Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

21.02.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», правонаступник якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Доготар Микола Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви представник позивача Соник В.В. зазначає, що 18.02.2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», уклали договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 006-25504- 180214 від 18.02.2014 року, дане зобов`язання [PERSON] виконав. 20.05.2021рокунотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, був вчинений виконавчий напис, яким він пропонує звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФШАНС» в сумі 75901.62 грн. Згідно з даним виконавчим написом, нотаріус звернув стягнення з [PERSON] за невиплачені в строк грошові кошти за Кредитним договором №006-25504-180214 від 18.02.2014 року укладеним з первісним кредитором - Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора -ТОВ «ФК Довіра та гарантія», відповідно до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/К від 20.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. В подальшому, 12.04.2021 року між ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/1 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Цикл фінанс» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №68195856 від 18.01.2022 року відкрито виконавче провадження приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Доротарем Миколою Вікторовичем на підставі виконавчого напису №48606, виданого 20.05.2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. Представник позивача вважає, що виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, оскільки ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС", для вчинення виконавчого напису нотаріусом, не було додано оригінал кредитного договору, а також разом із заявою про примусове виконання рішення представниками ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" не було додано кредитний договір, оскільки в матеріалах виконавчого провадження №68195856 відсутній кредитний договір, а лише є заява про примусове виконання рішення в додатках якої відсутній кредитний договір. Будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк», не має, також [PERSON] ніхто не повідомляв про зміну кредитора. Нотаріус не пересвідчився в тому, що ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», а також, що боржнику було надіслано повідомлення-вимогу повернути заборгованість. Крім того нотаріус не повідомляв Боржника про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мала вчиняти виконавчий напис оскільки нею не була перевірена безспірність вимог кредитора (Відповідача). Також виконавчий напис не може бути вчинений на кредитному договорі, який не є посвідченим нотаріально, винесення виконавчого напису на підставі заяви приєднання яка також не посвідчена нотаріально суперечить законодавству України. Враховуючи викладене представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати виконавчий напис вчинений 20.05.2021 року зареєстрований в реєстрі за№48606 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком ЄМ. про стягнення з [PERSON] , на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» коштів в сумі 75 901 грн. 62 коп. - таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 березня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2022 року у справі залучено ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», як правонаступника ТОВ «Цикл Фінанс». Представник позивача Соник В.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 48606 від 20.05.2021 року на звернення стягнення з [PERSON] за невиплачені в строк грошові кошти за Кредитним договором №006-25504-180214 від 18.02.2014 року укладеним з первісним кредитором - Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора -ТОВ «ФК Довіра та гарантія», відповідно до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/К від 20.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. В подальшому, 12.04.2021 року між ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/1 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Цикл фінанс» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.05.2018 року по 15.10.2019 року сума заборгованості становить 75 851,62 грн. з яких 47 115,83 грн. заборгованість за тілом кредиту та 27610,79 грн. заборгованість по сплаті відсотків та 1125 грн. заборгованість по пені. ТОВ «Цикл фінанс» 17.01.2022 року звернулося з заявою до приватного виконавця Доготар М.В. про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 48606 від 20.05.2021 року, що підтверджується заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.15). 18.01.2022 року приватним виконавцем Доготар М.В. відкрито виконавче провадження ВП №68195856 на підставі виконавчого напису № 48606 від 20.05.2021 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.17). Постановами від 18.01.2022 року виконавче провадження ВП № 68195856 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та стягнення з боржника основної винагороди постановлено визначити для [PERSON] загальну суму мінімальних витрат 500 грн., та стягнути з [PERSON] основну винагороду у сумі 7590,16 грн. (а.с.18-19). Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 30 червня 2021 року № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича зупинена. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, і Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. При цьому, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, як встановлено судом, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», для одержання виконавчого напису додаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У відповідності до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій же постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. На день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Так, п.1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001,передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 передбачено, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу) що встановлює заборгованість. Така правові позиції Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27.03.2019р. у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019р. у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15.01.2020 р. у справі N9 305/2082/14-ц (провадження N9 14-557 цс 19). При цьому, Велика палата Верховного суду в своїй постанові від 04 липня 2018 року (справа № 310/11534/13-ц) також зазначила, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Крім того ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У відповідності до ст. 285 ЦК України загальна позовна давність встановлюється три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Також згідно до п.1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 для одержання виконавчого напису надається оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того нотаріус повинен повідомити боржника про надходження до нього заяви від стягувача про вчинення виконавчого напису, наслідки такого неповідомлення зазначені в узагальненні ВССУ від 07.02.2014 року про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні, а саме: в п. 10 вказаного узагальнення зазначено, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Інших відомостей та доказів, станом на час розгляду справи, які б спростували вказаний факт, відповідачем до матеріалів справи не додано. Також суд враховуючи позицію Верховного суду України від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц де Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові необхідно з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, як встановлено судом нотаріус не повідомив позивача про надходження до нього звернення стягувача із заявою про вчинення виконавчого напису на що відповідно останній не міг відреагувати жодним чином, тим більше надати заперечення проти нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав би вчиняти виконавчий напис. Суд встановивши відсутність доказів направлення нотаріусом до позичальника листа, про те що до нього звернувся стягувач для видачі виконавчого напису, тим самим обмежив боржника у праві надати пояснення заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, нотаріус вчинив виконавчий напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою, тим самим не переконався у наявності безспірної заборгованості. Враховуючи вище викладене та аналізуючи зібрані докази у справі, суд дійшов висновку, що нотаріус не може вчиняти виконавчий напис на право вимоги після спливу більше трьох років та на договорі, який не є нотаріально посвідченим, крім того не переконавшись у безспірності заборгованості не повідомивши боржника про наявність надходження до нього заяви звернення від стягувача, що унеможливлює право боржника подати заперечення чи пояснення, тим самим обмеживши його права. Зазначене дає підстави вважати, що нотаріус не упевнився безспірності характеру правовідносин сторін, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що повністю не підлягає примусовому виконанню з моменту його вчинення. А отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та повністю доведеними в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. Щодо вирішення питання судових витрат відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Для цілей розподілу судових витрат суд бере до уваги: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу позивача є: -Договір про надання правової допомоги від 26.01.2022 року укладений між адвокатом Соником В.В.. та Ткачем В.В. в якому сторони погодили предмет договору, право та обов`язки сторін, термін дії договору, гонорар адвоката який становить 6175 грн. - Акт від 14.02.2022 року наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 26.01.2022 року в якому клієнт [PERSON] прийняв, а адвокат Соник В.В. надав такі послуги: консультація вартість 975 грн. 30 хв. витраченого часу; вивчення та правовий аналіз матеріалів справи вартість 975 грн. 30 хв. витраченого часу; два адвокатських запита по 650 грн. разом 1300 грн. витрачено часу 40 хв.; складання позовної заяви варність 2925 грн., витрачено часу 1 год. 30 хв. Загальна сума на правову допомогу становить 6 175 грн. - Розрахунок суми гонорару на правову допомогу на суму 6 175 грн. - Квитанція № 26/01/22 від 14.02.2022 року згідно якої клієнт [PERSON] сплатив адвокату Сонику В.В. 6 175 грн. - Ордер на надання правничої допомоги серія СЕ № 1038513. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, суд вважає, що вказані докази є належними, достовірними та достатніми для підтвердження витрат позивача на правничу допомогу в сумі 6175 грн. та відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 6175 грн. загальна сума судових витрат 7167,40 грн. У відповідності до ч.6 ст. 137 ЦПК України відповідач не надав до суду клопотань, заяв про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тим самим не довів неспівмірність судових витрат. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved