту ОСББ «Парус», член об`єднання зобов`язаний, зокрема: виконувати вимоги Статуту об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняв у межах їх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Згідно ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення загальних зборів є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно п.11 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Відповідно до ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту: приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; давати згоду на укладення договорів на виконання робіт та надання послуг для об`єднання; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; тощо. Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно ч.2 ст.21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», порядок сплати, перелік і розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, установлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства і статуту об`єднання. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання та ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває в спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Як вбачається з протоколу №1 загальних зборів співвласників ОСББ «Парус» від 25 березня 2018 року, загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , прийнято рішення затвердити з 01 березня 2018 року внески на управління багатоквартирного будинку, відповідно до розрахунку (Додаток №1), у розмірі 4,29 гривень за кв.м. житлового/нежитлового приміщення І поверху та 5,00 гривень за 1 кв.м. житлового/нежитлового приміщення для ІІ-ІХ поверхів. З яких 0,945 гривень з кожного квадратного метра житлового/нежитлового приміщення направити на проведення заходів щодо підготовки до опалювального сезону, зокрема: утеплення підвального приміщення та приміщення ліфтової шахти, утеплення технічного поверху, утеплення технічних мереж житлового будинку. Як зазначає відповідача [PERSON] у своєму відзиві на позов, на початку вказаного протоколу процентна кількість учасників, присутніх на зборах, становить 33 учасники, що складає 74,8% від загальної площі житлового будинку, і є недостатньою для прийняття рішень по тарифу, а при прийнятті рішень тих самих 33 учасники вже набирають потрібну кількість для прийняття рішення 75,6 голосів. Дійсно у вказаному протоколі наявні зазначені відповідачем [PERSON] розбіжності, однак враховуючи відомості, які вказані у протоколі щодо кількості співвласників житлового будинку, яких зазначено 33 особи, розмір загальної площі, яка їм належить - 3240,75 кв.м. та розмір загальної площі житлових та нежитлових приміщень житлового будинку [ADDRESS] , який складає 4286,70 кв.м., суд приходить до висновку, що зазначений у вступній частині відсоток 74,80% площі будинку, що належить присутнім на загальних зборах осіб, від загальної площі житлового будинку, є опискою, оскільки при здійсненні розрахунку такого відсотку (3240,75 кв.м. х 100% / 4286,70 кв.м), останній становить 75,6. Таким чином, на загальних зборах співвласників ОСББ «Парус», які відбулися 25 березня 2018 року та оформлені відповідним протоколом №1, була присутня достатньою кількість співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] для прийняття рішення щодо затвердження розміру витрат на управління багатоквартирного будинку. Згідно протоколу загальних зборів співвласників ОСББ «Парус» від 13 червня 2019 року, загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , прийнято рішення затвердити витрати на управління багатоквартирного будинку, відповідно до розрахунку (Додаток №1), з 01 березня 2019 року у розмірі 3,55 гривень за 1 кв.м. загальної площі житлового/нежитлового для ІІ поверху, та 4,24 гривні за 1 кв.м. житлового/нежитлового приміщення для ІІІ-ІХ поверхів. Суд звертає увагу, що вищевказаним рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Парус», яке оформлено протоколом від 13 червня 2019 року, прийнято рішення про затвердження витрат на управління багатоквартирного будинку з 01 березня 2019 року виключно щодо житлових/нежитлових приміщень, які розташовані на ІІ-ІХ поверхах, при цьому рішення загальних зборів з питання щодо затвердження витрат на управління багатоквартирного будинку з 01 березня 2019 року щодо житлових/нежитлових приміщень, які розташовані на І поверсі, не приймалося. У позовній заяві ОСББ «Парус» стверджує, що протоколом загальних зборів співвласників ОСББ «Парус» від 13 червня 2019 року було затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,55 гривні за 1 квадратний метр для житлового/нежитлового приміщень з 01 березня 2019 року. Однак, будь-яких доказів, що вказаним протоколом затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,55 гривні за 1 квадратний метр саме для всіх житлового/нежитлового приміщень, а не лише для таких приміщень ІІ поверху, матеріали справи не містять та позивачем ОСББ «Парус» не надано, внаслідок чого такі твердження позивача є безпідставними. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, з 01 березня 2019 року розмір витрат на управління багатоквартирного будинку для житлового/нежитлового приміщення І поверху не змінився та становив 4,29 гривень за 1 кв.м., як це передбачено протоколом №1 загальних зборів співвласників ОСББ «Парус» від 25 березня 2018 року. Крім того, позивач ОСББ «Парус» у позовній заяві стверджує, що протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , від 16 грудня 2020 року було затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,44 гривні за 1 квадратний метр для житлового/нежитлового приміщення для І-ІІ поверху з 01 лютого 2021 року. Однак, до матеріалів даної цивільної справи вищевказаний протокол позивачем ОСББ «Парус» не долучений та у розпорядження суду не наданий. За вказаних обставин, суд позбавлений об`єктивної можливості ознайомитися з вказаним протоколом, встановити прийняття або не прийняття загальними зборами зазначеного позивачем ОСББ «Парус» рішення, а відтак і встановити розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території, встановленого для житлового/нежитлового приміщення для І поверху з 01 лютого 2021 року, та що такий внесок для вказаних приміщень взагалі встановлювався. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем ОСББ «Парус» не доведено належними та допустимими доказами розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території, який відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов`язані були сплачувати з 01 лютого 2021 року як співвласники нежилих приміщень не реконструйованого першого поверху загальною площею 282.1 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Згідно ст.13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, а саме з вищевказаних протоколів загальних зборів ОСББ «Парус» та це не заперечується відповідачами, 01 січня 2015 року між ОСББ «Парус» та ФОП [PERSON] було укладено Договір «Про надання послуг з управління будинком» та з дати укладення даного договору [PERSON] була управителем ОСББ «Парус». Відповідно до протоколу загальних зборів співвласників ОСББ «Парус» від 13 червня 2019 року, загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , прийнято рішення надати Голові правління Яхненко К.В. укласти договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від імені всіх співвласників з управителем ФОП [PERSON] . Вважати таким, що втратив чинність Договір «Про надання послуг з управління будинком» від 01 січня 2015 року, додаткові угоди до нього з моменту підписання Договору в новій редакції. 03 січня 2019 року між ФОП [PERSON] та ОСББ «Парус», в особі голови правління Яхненко К.В., укладено Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідно до якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно п.10 вказаного Договору, ціна послуги з управління становить 4,24 гривні (в тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником), 3,55 гривень на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового приміщення у будинку для ІІ поверху та 2,76 гривень на місяць за 1 кв.м. загальної площі нежитлового приміщення у будинку, та включає: загальні витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 3,56 гривень відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що містяться в додатку 5 до цього договору; винагороду управителю в розмірі 0,83 гривні на місяць. У подальшому, 16 грудня 2020 року між ФОП [PERSON] та ОСББ «Парус» в особі голови правління Яхненко К.В., на підставі протоколу загальних зборів ОСББ «Парус» від 11 січня 2021 року, уклали Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, відповідно до якого, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Відповідно до п.10 вказаного Договору, ціна послуги з управління становить 4,55 гривні з 01 лютого 2021 року на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: загальні витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 3,46 гривень відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що містяться в додатку 5 до цього договору; винагороду управителю в розмірі 1,05 гривень на місяць. Відповідач [PERSON] вважає, що укладені договори «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 03 січня 2019 року та від 16 грудня 2020 року, є недійсними, так як вони прийняті з порушенням чинного законодавства, в зв`язку з чим у запереченні на відповідь на відзив просила суд визнати їх недійсними. Суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] з позовними вимогами у даній справі щодо визнання вказаних договорів недійсними не зверталася, внаслідок чого підстави для вирішення такої вимог у межах даної цивільної справи відсутні. Згідно ч.1 та ч.2 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1-3, ч.5 та ч.6 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч.1 ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суд звертає увагу, що відповідачем [PERSON] не надано рішення суду, яким вищевказані договори визнані недійсними, при цьому недійсність таких договорів прямо не встановлена законом. За вказаних обставин, посилання відповідача [PERSON] , як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, на недійсність вищевказаних договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, є безпідставними та не приймаються судом до уваги. Крім того, враховуючи відомості, які зазначені в протоколах загальних зборів ОСББ «Парус» від 25 березня 2018 року та 13 червня 2019 року, а саме про те, що всі співвласники будинку були вчасно повідомлені про порядок денний, час, місце та порядок проведення цих зборів, так приймаючи до уваги кількість співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , яка складає 33 особи (75,6% голосів) та 42 особи (74,58% голосів) відповідно, суд приходить до висновку, що позивачем ОСББ «Парус» належним чином виконані вимоги ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» щодо повідомлення співвласників вказаного будинку, у тому числі відповідачів, про проведення таких зборів. З урахуванням вказаних обставин, доводи відповідача [PERSON] про те, що її не було повідомлено про проведення загальних зборів ОСББ «Парус», на яких приймалися рішення щодо встановлення розміру внесків на управління багатоквартирного будинку, є безпідставними та не заслуговують на увагу. Відповідно до ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону та зокрема від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір). Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. В свою чергу споживач, зокрема, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Тобто наведеними законодавчими положеннями передбачено, що в разі ненадання або надання неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком управителем, споживач має право реагувати на такі факти шляхом складання актів-претензій за участі представника управителя. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1145 затверджено Порядок проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг (далі по тексту рішення - Порядок). Цей Порядок визначає механізм проведення перевірки відповідності якості надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами в частині надання послуг з вивезення побутових відходів (далі - комунальні послуги) та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, з метою оцінки їх відповідності основним вимогам до кількості та якості і вжиття заходів до забезпечення надійності та безпеки під час надання комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 2 Порядку передбачено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя багатоквартирного будинку для перевірки якості наданих послуг. Відповідно до п. 4 Порядку для проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, споживач звертається до виконавця комунальної послуги або управителя багатоквартирного будинку в усній формі особисто, за допомогою телефонного зв`язку або в письмовій формі за поштовою або електронною адресою, що зазначена в договорі про надання відповідних послуг, з претензією про невідповідність кількісних та/або якісних показників послуг. Згідно з п. 11 Порядку акт-претензія реєструється виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирним будинком у журналі реєстрації актів-претензій. Виконавець комунальних послуг або управитель багатоквартирного будинку протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або надає споживачу обґрунтовану письмову відмову. У разі ненадання виконавцем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем. Суд звертає увагу, що відповідачами не надано жодного доказу, який свідчить про ненадання їм позивачем ОСББ «Парус» послуги з управління багатоквартирним будинком, перелік якої зазначений у ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також звернення до позивача ОСББ «Парус» з претензіями щодо неналежного надання такої послуги. За вказаних обставин, доводи відповідача [PERSON] щодо неотримання нею від позивача ОСББ «Парус» послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , співвласником якого вона є, та не надання позивачем доказів надання послуг, не заслуговують на увагу. Крім того, права та обов`язки щодо участі у витратах на утримання спільного майна виникають у особи за фактом набуття статусу співвласника - тобто набуття у власність частини будинку (квартири, іншого житлового чи нежитлового приміщення, тощо). Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2018 року по справі №910/13182/17. Ознайомлення/неознайомлення співвласника з документами господарської діяльності ОСББ не звільняє його від обов`язку сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірах, затверджених загальними зборами ОСББ. При цьому, суд звертає увагу на передбачене як Статутом ОСББ «Парус», так і чинним законодавством України, право відповідачів, як співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , знайомитися з документами господарської діяльності позивача. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що доводи відповідача [PERSON] щодо неналежного її інформування про діяльність ОСББ «Парус» (укладення договорів, проведення зборів та інших рішень), є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст.510 ЦК України). Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до норми ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги позивача вимагати сплату грошей за надані послуги. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідачі у період часу з 31 серпня 2018 року по 31 серпня 2021 року послугу з управління багатоквартирним будинком, яка, як встановлено судом, надається позивачем, не сплачували, внаслідок чого у них утворилася заборгованість. Так, згідно виписки по картці рахунку № [NUMBER] [PERSON] , відповідачі за період часу з 31 серпня 2018 року по 31 серпня 2021 року мають заборгованість перед позивачем за надану послугу з управління багатоквартирним будинком у загальному розмірі 37087 гривень 49 копійок. З урахуванням відомостей щодо площі нежитлового приміщення відповідачів, яке розташоване на першому поверсі будинку [ADDRESS] , та відомостей щодо загальної суми нарахованого до сплати внеску за кожний місяць, суд приходить до висновку, що у період часу з 31 серпня 2018 року по 28 лютого 2019 року внесок становив 4,29 гривні за 1 кв.