Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований наступним. Між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір позики № 00561-11/2020 від 02.11.2020. В подальшому, 11.08.2021 між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 11082021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 00561-11/2020 від 02.11.2020. Відповідачем не було дотримано умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого, він має заборгованість у розмірі 14600,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду від 16.08.2022 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Оскільки строк на подання заяв по суті справи минув, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір позики № 00561-11/2020 від 02.11.2020. В подальшому, 11.08.2021 між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 11082021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 00561-11/2020 від 02.11.2020. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб -Боржник включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право - одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийом передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню д Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу в Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 11.08.2021 до Договору факторингу № 11082021 в 11.08.2021 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги ; Відповідача в сумі 14600,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З матеріалів справи вбачається, що на вимогу п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено Повідомлення про порядок погашення заборгованості по вище вказаних кредитних договорах та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу, разом з тим, дані повідомлення були проігноровані та заборгованість за кредитними договорами не погашена. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути у розмірі 14600,00 грн., Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 481 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved