Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 18 січня 2019 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 18.01.2019. Від даного шлюбу дітей та спірного майна не мають. [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що життя з відповідачем не склалось з самого початку спільного проживання так як у них, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не мають та від грудня 2021 року спільним подружнім життям непроживають. Позивачка вважає, що з наведених обставин їх шлюб фактично припинив існування, носить лише формальний характер, примирення та збереження сім`ї є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам тому просить суд, шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2022, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила не надавати строк для примирення. Пояснила, що спільне життя з відповідачем буде суперечити її інтересам, оскільки разом з відповідачем вони фактично перестали жити як дружина з чоловіком з грудня 2021 року. Просить суд, шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] будучи належним счином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні не з`явився та про причини неявки не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також поданням позивачкою заяви про розгляд справи у її відсутності, суд відповідно до положень ч. 1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 18 січня 2019 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Грушівської сільської ради, Тячівського району, Закарпатської області, за актовим записом №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 18.01.2019. Від даного шлюбу дітей у строін не має. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що подружнє\~життя між\~сторонами не\~склалося.\~Про це\~свідчать ті\~обставини,\~що з\~2021\~року подружжя\~фактично перестало\~жити як\~дружиназ чоловіком. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що зазначає у позовній заяві, вимоги якої підтримала в судовому засіданні, відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгялду справи не виявив бажання з`явитися в судове засідання, що вказує на його байдуже ставлення до сім`ї та небажання зберегти шлюб. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про наявне між сторонами непорозуміння, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо, поділу спільного майна сторін, не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір.

Outcome: approved