Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

Позивач просить скасувати арешт та заборону відчуження з майна, що накладений постановою №311-3 від 28.02.2008 року, яка винесена ДВС Червоноградського міського управління юстиції та постановою №31256101 від 20.03.2012 про арешт майна Старшого державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Дмитришин М.М., а саме на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликається на норми ст.ст. 316, 319, 391 ЦК України та стверджує, що відсутні правові підстави для існування такої заборони. Зазначив, що немає жодного відношення до виконавчого провадження у якому було накладено обтяження. Вказав, що внаслідок такої заборони обмежено його майнові права як власника, і їх відновити у позасудовий спосіб неможливо. Ухвалою від 14.12.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 24.01.2022 у судовому засіданні представник відповідача Головного управління пенсійного фонду подала відзив, у якому просить відмовити у позові. В обґрунтування своєї позиції зазначила те, що на виконанні перебувають виконавчі документи про стягнення боргу з ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівські області, підстав для скасування арешту та заборони відчуження з майна немає. Таким чином, вважає вимоги позивача безпідставними. Ухвалою судового засідання було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління пенсійного фонду про закриття провадження у справі, посилаючись на п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України. 28.01.2022 позивачем подано відповідь на відзив, у якому він вказує що, оскільки арешт на майно, власником якого на законних підставах згідно нотаріально посвідченого акту прийому-передачі від 25.03.2020, який підписано позивачем та ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» являється [PERSON] , вважає що таке майно правомірно було набуте ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» 26.12.2007 і станом до 25.03.2020 на законних підставах володіло 15/100 частини майна, тому арешт накладено на це майно неправомірно, ооскільки постанова ДВС Червоноградського МУЮ №311-3 від 28.02.2008 про арешт майна, як і постанова № 31256101 від 20.03.2012 про арешт майна Старшого державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Дмитришин М.М., в чергове свідчить про накладення арешту на майно ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління», яке на той час 28.02.2008, як і станом на день звернення з даним позовом в суд власником не було, тому вважає, що його вимоги є правомірними та підлягають до задоволення. 10.05.2022 позивачем [PERSON] подано заяву про зміну предмета позову. Ухвалою судового засідання від 24.06.2022 суд відмовив у прийяттті заяви про зміну предмету позову. 23.06.2022 представником третьої особи Червоноградського ВДВС у Червоноградському районі Львівської області ЗМУ МУЮ (м.Львів) подано відзив, у якому він вказує, що станом на 20.06.2022 заборгованість, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій по вищевказаних виконавчих провадженнях боржником, а саме ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління» не сплачено. Відтак, просить залишити позовну заяву без задоволення. 23.09.2022 у судовому засіданні позивач підтримав свою позовну заяву, та просив її задоволити з підстав вказаних у ній. Представник відповідача ГУ пенсійного фонду у Львівській області просила відмовити у задоволенні позову з підстав вказаних у відзиві. Відповідачі ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління», ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» та третя особа, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, заяв чи клопотань про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, про причини неявки не повідомили. Оцінивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до договору купівлі продажу 15/100 частин будівлі, що знаходиться по [ADDRESS] , позиція 8, площею 157, 1 метр квадратний в м. Червонограді, від 26.12.2007 ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління» відчужив ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» 15/100 частин будівлі загальною площею 157,1 кв. м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.11.2021 №286532991 на нежитлову будівлю по [ADDRESS] , позиція 8, площею 157, 1 метр квадратний в м. Червонограді Львівської області (власник ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління) на підставі постанови ДВС м. Червонограда від 28.02.2008 накладено арешт, на цю нежитлову будівлю у відповідності до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.03.2012. У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» зареєстровано 15/100 частини нежитлової будівлі загальною площею 157, 1 кв. м. лише 20.11.19. Згідно Рішення учасників (засновників) ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» від 18.03.2020, вирішено виключити з числа учасників ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» [PERSON] з грошовим внеском у сумі 35000,00 гривень. Грошову частку [PERSON] повернути майном товариства, а саме 15/100 частин нежитлової будівлі (поз.8), загальною площею 157,1 квадратних метри, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , балансовою вартістю 33000, 00 гривень. Зменшити розмір статутного капіталуТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» на вартість частки учасника [PERSON] та затвердити його у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Затвердити наступний розподіл часток. Учаснику ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» Ширяєву належить частка товариства у грошових коштах в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, що складає 100 % частки Статутного капіталу Товариства. Як видно із акту прийому передачі від 25.03.2020, на виконання рішення учасників товариства, останній передає, а учасник товариства [PERSON] приймає у приватну власність 15/100 частки нежитлової будівлі (поз.8) загальною площею 157,1 квадратний метр, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , балансовою вартістю 33000, 00 грн. Відповідно до повідомлення Червоноградського МВ ДВС Західного міжрегіонального МЮ від 29.10.2021 згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на будівлю за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт згідно постанови № 311-3 від 28.02.2008, винесеної ДВС Червоноградського МУЮ. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) відносно боржника ДП «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» код ЄДРПОУ 00542826, відсутні будь- які дані щодо перебування на примусовому виконанні виконавчих проваджень щодо вищевказаного боржника, оскільки система у якій реєструються виконавчі провадження, була створена та почала працювати в повному обсязі з 2008. За змістом ст. ст. 4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору. Відповідно до ст. 317 власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до положення ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно із ч.2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Як встановлено\~судом,\~власником спірного\~майна залишається\~ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління». Відтак, позивач не набув право власності на це майно та не є його власником. Поряд з цим у позивача виникають права та обов`язки за рішенням ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» про виключення його з числа засновників на передачу йому майна. Вирішуючи питання про зняття арешту з майна, суд дає оцінку як підставам накладення арешту так і переходу права власності на майно під час дії заборони на його відчуження. Так, слід зробити висновок, що арешт майна був накладений в межах виконавчого провадження де боржником є ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління», а отже як на майно боржника. Вказане майно залишилося у власності ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління» і після укладення договору купівлі продажу від 06.12.2007, оскільки реєстрація такого договору відбулася лише 20.11.19. Даючи оцінку законності переходу права власності на арештоване майно від ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» до позивача, суд виходииь із наступного. Згідно встановлених\~вище документів,\~право власності\~було зареєстроване\~за \~ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління», на праві спільної часткової власності у розмірі 15/100. ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» не здійснило виділення своєї частки у спільній частковій власності, а отже розпоряджання таким майном можливо лише за згодою усіх співвласників. Доказів наявості таких документів, суду не надано. Наведені вище\~обставини свідчать\~про те,\~що ТзОВ\~«Червоноградське ремонтно-будівельне\~ управління»\~не здіснило\~відчуження спірного\~майна \~у встановленому\~законом \~порядку,\~а відповідно\~позивач не\~набув \~на нього\~права власності.\~ Окрім цього, позивачем в силу ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" не заявлено, у встановленому законом порядку, вимогу про визнання за ним права власності на спірне майно. За таких обставин і міркувань позов є необґрунтованим і безпідставним, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed