Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17.08.2022 року у цивільній справі № 596/574/22 за позовом [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Авдєєнко Владислав Валерійович до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, позовну заяву [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, задоволено частково. Стягнуто з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання рішення Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №596/1219/18 в розмірі 14 281 гривню 39 копійок. В задоволенні решти позовних вимог, відмовлено. Стягнуто з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок. Представником позивача адвокатом Авдєєнко В.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, зокрема витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 10 000 грн. В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду питання щодо винесення додаткового рішення повідомлялись належним чином. Від представника позивача адвокат Авдєєнко В.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідачем Гусятинською селищною радою подано заяву, в якій відповідач виклав свої заперечення на заяву про розподіл витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки наведені у звіті адвоката розцінки про виконані роботи, на думку відповідача, є завищеними та необґрунтованими. Надаючи оцінку наданим доказам щодо понесених позивачем витрат на надану правничу допомогу в суді у розмірі 10 000,00 грн, відповідач звертає увагу суду на те, що такий розмір не є у вказаному обсязі співмірним та обґрунтованим зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), є завищеним, оскільки предмет спору в даній справі не є складним та не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних. Крім того, матеріали справи не містять детального опису виконаних робіт, що наданні стороні позивача професійної правничої допомоги. На думку сторони відповідача, жодних доказів здійснення фактичної сплати за надані послуги суду пред`явлено не було, тобто не має жодного доказу того, що [PERSON] здійснив витрати у розмірі 10 000 грн. згідно договірних зобов`язань про правничу допомогу на користь адвоката Авдєєнко В. В.. Також відповідач звертає увагу на те, що рішенням суду в справі було частково задоволено позовні вимоги позивача та відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, перевіривши доводи заяви та заперечень щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, приходить до наступного. Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України. У частині 3 статті 141 ЦПК України зазначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як встановлено судом, між Позивачем [PERSON] та Адвокатом Авдєєнко В.В. укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги від 10 червня 2022 року. У пункті 1.1. зазначеного Договору регламентовано, що адвокат Авдєєнко В.В. бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу Замовнику [PERSON] , а саме: підготувати та подати позовну заяву про стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі та здійснювати представництво інтересів з Гусятинському районному суді у справі за підготовленим позовом в кількості 1 робочої години. У пункті 3.1 Договору зазначено, що вартість послуг за даним договором становить 5000 гривень, що підлягають оплаті на першу вимогу Виконавця після прийняття судом рішення по суті спору. (а.с.139). Згідно Договору, укладеного Позивачем [PERSON] та Адвокатом Авдєєнко В.В. від 27 червня 2022 року, сторони внесли зміни до договору від 10.06.2022 року, а саме: п. 1.1. виклали в новій редакції: «За даним договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику професійну правничу допомогу, а саме: підготувати та подати позовну заяву про стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі; підготувати та подати де суду заяву про збільшення розміру позовних вимог; здійснювати представництво інтересів в Гусятинському районному суді у справі за підготовленим позовом в кількості 2 роб. годин». П. 3.1. Договору викладено новій редакції: «Вартість послуг за даним договором становить 10000 гривень, а саме: 4000 гривень за підготовку позовної заяви; 2000 гривень за підготовку заяви про збільшення розміру позовних вимог; 2000 гривень за одну годину участі Виконавця в судовому засіданні». (а.с.140). Як слідує із змісту звіту адвоката Авдєєнко В.В., на виконання Договору про надання правничої допомоги від 10 червня 2022 року та Додатку до нього, ним виконано наступні роботи на дано послуг в сумі 10\~000 грн, а саме: підготовка позовної заяви - 2 години роботи*2000 грн/годину роботи=4000 гривень. Підготовка заяви про збільшення розміру позовних вимог - 1 година роботи*2000 гривень/годину роботи=2000 гривень. Участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції 2 години*2000 грн/годину роботи=4000 гривень. (а.с.137). Як слідує із змісту рахунку №1 від 22.08.2022 року загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, які Позивач фактично несе складає 10000 гривень. (а.с.138). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов своє втілення також у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020р. у справі № 755/9215/15-ц. За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, роботи та послуги, надані адвокатом, відповідають умовам договору про надання правової допомоги та пов`язані з даною справою. Доводи сторони відповідача про необхідність відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу через ненадання позивачем належних документів, що підтверджують факт понесення позивачем [PERSON] витрат направничу допомогу адвоката, не можуть бути враховані при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, оскільки за змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатом розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 цього Кодексу). В той же час, суд вважає, що доводи відповідача про те, що оскільки рішенням суду в справі було частково задоволено позовні вимоги позивача, то судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, заслуговують на увагу. Визначаючи конкретний розмір витрат на правничу допомогу, суд враховує передбачений п.3 ч.1 ст. 141 ЦПК України принцип пропорційності розподілу судових витрат в залежності від розміру задоволених позовних вимог. Так, як встановлено позивач [PERSON] звернувся з позовом та просив суд\~стягнути з\~відповідача на\~його користь\~264\~516,18\~гривень середньомісячного\~заробітку. Судом на користь позивача стягнуто з Гусятинської селищної ради середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в розмірі 14\~281,39 гривень. В задоволенні решти позовних вимог, позивачу відмовлено, що свідчить про часткове задоволення його позовних вимог. Як зазначено в п.п. 35, 36 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 540 (п`ятсот сорок) гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 10\~000 (сума витрат)*14281,39/264516,18. Проаналізувавши зазначені обставини у справі в їх сукупності, а також те, що питання щодо розподілу витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги в рішенні суду від 17 серпня 2022 року не вирішено, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення, яким заяву представника позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 540 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial