Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

28 липня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів в розмірі 101422 грн 17 коп. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 06 липня 2022 року приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи в м.Жовті Води Дніпропетровської області, вона з метою перевірки сум залишку грошових коштів на карткових рахунках, відкритих у відповідача, за допомогою мобільного телефону зайшла у мобільний додаток «Приват24». Додаток відкрився та через декілька секунд додаток автоматично було закрито і запропоновано пройти повторну авторизацію. Для повторного входу у мобільний додаток «Приват24», позивачу було запропоновано ввести мобільний номер телефону, прив`язаний до додатку та пароль доступу. Це не викликало у позивача жодного сумніву, оскільки це було запропоновано в офіційному додатку банку. Після введення вищевказаних даних, позивачу за мобільним номером телефону, прив`язаним до додатку «Приват24» почали надходити безперервно телефонні дзвінки з АТ КБ «ПриватБанк», а саме з автовідповідача, із запитом чи погоджується вона на зміну паролів карток, позивачем натискалася відмова, та ніяким чином це не захистило її карткові рахунки. Позивачу безперервно надходили телефонні дзвінки від відповідача (9 викликів), жодного разу вона не погоджувалася з вказаними банком пропозиціями. Тобто з`єднання та особистої розмови з оператором не було, виклики були виключно з автовідповідача. Самостійно зайти у мобільний додаток «Приват24» позивач не змогла. Після цього позивачу почали надходити повідомлення про зміну паролів, та згодом надійшло повідомлення про блокування карткових рахунків. 06 липня 2022 року приблизно о 21 год. 45 хв. позивачу вдалося зайти у мобільний додаток «Приват24», де вона побачила, що її карткові рахунки взагалі відсутні. Тобто картки, на яких були грошові кошти, навіть не відображалися у додатку банку. Невідкладно позивач зателефонувала на гарячу лінію банку за номером - 3700, з метою якнайшвидшого блокування карткових рахунків, та лише протягом 10 хвилин очікувала з`єднання з оператором. Після з`єднання з оператором позивача було повідомлено, що її карткові рахунки відсутні. Тобто грошові кошти з карткових рахунків були списані та карткові рахунки були закриті без її відома та погодження. Таким чином, позивач стверджує, що 06 липня 2022 року починаючи з 21 год. 00 хв. до 21 год. 50 хв. невідомі особи своїми шахрайськими діями заволоділи доступом до додатку «Приват24» та безперешкодно зі сторони СБ банку заволоділи грошовими коштами, які були на карткових рахунках, відкритих в банку № [NUMBER] (евро), № [NUMBER] (гривні), на ім`я - [PERSON] , [INFO] , шляхом створення у додатку «Приват24» іншої картки № [NUMBER] , та повного перерахування грошових коштів на створений картковий рахунок. Після перерахування грошових коштів, всі три карткові рахунки були закриті без її відома та погодження. Загальна сума викрадених грошових коштів складає - 101422,17 гривень. Грошові кошти в розмірі - 33,17 гривень було повернуто 08 липня 2022 року на відкритий картковий рахунок. Жодних смс повідомлень, про проведені транзакції за картковими рахунками за прив`язаним до мобільного додатку «Приват24» номером телефону, а саме тел. [NUMBER] , позивач не отримувала. 07 липня 2022 року позивач звернулася до відділення банку з метою з`ясування вищевказаних обставин, де її було повідомлено, що банку невідомо яким чином шахраї отримали доступ до додатку «Приват24». Позивач стверджує, що надати інформацію про зловмисників, місце їх перебування та місце вчинення кримінального правопорушення, співробітники банку не спромоглися. Крім того, позивач зазначає, що її було повідомлено у відділенні банку, що у зловмисників була спроба отримати за допомогою додатку «Приват24» кредит, та лише через запроваджений на території України військовий стан, банк відмовив в отриманні кредитних коштів. Тобто, на думку позивача, банком взагалі не перевіряється інформація про власника грошових коштів, які зберігаються, на відкритих карткових рахунках, жодним чином не підтверджується добровільність грошових переказів та добровільність оформлення кредитів. 07 липня 2022 року у відділенні банку відповідним спеціалістом було створено заявки №2032144, №2032145, №2032146, №2032147, №2032148, №2032151, №2032152 на повернення безпідставно списаних з карткових рахунків позивача грошових коштів. Як вбачається з відповідей, що надійшли у мобільному додатку «Приват24» - за заявкою на повернення коштів провести претензійну роботу неможливо, дані за транзакцією суперечать коментарям до поданої заявки. За даним фактом позивачем 07 липня 2022 року було написано заяву до ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення відносно неї кримінального правопорушення. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №12022041220000266 від 08.07.2022 року з правовою кваліфікацією ч.3 ст.190 КК України. Досудове розслідування на даний час триває. 12 липня 2022 року позивач звернулася до відділення банку з Заявою (вимогою), в якій просила терміново розпочати службове розслідування за фактом шахрайських дій, вчинених невстановленими особами (не виключено самих співробітників банку), які безперешкодно заволоділи грошовими коштами 06 липня 2022 року за її картковими рахунками. Та невідкладно, але не пізніше 30 днів з дня звернення, просила повідомити письмово засобами електронного зв`язку про результати проведеної перевірки; вимагала терміново повернути грошові кошти в сумі 101422,17 гривень, які були на карткових рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , відкритих у банку на ім`я - [PERSON] , [INFO] , на картковий рахунок, відкритий нею в приміщенні банку 07 липня 2022 року - [NUMBER] . Листом від 20.07.2022 р. №20.1.0.0.0/7-220712/8234 на 214-ВБ від 12-07-2022 р., банк повідомив позивача, що не має можливості повернути грошові кошти. У випадку впевненості в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів, позивачу було рекомендовано звернутись до правоохоронних органів. В той же час, позивач звертає увагу на те, що із вказаного листа не вбачається, що позивач своїми діями якимось чином сприяла передачі свого логіну та паролю у системі «Приват24» третім особам. Із вказаного позивач прийшла до висновку, що банком не було встановлено її вини у передачі вказаних вище даних третім особам. Враховуючи ту обставину, що відповідач відмовився в добровільному порядку повернути належні позивачу грошові кошти, вона вимушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач також повідомляє в позовній заяві, що нею не розголошувалася третім особам інформація про номери карткових рахунків, пін-коди та інша конфіденційна інформація. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. В той же час, беручи до уваги інформацію, яка викладена відповідачем у листі, позивач вважає, що банком не було доведено, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Таким чином позивач просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь грошові кошти в розмірі 101422,17 грн. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлена належним чином, заперечень від позивача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до суду не надійшло. Від відповідача АТ КБ «ПриватБанк» 29 серпня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив, в якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. АТ КБ «ПриватБанк» у відзиві зазначає, що банком було встановлено, що за рахунком позивача [NUMBER] , 06.07.2022 року були здійснені ряд операцій з переказу коштів. Дані операції було вчинено за допомогою картки, яка була додана до сервісу Google Pay. Відповідач у відзиві зазначає, що сервіс GOOGLE PAY - бесконтактный сервіс, що дозволяє здійснювати оплати чи зняття грошових коштів на пристроях, які підтримують дану функцію. Для користування послугою необхідно встановити на телефон додаток, додати до нього банківські картки із введенням даних картки. Після успішної авторизації карток у додатку, можливо користуватися картками без їхньої фізичної присутності, в тому числі можливе безконтактне зняття готівки на банкомат. Опис сервісу доступний за посиланням privatbank.ua/cpa/googlepay. Відповідно до ст.55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови), розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет. Умовами та правилами надання банківських послуг сторони узгодили можливість використання Клієнтом наступних систем дистанційного обслуговування: Система «Приват24», в т.ч. мобільна версія, системи «LiqPay» та «Sendmoney», ATM, TCO, SMS, месенджери та будь-які інші системи «клієнт - банк», «клієнт - Інтернет - банк», «телефонний банкінг», «миттєва безконтактна оплата», якщо Банком надається така технічна можливість. Згідно п 2.1.4.7.1, п.2.1.4.7.2. Умов, Клієнт має право здійснювати операції за допомогою Безконтактного платіжного інтерфейсу. Процедура ідентифікації Клієнта, який бажає скористатися Безконтактним платіжним інтерфейсом, здійснюється за допомогою засобів ідентифікації, що передбачені між Банком та Клієнтом (Фінансовий номер телефону Клієнта, ПІН (у випадку, якщо встановлений на рахунку Клієнта), одноразові (динамічні) паролі, QR-код, в тому числі сформований за допомогою системи інтернет-банкінгу, CVV/CVC-кодів, тощо). Пунктами 2.1.4.5.1., 2.1.4.5.2. Умов передбачено, Клієнт зобов`язаний не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбаченні цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних (п. 2.1.4.12.3. Умов). Крім того, відповідач зазначає, що Клієнт несе повну відповідальність за усі операції, які здійснюються за допомогою Карток, які є Електронним платіжним засобом, емітованим для обслуговування його рахунку. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в Стоп-лист Платіжною системою, (п.2.1.4.12.4., п.2.1.4.12.5., п.2.1.4.12.9. Умов). Банк не несе відповідальність за збереження коштів Клієнта у разі розголошення Клієнтом відомостей про логін та пароль третім особам. (п.2.3.1.2.12.2.Умов). Клієнт зобов`язаний не розголошувати відомості про логін та пароль третім особам. (п.2.3.1.2.10.3.Умов). Положеннями п. 2.1.4.12.5 Умов також встановлено, що клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. Відповідач стверджує, що чинним законодавством не надано повноважень Банку здійснювати повернення проведеного переказу позивачем, здійсненого з належною авторизацією. Також, банком позивачу роз`яснено, що у випадку впевненості в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів, рекомендовано звернутись до правоохоронних органів та банк буде намагатись максимально ефективно співпрацювати з правоохоронними органами та сприяти щонайскорішому розгляду даної справи. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, відповідач вважає, що вина АТ КБ «ПриватБанк» у здійсненні транзакцій по рахункам позивача відсутня, і відповідно відсутні підстави у позивача у стягнені коштів з АТ КБ «Приватбанк». Крім того, додатково банк зазначає, що якщо зазначені операції за твердженням позивача вона не здійснювала, то дані операції стали можливими в результаті розголошення позивачкою конфіденційної інформації по карткам та інформації з мобільного телефону, предачі даних та паролей третім особам та є намаганнями перекласти на банк свої обов`язки та відповідальність з приводу коректно здійснених транзакцій самою [PERSON] . Докази того, що ці транзакції були здійснені з вини Банку, на думку відповідача, позивачем не надані. Таким чином, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. 31 серпня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив в якій вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач вважає відзив повністю не обґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до пункту 11 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Позивач у відповіді на відзив посилається на постанову від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, в якій Верховний Суд України зробив висновок, що банк у разі здійсненні недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконанім некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операції, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. На думку позивача відповідачем жодним чином не доведено, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 182/3171/16 (провадження № 6-24548св18) зроблено аналогічний висновок, відповідно до якого саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зі своєї сторони, позивач повідомляє, що нею не розголошувалася третім особам інформація про номери карткових рахунків, пін-коди та інша конфіденційна інформація. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. Натомість, позивач стверджує, що нею було докладено максимальних зусиль для якнайшвидшого блокування карткових рахунків, термінового звернення безпосередньо до відділення банку, а також невідкладного звернення до правоохоронних органів, для фіксування та розслідування кримінального правопорушення. Таким чином, позивач просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі та стягнути на її користь грошові кошти у сумі 101422,17 грн. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є держателем платіжних карток АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] (євро) та № [NUMBER] (гривні). В період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 50 хв. 06 липня 2022 року невідомі особи своїми шахрайськими діями заволоділи доступом до додатку «Приват24» та заволоділи грошовими коштами, які були відкриті на карткових рахунках, відкритих в банку на ім`я [PERSON] , шляхом створення у додатку «Приват24» іншої картки № [NUMBER] та повного перерахування грошових коштів у сумі 101422,17 грн на створений карткових рахунок. /а.с.14,15/ Вказані обставини відповідачем АТ «КБ «ПриватБанк» не спростовувались, а тому у відповідності до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. За фактом заволодіння грошовими коштами позивач [PERSON] 12 липня 2022 року звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою (вимогою) про проведення службового розслідування та повернення грошових коштів у сумі 101422,17 грн, які були на карткових рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] /а.с. 16-17/ 20.07.2022 року АТ КБ «ПриватБанк» надано відповідь [PERSON] про відмову у поверненні коштів, що були списані 06.07.2022 року, посилаючись на те, що переказ коштів можливо було здійснити лише за допомогою використання її фінансового телефону та іншої особистої інформації. Рекомендовано звернутися до правоохоронних органів. /а.с. 18-19/ 08.07.2022 року відомості про те, що невстановлена особа з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом заволоділа з банківської картки [PERSON] грошовими коштами у сумі 54700 грн та 1300 євро, внесені до ЄРДР за №12022041220000266 за попередньою кваліфікацією ч.3 ст. 190 КК України. /а.с.22/ Згідно з повідомленням слідчого СВ відділення поліції №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.07.2022 року [PERSON] було повідомлено про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №12022041220000266 за її заявою від 08.07.20225 року. Попередня кваліфікація кримінального правопорушення: ч.3 ст.190 КК України. /а.с.21/ Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що позивач [PERSON] є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. Згідно зі ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до пунктів 1,6,9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг, що відповідає й вимогам Цивільно-процесуального кодексу України, які викладені вище. Таким чином, провівши аналіз норм матеріального права в системному зв`язку із встановленими по справі фактичними обставинами, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів, що позивач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71цс15 зазначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61 -3239св 18), від 20 червня 2018 року у справі №691/699/16-ц, (касаційне провадження №61 -16504св 18) вказану правову позицію підтримав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] як користувач карток своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткових рахунків [PERSON] відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомила про цей факт банк та звернулися до правоохоронних органів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимов в повному обсязі. Відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я позивача не є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлена ставка 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1014,22 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved