Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

02.02.2022 [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до 1. Дошкільного закладу компенсуючого типу № 774 Дарницького району м. Києва, 2. Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної районної адміністрації, в якому просить: - визнати протиправним та скасувати наказ № 95 кд відповідача-1 від 30.12.2021 «Про відсторонення від роботи [PERSON] »; - зобов`язати відповідача-1 відновити становище, яке існувало до наказу про відсторонення від роботи та надати можливість позивачці виконувати роботу на посаді психолога; - зобов`язати відповідача-2 нарахувати та виплатити позивачці середню заробітну плату з 31.12.2021 до ухвалення рішення у справі. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 03.02.2022 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Курічової В.М. Ухвалою суду від 08.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті. Позов мотивовано таким. Позивачка з 21.10.2013 прийнята на посаду психолога до дошкільного закладу компенсуюючого типу № 774 Дарницького району м. Києва. 30.09.2021 позивачка захворіла на Covid-19, внаслідок чого останній було від терміновано щеплення від Covid-19 на 3 місяці. 24.12.2021 відповідач-1 почав незаконно вимагати у позивачки на роботі медичну інформацію щодо вакцинації від респіраторної хвороби Covid -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також почав обмежувати права позивачки щодо виконання посадових обов`язків. 31.12.2021 відповідач-1 ознайомив позивачку з наказом № 95 кд «Про відсторонення від роботи». З цього часу позивачка відсторонена від роботи, не отримує заробітної плати. Наказ про відсторонення від роботи позивачки мотивований тим, що у останньої відсутнє щеплення проти Covid-19, тому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 2153 від 04.10.2021 відповідач відсторонює її від роботи. Вважає, що наказ про відсторонення від роботи є незаконним та таким, що грубо порушує її конституційні та професійні права, тому підлягає скасуванню з огляду на таке. Вищевказаний наказ про відсторонення від роботи, на переконання позивачки, суперечить нормам міжнародного права, а також Конституції України, в якій закріплено право на працю. Позивачка також зазначила, що норми трудового законодавства не регламентують порядок відсторонення працівника від роботи через відсутність щеплення. Вакцинація від коронавірусу є добровільною для усіх груп населення та професійних груп, а тому не може бути примусовою та такою, що обмежує права людини та громадянина. 14.03.2021 розгляд справи відкладено у зв`язку із веденням воєнного стану в Україні та пошкодженням адміністративної будівлі Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. О.Кошиця, 5-А. 18.07.2022 відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, згідно з яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Свою позицію обґрунтував таким. Управлінню освіти Дарницької районної в місті Києві передано на баланс ДНЗ № 774 відповідно до розпорядження від 11.08.2011 № 373 «Про закріплення майна переданого до сфери управління Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією». ДНЗ № 774 є окремою юридичною особою. ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. пунктом 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» визначено, що керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити, зокрема, контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти Covid-19, відсторонення від роботи працівників які відхиляються від щеплень проти Covid-19. У переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.2021 за № 1306/36928, визначено, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники, зокрема, закладів дошкільної освіти. На підставі вказаних нормативно-правових актів керівники закладів освіти забезпечують контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти Covid-19 працівниками таких закладів та відсторонюють від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти Covid-19, крім тих, які абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти Covid-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти Covid-19, виданий закладом охорони здоров`я. Позивачка не заперечує про відсутність у неї щеплення проти Covid-19 та не надає документів, що підтверджують наявність у неї абсолютних протипоказань до проведення щеплень проти Covid-19. Позивачку було попереджено про наслідки в разу відсутності повного курсу вакцинації від Covid-19. Також позивачка мала можливість надати документи, що підтверджують протипоказання до проведення відповідних профілактичних щеплень, видані закладом охорони здоров`я. Оскільки позивачка не надала жодного із зазначених документів до 30.12.2021, вона була відсторонена від роботи без збереження заробітної плати до усунення причин, що зумовили відсторонення, відповідно до наказу ДНЗ № 774 від 30.12.2021 № 95-кд. 18.07.2022 відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, згідно з яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Свою позицію обґрунтував таким. 11.03.2020 КМУ прийнята постанова № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої, з урахуванням змін та доповнень, на усій території України був встановлений карантин з 12.03.2020. Пунктом 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено, що керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ, організації забезпечити: контроль за проведенням обов`язкових щеплень проти Covid-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 № 2153; відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти Covid-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти Covid-19 відповідно до ст. 46 КЗпП, ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти Covid-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти Covid-19, виданий закладом охорони здоров`я; взяття до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців з урахуванням ч. 1 ст. 94 КЗпП, ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці», ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про державну службу», відсторонення здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника органу з обов`язковим доведенням його до відома особи, яка відсторонюється, строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. У Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.2021 за № 1306/36928, визначено, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники, зокрема, дошкільної освіти. Директор ДНЗ №774 має право видати наказ про відсторонення працівника від роботи у разі його відмови або ухилення від проведення профілактичних щеплень проти Covid-19, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти Covid-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти Covid-19, виданий закладом охорони здоров`я. Згідно функціональних повноважень з працівниками ДНЗ № 774 проводилась відповідна роз`яснювальна робота, ознайомлення 01.11.2021 з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, зокрема і позивачка. Працівників, які не надали підтвердження наявності профілактичного щеплення проти Covid-19, було попереджено повідомленням № 53 від 24.12.2021 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти Covid-19» про наслідки в разі відсутності повного курсу вакцинації від Covid-19 та визначено термін надання відповідних документів до 30.12.2021 . У разі відсутності відповідних документів, працівники будуть відсторонені від роботи з 31.12.2021. Позивачка ознайомлення з цим повідомлення та не оспорює його. Оскільки позивачка не надала жодного документа до 30.12.2021, остання була відсторонена 31.12.2021 без збереження заробітної плати до усунення причин, що зумовили відсторонення, відповідно до наказу від 30.12.2021 № 95к. 29.07.2022 на підставі клопотання позивачки розгляд справи відкладено на 15 год. 30 хв. 21.09.2022. 11.08.2022 позивачка подала відповідь на відзив, згідно з яким заперечує обставини, наведені відповідачами у відзивах, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Свою позицію обґрунтувала таким. Відповідачі не виконали вимоги ст. 81 ЦПК України щодо доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень. Відповідачі зазначають, що позивачка не надала документи, які підтверджують протипоказання до проведення відповідних профілактичних щеплень, видані закладом охорони здоров`я. Однак така вимога незаконна, оскільки відповідач просить надати конфіденційну інформацію. Позивачка вважає, що наказом про відсторонення від роботи порушено її конституційні права, оскільки таким наказом її позбавлено можливості продовжувати свою працю, отримувати заробітну плату. У відзивах на позовну заяву позивачі посилаються на Конституцію України, проте не визнають факту порушення її засад при видачі оспорюваного наказу про відсторонення відповідачки від роботи у зв`язку з відсутністю відомостей про проведення щеплення від коронавірусної хвороби. Ухвалення рішення про проведення обов`язкових профілактичних щеплень на відповідних територіях віднесено до виключної компетенції головного державного санітарного лікаря України, головного державного санітарного лікаря АР Крим, а також головних державних санітарних лікарів областей, міст Києва та Севастополя та лише за наявності відповідних епідемічних показань. Рішення про відсторонення позивачки від роботи без збереження заробітної плати, прийняте у виді наказу, не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст. 46 КЗпП, оскільки законодавством не передбачено обов`язок роботодавця здійснювати відсторонення від проведення щеплення проти Covid-19. Відсторонення хоча і має тимчасовий характер у порівняні зі звільненням, проте за своєю суттю є такою ж фактичною втратою роботи та заробітної плати, позбавляє громадянина отримувати будь-яку соціальну допомогу, оскільки такий громадянин вважається працевлаштованим. У судове засідання, призначене на 21.09.2022 позивачка не прибула, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити повністю. Представник відповідача-1 у судове засідання, призначене на 21.09.2022 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача-2 у судове засідання, призначене на 21.09.2022 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних мотивів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд. [PERSON] призначено на посаду психолога ДНЗ № 774 за строковим трудовим договором з 23.10.2013 по 22.10.2014, з 