Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 31 липня 1999 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , який вже є повнолітнім, та сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відносини між ними фактично припинені, проживають окремо з лютого 2022 року, спільне господарство не ведуть. Позивач також вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння і вважає, що подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис №17. Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 26.07.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 04.08.2022 року ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області здійснено перехід у справі до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач направила до суду клопотання, в якому просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає, дає згоду на розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.51\~Конституції України та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~\~ст.56 СК України\~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3\~\~ст.105\~СК України передбачає, що\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 31 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Подружжя [PERSON] від шлюбу мають одну неповнолітною дитину: [PERSON] , [INFO] , що слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння і спільних інтересів, вони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного, проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, позивач вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно зі\~статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved