Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив стягнути солідарно 24499 грн. 09 коп., з яких 6362,86 грн. - тіло кредиту; 14 509,46 грн. - плата за супровід кредиту; 0,12 грн. - сума відсотків за користування кредитом; 3 005,63 грн. - сума інфляційних нарахувань; 621,03 грн. - 3% річних. Вказав, що 14 вересня 2016 року між Кредитною спілкою «Істок» і членом кредитної спілки [PERSON] укладено кредитний договір №ДК2-370, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти в сумі 9000 грн. зі сплатою 0,001% річних, з кінцевим терміном повернення до 14 вересня 2017 року. Відповідно до пункту 2.7 договору плата за надання кредиту становила 46,999% щорічно. Згідно п.2.8 Договору загальна вартість кредиту для позичальника складається з нарахованих відсотків, плати та витрат, які понесе кредитор на повернення простроченої заборгованості у разі її виникнення. На забезпечення позичальником виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, 14.09.2016 КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «ІСТОК» укладено з [PERSON] договір поруки № ДК2-370ДПІ. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, передбачені умовами договору, надав позичальнику кредит відповідно до його умов. Однак, відповідачем [PERSON] та його поручителем [PERSON] прострочену заборгованість сплачено не було, що свідчить про невиконання умов кредитного договору та договору поруки, порушення зобов`язань, встановлених умовами договорів. Згідно довідки станом на 31.12.2017 заборгованість відповідачів перед позивачем становить 24 499,09 грн., з яких: 6 362,86 грн. - тіло кредиту; 14 509,46 грн. - плата за супровід кредиту; 0,12 грн. - сума відсотків за користування кредитом; 3 005,63 грн. - сума інфляційних нарахувань; 621,03 грн. - 3% річних. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Усатової І.А. від 01.11.2017 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. 29.05.2018 надійшов відзив від представника відповідача, у якому просить у позові відмовити та посилається, при цьому, на ту обставину, що [PERSON] , який укладав кредитний договір, помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.01.2018. [PERSON] поручився за виконання зобов`язань саме [PERSON] та не надавав згоди на забезпечення зобов`язань інших осіб. Вищезазначене свідчить про припинення поруки [PERSON] за виконання зобов`язань за кредитним договором № ДК2-370 від 14.09.2016. Також зазначає, що на підтвердження вимог викладених у позовній заяві, позивачем не надано доказів, які підтверджують факт укладення кредитного договору та договору поруки на умовах, викладених у позовній заяві. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.03.2019 витребувано від Дев`ятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 05.06.2019 до суду від Дев`ятої київської державної нотаріальної контори надійшов лист, згідно якого спадкова справа після смерті гр.. [PERSON] , померлого [INFO] , в нотаріальній конторі не заводилась. Одночасно повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.10.2019 витребувано від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 15.10.2019 на виконання ухвали суду від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи померлого [INFO] [PERSON] №465/18, розпочатої 10.04.2018. Згідно матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] спадкоємців не встановлено. Ухвалою суду від 19.09.2022 закрито провадження в справі за позовом КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ІСТОК» в частині вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . У судовому засіданні 19.09.2022 сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час ті місце судового засідання, про причину неявки суд до відома не поставили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у позові, виходячи з наступного. Судом установлено, що 14 вересня 2016 року між Кредитною спілкою «Істок» і членом кредитної спілки [PERSON] укладено кредитний договір №ДК2-370, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти в сумі 9000 грн зі сплатою 0,001% річних, з кінцевим терміном повернення до 14 вересня 2017 року. Відповідно до пункту 2.7 договору плата за надання кредиту становила 46,999% щорічно. Згідно п.2.8 Договору загальна вартість кредиту для позичальника складається з нарахованих відсотків, плати та витрат, які понесе кредитор на повернення простроченої заборгованості у разі її виникнення. На забезпечення позичальником виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, кредитор укладає з [PERSON] договір поруки № ДК2-370ДПІ. Згідно свідоцтва про смерть, виданого, відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві [PERSON] помер [INFO] , про що 02.01.2018 складено відповідний актовий запис № 88. Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов`язку. Частиною першою статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з частиною першою статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частиною четвертою статті 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора стягує заборгованість в межах вартості майна, одержаного у спадщину (стаття 1282 ЦК України). За змістом зазначеної норми у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який відповідає перед кредитором в межах вартості одержаного у спадок майна. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. На поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобов`язання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням. Подібний за змістом правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 03 червня 2015 року у справі № 6-206цс15. Таким чином, після смерті позичальника за кредитним договором поручитель, за наявності його згоди, може відповідати за виконання спадкоємцями померлого позичальника зобов`язань за кредитним договором. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в своїй постанові № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз`яснив, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя суди мають враховувати, що поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору боржника (статті 553-554 ЦК), а також за будь - якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено в договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна сторона не відповідає. Таким чином на поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь - якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Умовами Договору поруки, або будь-яким іншим чином, відповідач [PERSON] не надавав своєї згоди поручатися за виконання кредитних зобов`язань будь -яких інших осіб за Кредитним договором, навіть, в разі спадкування. Отже, якщо поручитель не погоджується забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем позичальника), порука на підставі ч. 3 ст. 559 ЦК України припиняється. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, спадщину після померлого [PERSON] ніхто не прийняв. Виходячи з вищевикладеного, у позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed