Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання без реєстрації шлюбу однією сім`ю з [PERSON] , який помер [INFO] . Заявниця мотивує свої вимоги тим, що вони з 30.01.1971 по 02.03.1999 проживали у зареєстрованому шлюбі, однак після офіційного розірвання шлюбу продовжували проживали однією сім`єю, вели спільно господарство, жили дружно з повагою та любов`ю один до одного. Мають двох чудових дітей. Необхідність вирішення вказаної заяви саме для прийняття спадщини, відповідно до положень Сімейного кодексу України. В судове засідання 13.09.2022 заявниця та її представник - адвокат Бутирін Я.Я. не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримали свою заяву, просили задовольнити. Заінтересована особа - Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради в судове засідання свого представника не направили, причини відсутності суду не повідомили. На виконання ухвали суду від 21.01.2022 до суду надійшла спадкова справа №25/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка додана до матеріалів справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних та доказів про встановлення факту, що має юридичне значення, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів без присутності сторін та ухвалити рішення. 10.08.2022 за клопотанням заявниці в судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] . Свідки зазначили, що [PERSON] та [PERSON] є їх рідними батьками, які проживали разом як одна сім`я ще з 1971 року до смерті батька [PERSON] , жили дружно з повагою та любов`ю один до одного. Свідки також зазначили, що не замислювались, що їх батьки офіційно не одружені, оскільки їх сім`я завжди була дружньою та з почуттям любові один до одного. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідив подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30.01.1971 по 02.03.1999 проживали у зареєстрованому шлюбі, а потім продовжували проживали без реєстрації шлюбу однією сім`ю по день смерті останнього, а саме до [INFO] . Мають двох повнолітніх дітей. Були пов`язанні спільним побутом, який ґрунтувався на спільному бюджеті, що підтверджується матеріалами справи, а саме фотокартками, свідоцтвом про одруження від 30.01.1971, квитанціями, договорами, накладними та показами свідків. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим наданим доказам. Крім того, в судовому засіданні 10.08.2022, заявницею та її представником були надані послідовні та логічні пояснення і докази про проживання однією сім`єю з [PERSON] , що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги. Відповідно до частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (частина друга статті 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають. Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 428. 27.12.2021 заявниця [PERSON] звернулась з офіційною заявою про вступ в спадщину після смерті [PERSON] до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коберської О.Ю., як дружина та спадкоємиця. Нотаріусом було відкрито спадкову справу №25/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , однак нотаріусом було повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину після померлого не може отримати [PERSON] , так як не має підтвердження факту, проживання із [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується листом №198/02-14 від 27.12.2021. Діти - [PERSON] та [PERSON] від отримання спадщини після смерті батька [PERSON] , відмовились на користь матері [PERSON] . Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Стаття 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу має значення для захисту матеріальних інтересів заявника, в тому числі права на спадкування. Однак, до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім'ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу. Таким чином, суд вважає за можливим та на підставі викладеного, враховуючи, що даний факт має для заявниці юридичне значення, встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з 01.01.2004 по 16.03.2019.

Outcome: approved