Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М., яким просила: (І) визнати автомобіль марки «Renault Koleos», 2010 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] ; (ІІ) визнати за [PERSON] у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на автомобіль марки «Renault Koleos», 2010 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; (ІІІ) скасувати арешт накладений на автомобіль марки «Renault Koleos», 2010 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , накладений постановою про арешт та розшук майна боржника №13242836007 від 05.08.2019 року, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. за виконавчим провадженням 59712670 від 05.08.2019 року. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.11.1983 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. 11.10.2010 року під час шлюбу за спільні кошти нею та відповідачем було придбане рухоме майно - автомобіль марки «Renault Koleos», 2010 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначений автомобіль був зареєстрований за відповідачем. 30.08.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] було досягнуто домовленість щодо поділу спільного майна подружжя. Так, однією з пунктів домовленості було визнання автомобіля марки «Renault Koleos», 2010 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] за позивачем. [PERSON] було сплачено [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частини автомобілю. 12 січня 2022 року Інспектором УПП в Одеській області затримано та доставлено на штраф майданчик вказаний автомобіль. Підставою для затримання стала постанова про арешт та розшук майна боржника №13242836007 від 05.08.2019 року, винесена приватним виконавцем Долинським М.М. за ВП 59712670 від 05.08.2019 року. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 10.02.2022 року, справа №946/1163/22 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. 11.02.2022 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. 2.3. Ухвалою суду від 11.04.2022 року Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 2.4. Ухвалою суду від 13.06.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. 2.5. Ухвалою суду від 12.07.2022 року витребувано докази у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. 2.6. Ухвалою суду від 19.09.2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - акціонерне товариство «УКРСИББАНК», про скасування арешту на автомобіль залишено без розгляду, продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - акціонерне товариство «УКРСИББАНК», про поділ спільного майна подружжя. 2.7. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі на наполягала на їх задоволенні на підставі викладених у позовній заяві доводів. Додатково зазначила, що заборгованість перед банком погашена у повному обсязі. Представник банку на їх запит надав відомості про відкликання виконавчого листа. 2.8. Відповідач [PERSON] позов та обставини позову визнав у повному обсязі. Наслідки визнання позову йому роз`яснено відповідно до вимог частини другої статті 206 КПК України. 2.9. Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Долинський М.М. та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - акціонерне товариство «УКРСИББАНК» у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, своєї думки щодо позову не виловили. IІІ. Релевантні джерела права та акти їх застосування 3.1. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.2. Згідно з ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 3.3. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, проте один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року (справа №214/6174/15-ц). 3.4. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). 3.5. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. 3.6. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України). 3.7. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. 3.8. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 3.9. Згідно з нормами ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. 3.10. Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. 3.11. Стаття 82 ЦПК України визначає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. ІV. Оцінка та висновки суду 4.1. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.11.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , зареєстрованого Саф`янівською сільською радою (а.с.10). 4.2. 30.08.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.08.2016 року (а.с.11). 4.3. Під час перебування у шлюбі, 11.09.2010 року сторонами придбаний автомобіль марки «Renault Koleos», 2010 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 4.4. 30.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спільного майна, згідно з яким [PERSON] сплатила [PERSON] 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, що є компенсацією вартості 1/2 частини автомобілю марки «Renault Koleos», 2010 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.60). 4.5. 05.08.2019 року постановою приватного виконавця Долинського М.М. відкрито виконавче провадження № 59712670 на підставі виконавчого документу, виданого Малиновським районним судом м. Одеса для примусового стягнення боргу з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на виконання рішення суду по справі №521/14875/16 (а.с.26-27). 4.6. 12.01.2022 року Інспектором УПП в Одеській області затримано та доставлено на штраф майданчик автомобіль марки «Renault Koleos», 2010 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.13). 4.7. 22.05.2022 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. посвідчено, що [PERSON] належить 1/2 частина у праві спільної сумісної власності на майно, набуте колишнім подружжям за час шлюбу (а.с.61). 4.8. Згідно з довідкою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» від 28.06.2022 року станом на 28.06.2022 року кредитна заборгованість [PERSON] перед АТ «Укрсиббанк», що випливає з Договору про надання споживчого кредиту №11315478000 від 27.03.2008 року відсутня. Кредит погашено (а.с.90). 4.9. Аналіз вищезазначених норм цивільного та сімейного законодавства, а також обставин справи дає підстави для висновку про те, що автомобіль марки «Renault Koleos», 2010 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] є спільною сумісною власністю сторін, оскільки був придбаний під час шлюбу. Частки сторін у спільному майні є рівними - по 1/2 частині. Дані обставини визнавалися відповідачем у судовому засіданні, що у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає додатковому доказуванню. 4.10. Відтак, враховуючи, що частка позивачки у спільному майні не може бути виділена в натурі, дане майно є неподільним, спільне володіння і користування ним є неможливим, а також ту обставину, що позивачка сплатила відповідачу вартість його 1/2 частки, суд дійшов до висновку про доцільність визнання за позивачкою права власності на все майно.

Outcome: approved