23.10.2014 переведена на умови безстрокової угоди, що підтверджується копіями витягів з наказів № 1302/02, № 1483-к, копією трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] . Відповідно до копії наказу, виданого директором Дошкільного закладу компенсуючого типу № 774 Дарницького району м. Києва від 30.12.2021 № 95кд відповідно до статей 46, 94 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці», пункту 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за № 1306/36928, враховуючи повідомлення про обов`язкове профілактичної щеплення проти гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 [PERSON] відсторонено від роботи з 31.12.2021. З копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого встановлено, що [PERSON] 30.09.2022 захворіла, встановлено діагноз: коронавірусна хвороба, 11.10.2021 виписана з одуженням; рекомендовано відтермінувати щеплення від коронавірусної хвороби на 3 місяці. Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення позивачки від роботи. Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У спірному наказі про відсторонення позивача від роботи відповідач посилається на ряд нормативно-правових актів, як на підставу такого відсторонення, серед яких на Постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова КМУ №1236 від 09.12.2020). Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на території України встановлений карантин з 19 грудня 2020 до 31 березня 2022 року. У зв`язку з цим, на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови забороняється, зокрема, відвідування закладів освіти здобувачами освіти, крім здобувачів дошкільної освіти, учнів спеціальних закладів освіти та 1-4 класів закладів загальної середньої освіти, а також крім закладів освіти, в яких усі допущені до роботи в закладі працівники мають документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або виданий в установленому Міністерством охорони здоров`я порядку документ, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини від COVID-19, включеної Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях (далі - документ, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини), який може бути застосовано протягом 30 днів від дати введення дози; чи міжнародний, внутрішній сертифікат або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, або одужання особи від зазначеної хвороби; або виданий в установленому Міністерством охорони здоров`я порядку висновок лікаря щодо наявності абсолютних протипоказань до вакцинації проти COVID-19 (далі - медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19). Пунктом 41-6 вказаної Постанови визначено, що керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 року №2153 (далі - перелік); 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України,частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Даний пункт набрав чинності з 8 листопада 2021 року. Згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» (далі Наказ МОЗ України №2153 від 04.10.2021) обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники, зокрема, закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-ІІІ (далі Закон України №1645-ІІІ від 06.04.2000), на яку посилається відповідач, працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Статтею 12 Закону України №1645-ІІІ від 06.04.2000 передбачено, що обов`язкові профілактичні щеплення проти ряду інфекційних хвороб (дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу та інших інфекційних хвороб) мають бути включені до календаря щеплень. Календар профілактичних щеплень в Україні (далі - Календар) - нормативно-правовий акт центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, яким встановлюються перелік обов`язкових профілактичних щеплень та оптимальні строки їх проведення (затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 №595 «Про порядок проведення профілактичних щеплень в Україні та контроль якості й обігу медичних імунобіологічних препаратів»). З аналізу вищезазначених нормативно-правових актів вбачається, що на час дії встановленого на території України карантину обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають працівники закладів освіти всіх рівнів. Ті працівники, які відмовились від вакцинації та не мають абсолютних протипоказань для щеплення, підлягають відстороненню від роботи без збереження заробітної плати. Водночас, посилання представника відповідача-1 щодо ненадання позивачкою документів, що підтверджують протипоказання до проведення відповідних профілактичних щеплень, виданих закладом охорони здоров`я як на підставу винесення наказу про відсторонення від роботи, суд не бере до уваги, з огляду на таке. Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , виданою Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району м. Києва», датою захворювання позивачки визначено 30.09.2021, виявлено РНК коронавірусу 01.10.2021, на підтвердження чого надано копію результату аналізу № 113846, а дата виписки - 11.10.2021. У виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , виданою Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району м. Києва» міститься рекомендація щодо відтермінування щеплення від коронавірусної хвороби строком на 3 місяці. З урахуванням викладеного, кінцевою датою відтермінування позивачки від щеплення проти коронавірусної хвороби, з урахуванням дати її одужання, визначено 11.01.2022. Таким чином, на час відсторонення від роботи, позивачка мала протипоказання для щеплення, а відсторонення її від роботи згідно з оспорюваним наказом № 95 кд від 30.12.2021 було незаконним, тому суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування цього наказу. Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача-1 відновити становище, яке існувало до наказу про відсторонення від роботи та надання можливості позиваці виконувати роботу на посаді психолога, суд зазначає таке. Оскільки зазначена позовна вимога є похідною від першої позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення позивачки від роботи, яка судом задоволена, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо відновлення становища, яке існувало до наказу про відсторонення від роботи та надання можливості позиваці виконувати роботу на посаді психолога. Щодо позовної вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час відсторонення від роботи, суд зазначає таке. Трудовим законодавством України не передбачено можливість відновлення права працівника, незаконно відстороненого від роботи, на компенсацію втраченої частини заробітної плати, проте суд вважає за необхідне застосувати в даному випадку аналогію права та вирішити питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним відстороненням без збереження заробітної плати, застосовуючи порядок, передбачений в ст. 235 КЗпП України. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. У пункті 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Аналогічне положення міститься в абзаці 3 пункту 2 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року. За приписами підпункту б пункту 4 розділу 3 вказаного Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). Пунктом 8 розділу 3 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадку, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середній заробіток. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 розділу 4 Порядку). Так, позивачка просить відповідача-2 нарахувати та виплатити середню заробітну плату з 31.12.2021 до моменту ухвалення рішення у справі. Суд видалився в нарадчу кімнату для ухвалення рішення у справі 21.09.2022. Разом із тим, відповідно до наказу, виданого директором Дошкільного закладу компенсуючого типу № 774 Дарницького району м. Києва від 25.02.2022 № 9 кд, який постановлено відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я «Про зупинення наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153», статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 90), призупинено дію наказу № 95 кд від 30.12.2021 «Про відсторонення від роботи [PERSON] » до завершення воєнного стану в Україні. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав про нарахування та виплату середньої заробітної сплати лише за період з 31.12.2021 по 25.02.2022 (до моменту призупинення дії наказу № 95 кд від 30.12.2021). З довідки № 76, виданої Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної районної адміністрації, встановлено, що розмір заробітної плати у листопаді 2021 року становить 26 456,63 грн, у грудні 2021 року - 29 896,07 грн. Розмір середньоденної заробітної плати позивачки за останні два місяці роботи становить 1 310, 56 грн ((26 456,63 грн + 29 896,07 грн)/43 відпрацьованих робочих днів). Кількість робочих днів відсторонення від роботи позивачки за період з дати відсторонення по дату призупинення наказу № 95 кд від 30.12.2021 (31.12.2021 - 25.02.2022) становить 39 робочих днів (грудень 2021 року -1 день, січень 2022 року - 19 днів, лютий 2022 року - 19 днів). Таким чином, середній заробіток за час відсторонення від роботи складає: 1 310,56 грн (середньоденна заробітна плата позивачки за два місяці перед відстороненням) х 39 днів (робочі дні за період з 31.12.2021 по 25.02.2022) = 51 111,84 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час відсторонення від роботи та вважає за необхідне стягнути з відповідача-2 на користь позивачки 51 111,84 грн середнього заробітку за час відсторонення від роботи з наступним утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів. Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає таке. Позивачкою заявлено три позовні вимоги, з яких перші дві позовні вимоги немайнового характеру та третя позовна вимога майнового характеру. Суд зазначає, що друга позовна вимога про зобов`язання відповідача-1 відновити становище, яке існувало до наказу про відсторонення від роботи та надання можливості позивачці виконувати роботу на посаді психолога є похідною від першої позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу № 95 кд відповідача-1 від 30.12.2021 «Про відсторонення від роботи [PERSON] », тому за другу позовну вимогу не сплачується судовий збір. Позивачка, на виконання вимог ЗУ «Про судовий збір» сплатила 992,40 грн за першу позовну вимогу немайнового характеру, з якою зверталась до відповідача-1. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 992,40 грн, по 496,20 грн з кожного.

Outcome: partial