м., у період часу з 01 березня 2019 року по 31 січня 2021 року - 3,55 гривні за 1 кв.м., у період часу з 01 лютого 2021 року по 31 серпня 2021 року - 3,44 гривні за 1 кв.м. Як встановлено судом та викладено вище, з 01 березня 2019 року розмір витрат на управління багатоквартирного будинку для житлового/нежитлового приміщення І поверху не змінився та становив 4,29 гривень за 1 кв.м., як це передбачено протоколом №1 загальних зборів співвласників ОСББ «Парус» від 25 березня 2018 року, внаслідок неприйняття рішення про зміну розміру таких витрат рішення загальних зборів ОСББ «Парус», яке оформлено протоколом від 13 червня 2019 року. Однак, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, при здійсненні розрахунку заборгованості відповідачів на надану позивачем послугу з управління багатоквартирним будинком за період часу у період часу з 01 березня 2019 року по 31 січня 2021 року, суд застосовує розмір витрат на управління багатоквартирним будинком саме зазначений позивачем, а саме - 3,55 гривні за 1 кв.м. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачем ОСББ «Парус» доведено наявність у відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборговані за отриману ними послуги з управління багатоквартирним будинком у період часу з 30 вересня 2018 року по 31 січня 2021 року у загальній сумі 30294 гривні 55 копійок, в зв`язку з чим така заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Разом з тим, враховуючи, що позивачем ОСББ «Парус» не доведено належними та допустимими доказами, внаслідок ненадання у розпорядження суду протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , від 16 грудня 2020 року, що у період часу з 01 лютого 2021 року по 31 серпня 2021 року затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,44 гривні за 1 квадратний метр для житлового/нежитлового приміщення для І-ІІ поверху з 01 лютого 2021 року, та приймаючи відсутність у суду можливості встановити розмір внеску та що такий внесок для вказаних приміщень взагалі встановлювався, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком за період часу з 01 лютого 2021 року по 31 серпня 2021 року у сумі 6792 гривні 94 копійки. Позивач ОСББ «Парус» у позовній заяві, окрім стягнення основної суми заборгованості за надану послугу з управління багатоквартирним будинком з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , просив суд стягнути з них солідарно 7661 гривню 59 копійок інфляційних нарахувань та 3249 гривень 43 копійки три проценти річних. При цьому, не звернення позивача ОСББ «Парус» до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , яким достовірно було відомо про необхідність сплати послуги з управління багатоквартирним будинком, з досудовою вимогою про погашення заборгованості зі сплати вказаної послуги, не є підставою для відмови у позові про стягнення такої заборгованості. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (пункт 45)). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Таким чином, сплата послуги з управління багатоквартирного будинку здійснюється щомісячно, в зв`язку з чим інфляційні нарахування та три проценти річних розраховуються за кожний місяць окремо, з врахуванням у наступному місяці сум, що не були сплачені за попередні місяці. Отже, розрахунки інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, які виконані позивачем ОСББ «Парус» з врахуванням загальної суми заборгованості відповідачів, є невірними. За вказаних обставин, з врахуванням періоду часу з 30 вересня 2018 року по 31 січня 2021 року заборгованість по сплаті послуги з управління багатоквартирним будинком за який підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача, судом самостійно проведено розрахунок інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, згідно яких: інфляційні нарахування за період часу з 30 вересня 2018 року по 31 серпня 2021 року - 3544 гривень 30 копійок; три проценти річних за період часу з 30 вересня 2018 року по 31 серпня 2021 року - 1 601 гривня 63 копійок. Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСББ «Парус» підлягають частковому задоволенню та солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає: заборгованість за послуги з управління багатоквартирного будинку за період з 30 вересня 2018 року по 31 серпня 2021 року у розмірі 30294 гривні 55 копійок, інфляційні нарахування у розмірі 3544 гривні 30 копійок та три проценти річних у розмірі 1 601 гривня 63 копійок, а всього 35440 гривень 48 копійок. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду, з врахуванням положень ч.2 ст.164 ЦПК України, сплачений судовий збір у загальній сумі 2270 гривень 00 копійок. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ОСББ «Парус» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. Так, 35440 гривень 48 копійок відповідає 73,84% від заявленої ціни позову - 47998 гривень 51 копійка, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідачів на користь позивача (73,84% від 2270 гривень 00 копійок становить 1676 гривень 17 копійок). Отже, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1676 гривень 17 копійок, тобто по 838 гривень 09 копійок з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial