Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", в якій просила визнати виконавчий напис № 84196 від 31 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованості розмірі 13 088 грн 14 коп. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що нотаріус при вчиненні напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та дотриманні стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, виконавчий напис було вчинено без повідомлення позивача, який не належить до Житомирського міського нотаріального округу. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, у поданій до суду заяві позов підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки представника суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без участі його представника та відзив на позов не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки представника суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без участі його представника та відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] уклали договір № 418067773 від 30 грудня 2019 року, за умовами якого Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 4250 грн 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат"\~та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 84196, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" заборгованості за кредитним договором № 418067773 від 30 грудня 2019 року в розмірі 11888 грн 14 коп. та плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 1200 грн 00 коп. Згідно копії постанови ВП № 63973891 від 22 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., постановлено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованість в розмірі 13 088 грн 14 коп. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі - Перелік документів). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" вищевказаний Перелік документів доповнений п. 2, який передбачав стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів з підстав, що випливають з кредитних відносин. За умовами вказаного пункту Переліку документів, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Поряд з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14), яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, а відповідно набрала законної сили в день її прийняття, постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", серед іншого, в частині доповнення Переліку документів пунктом 2 визнано незаконною та нечинною. За таких обставин, пункт 2 Переліку документів, який передбачає стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів з підстав, що випливають з кредитних відносин, втратив чинність з 22 лютого 2017 року. З цього часу, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, вчиняючи 31 жовтня 2020 року виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 84196, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, яка на той час уже була нечинною. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису, зареєстрованого за № 84196 від 31 жовтня 2020 року таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, в силу вимог ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved