Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №5861101 від 18.01.2019 року (далі Кредитний договір), укладеного між [PERSON] та ТОВ «Мілоан», за умовами якого відповідач отримав 12000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 16.02.2019 року. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п. 3.2.6. Кредитного договору № 5861101 від 18.01.2019 року - позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. п. 7.1. Кредитного договору № 5861101 від 18.01.2019 року визначає, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням № 6378566 від 18.01.2019 року. Підтвердженням добровільного укладення Позивачем даного Договору підтверджує Анкета Позичальника від 18.01.2019 року, що заповнена Позивачем. Таким чином, відповідно до умов кредитного договору, 25.04.2019 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги № 29-МЛ від 25.04.2019 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 5861101 від 18.01.2019 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 5861101 від 18.01.2019 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги № 29-МЛ від 25.04.2019 р. Станом на 18.11.2020 року сума заборгованості Відповідача становить 28738, 80 грн., відповідно до Виписки з особового рахунку за Кредитним договором, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12000 грн., прострочена заборгованість за комісією - 828 грн., прострочена заборгованість процентами - 9910,8 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн., строкова заборгованість за процентами - 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею - 6000 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості Відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 18762448/1 від 08.10.2020 р.; надано термін для добровільного врегулювання Позивачем зобов`язання. Позивач надіслав поштовим відправленням лист з претензією 08.10.2020 року за адресою, вказаною Відповідачем в кредитному договорі. 17.11.2020 року поштове відправлення було повернуто за зворотною адресою та 22.11.2020 року повернуто відправнику. Це свідчить про те, що Відповідач не забирав свою кореспонденцію. А отже, добровільно врегулювати спір не вдалося (номер поштового відправлення № 0500331186360 з сайту Укрпошти). Ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ЗУ «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно кредитного договору № 5861101 від 18.01.2019 року поширюється дія цього закону. Ч. 3 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. П. 9.1. кредитного договору № 5861101 від 18.01.2019 року, сторони домовились про те, що цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором, що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб а формі, що відповідає вимогам законодавства. Визнання недійним, неукладеним, нікчемним будь-якого додатку, документу, що є частиною цього договору або окремих умов цього договору не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність цього кредитного договору (індивідуальна частина) в цілому і сторони підтверджують, що уклали б цей кредитний договір індивідуальна частина) і без включення до нього умов, що визнані недійними, нікчемними, неукладеними. Таким чином, первинний кредитор ТОВ «Мілоан» передав ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 29-МЛ від 25.04.2019 разом з матеріалами кредитної справи і Довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що [PERSON] , з яким укладено Кредитний договір № 5861101 від 18.01.2019 р. ідентифікований. Акцепт договору Позичальником вчинено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Посилаючись на порушення своїх прав відповідачем позивач просить стягнути на свою користь заборгованість по Кредитному договору в розмірі 28738,80 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. 11.08.2021р. ухвалою суду прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, надано сторонам строк для подання до суду відзиву, відповіді на відзив та наявних у сторін доказів. 27.09.2021р. заочним рішенням суду позовну заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 5861101 від 18.01.2019 року в розмірі 28738,80 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12000 грн., прострочена заборгованість за комісією - 828 грн., прострочена заборгованість процентами - 9910,80 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею - 6000 грн., та судовий збір в розмірі 2270,00 грн., а всього 31008 (тридцять одну тисячу вісім) грн. 80 коп. 05.11.2021р. від представника відповідача адвоката Вялової І.М. надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 27.09.2021р., в обгрунтування якої вказано, що бути присутнім в судових засіданнях відповідач не мав змоги, оскільки не був повідомлений про дату, час та місце їх проведення через зміну місця свого проживання, судові повістки та ухвали суду, які знаходяться в матеріалах справи в конвертах, повернуті з відмітками поштового відділення про неможливість їх вручення відповідачу за зазначеною адресою у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Отже, представник відповідача вважає, що є підстави вважати доведеним неналежне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Проти задоволення позовних вимог представник відповідача заперечувала, просила у їх задоволенні відмовити в зв`язку із зверненням до суду з пропуском строку позовної давності, поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення. Оскаржуване рішення було отримано його батьками та передано йому особисто лише 05.10.2021р. Враховуючи зазначене, представник відповідача просить переглянути рішення суду від 27.09.2021р. у справі №484/2963/21 та винести нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 24.11.2021р. ухвалою суду заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення суду задоволено, скасовано заочне рішення суду від 27.09.2021р. в справі за позовною заявою ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором, призначено судове засідання на 10.12.2021р. 28.07.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила, однак канцелярії суду 18.08.2022р. від неї надішла заява про невизнання позовних вимог, вважає їх незаконними, безпідставними, необґрунтованими та не доведеними допустимими доказами по справі, а тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. Відзив на позов представником відповідача до суду так і не надано. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. Судом встановлено, що 18.01.2019 року між [PERSON] та Товаристом з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений кредитний договір № 5861101, згідно з умовами якого відповідач отримав 12000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором (а.с.5-7). Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.9). Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням № 6378566 від 18.01.2019 року (а.с.10). Підтвердженням добровільного укладення Позивачем даного Договору підтверджує Анкета Позичальника від 18.01.2019 року, що заповнена Позивачем (а.с.11-12). ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Згідно чинного законодавства та п. 3.2.6. Кредитного договору № 5861101 від 18.01.2019 року, 25.04.2019 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги № 29-МЛ від 25.04.2019 р.(а.с.13-17). Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 5861101 від 18.01.2019 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , як вбачається з реєстру боржників (а.с.18, 19). В порушення вимог договору, [PERSON] не виконав свої зобов`язання, припинив вносити платежі, передбачені умовами договору, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором. Станом на 18.11.2020 року сума заборгованості Відповідача становить 28738,80 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12000 грн., прострочена заборгованість за комісією - 828 грн., прострочена заборгованість процентами - 9910,80 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею - 6000 грн. (а.с. 21). З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка останнім залишена без задоволення (а.с.22-25). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 5861101від 18.01.2019 року в сумі 28738,80 грн. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved