Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Представник позивача адвокат Климович Т.Д. просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 13\~620 гривень додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги представник обґрунтувала тим, що на утримання неповнолітнього сина сторін [PERSON] з відповідача судовим наказом стягувалися аліменти. З 01 вересня 2021 року [PERSON] навчається у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування», термін навчання до 30 червня 2025 року. За освітні послуги відповідно до умов договору позивач згідно квитанцій від 16.08.2021 та від 07.02.2022 сплатила за навчання сина 27 240,00 гривень. Відповідач є особою працездатного віку, працює, має дохід, тому спроможний приймати участь у додаткових витратах, пов`язаних із навчанням неповнолітнього сина, у зв`язку із чим на підставі ст.185 СК України просить стягнути з відповідача половину понесених позивачем таких витрат. Провадження в справі відкрито ухвалою від 03 серпня 2022 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ух-вали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником матеріалів позову відповідачу вручено особисто 29 серпня 2022 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 03 серпня 2022 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судовим наказом Любомльського районного суду Волинської області від 17 листопада 2021 року у справі № 163/2477/21 з відповідача в користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] найстарший син сторін [PERSON] досяг повноліття, відповідно, стягнення аліментів на його утримання за вказаним судовим наказом припинено. У період неповноліття з 01 вересня 2021 року син сторін [PERSON] розпочав навчання у Західноукраїнському національному університеті на денній формі навчання за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування» на контрактній основі із терміном навчання до 30 червня 2025 року, що підтверджується довідкою указаного навчального закладу від 21 квітня 2022 року № 528. Відповідно до укладеного між позивачем та Західноукраїнським національним університетом договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 381521 від 11 серпня 2021 року вартість навчання [PERSON] за 2021 2022 навчальний рік становить 27\~240,00 гривень. Згідно квитанцій АТ «Ощадбанк» від 16 серпня 2021 року та від 07 лютого 2022 року позивач за перший курс навчання сина сплатила двічі по 13\~620,00 гривень, тобто всього 27\~240,00 гривень. Довідкою Любомльської міської ради від 25 травня 2022 року стверджено, що син сторін [PERSON] проживає разом із матір`ю, позивачем [PERSON] . Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч.2 ст.51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ст.185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, указана норма стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У даному випадку син сторін [PERSON] у неповнолітньому віці став студентом Західноукраїнського національного університету, де навчається на платній основі. Очевидним є те, що здобуття спеціальності, яка надасть дитині у майбутньому забезпечити себе самостійно роботою та відповідно засобами для існування є тими особливими обставинами (розвитком здібностей дитини), на які батьки зобов`язані нести додаткові витрати. Отже, навчання дитини у вищому навчальному закладі є особливою обставиною, покликаною розвитком її здібностей, а тому такі витрати слід віднести до додаткових. Позивачем надано достатні, належні та допустимі докази, що підтверджують понесені нею додаткові витрати, пов`язані із навчанням сина. При цьому суд у даному випадку враховує й вартість самого навчання, яка по своїй сумі відповідає критеріям розумності. Відповідач зі своєї сторони відзиву на позов не подав, тим самим не спростував доводів позивача та не довів своєї неспроможності приймати участь у понесенні додаткових витрат на сина, що мали місце у період його неповноліття. З огляду на викладене заявлені позовні вимоги по своїй суті є обґрунтованими і підставними. Однак, вирішуючи питання стосовно розміру додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача, суд вважає, що заявлений у позові розмір таких витрат не відповідає вимогам сімейного законодавства. За змістом ст.185 СК України батьки зобов`язані нести додаткові витрати саме на дитину, тобто до досягнення нею повноліття. Зазначене положення не поширюється на дочку та сина, які досягли повноліття. У зв`язку із цим розрахунок відшкодування таких витрат належить проводити за період з вересня 2021 року по лютий 2022 року, тобто за період неповноліття сина сторін [PERSON] . Як встановлено у справі, вартість навчання у навчальному році 2021 2022 становить 27\~240,00 гривень. Один курс навчання включає у себе 10 навчальних місяців, відповідно, вартість одного навчального місяця становить 2\~724,00 гривень. За період з вересня 2021 року по лютий 2022 року вартість навчання сина сторін становить 16 344 (2724х6). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина вказаної суми 8\~172,00 гривень. Ураховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 60,00 % таких вимог.

Outcome: partial