Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Перший заступник керівника Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Війтівської сільської ради Бершадського району звернулася в суд з даним позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] на користь Війтівської сільської ради кошти в сумі 19025 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Бершадською місцевою прокуратурою опрацьовано інформацію Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області щодо залучення замовників будівництва до пайової участі у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури села Війтівка Бершадського району Вінницької області. Так, відповідно до ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Згідно ч. 1 ст. 40 вказаного Закону порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Рішенням 28 сесії 6 скликання Війтівської сільської ради від 22.03.2013 «Про затвердження Положення та документації на виконання ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» затверджено Порядок залучення замовників будівництва до пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Війтівка та розрахунку розмірів та використання даних коштів (далі Порядок), крім того, затверджено примірну форму договору про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури с. Війтівка. Установлено, що 14.08.2014 інспекцією ДАБК у Вінницькій області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт за №ВН 083142260295. Відповідно до вказаної декларації [PERSON] є замовником щодо реконструкції частини гаражів під автомийку за адресою: Вінницька область, Бершадський район, с. Війтівка, територія АЗК. 15.10.2014 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (реконструкція частини гаражів під автомийку у с. Війтівка Бершадського району Вінницької області на території АЗК код 1230.3. III категорії складності). Відповідно до п.1.2. Порядку залучення до пайової участі у створенні і розвитку інфраструктури є обов`язковим для всіх замовників (фізичних осіб -підприємців, фізичних та юридичних осіб), які мають намір здійснити нове будівництво, реконструкцію, розширення, капітальний ремонт, прокладку інженерних та транспортних мереж комерційного використання об`єкта містобудування (далі - об`єкт будівництва) на території села, незалежно від форми власності замовника, розташування та функціонального призначення об єкта будівництва, крім випадків, передбачених п. 1.5. цього Порядку. Пайовий внесок сплачується замовником на підставі відповідного договору, укладеного між ним та Війтівською сільською радою. Пунктом 2.2. Порядку передбачено, що забудовник до того часу, як здійснити погодження робочого проекту з органом архітектури та містобудування, звертається до сільської ради із заявою про укладення Договору про пайову участь. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком встановлено, що саме на замовника покладено обов`язок укладення договору про пайову участь та сплати відповідних коштів. Разом з тим, згідно інформації Війтівської сільської ради забудовник із заявою про укладення Договору про пайову участь не звертався кошти пайової участі у розвитку інфраструктури с. Війтівка забудовником не сплачувались. Таким чином замовник будівництва - [PERSON] свого обов`язку щодо укладення Договору про пайову участь та сплати внеску не виконав. Так, невиконання зобов`язання з укладення договору про пайову участь у встановлений законом строк (не пізніше, ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію) не є підставою для звільнення замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь, у тому числі, й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію або від відповідальності за порушення обов`язку прийняти участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Відповідно до даних Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ВН 143142880063 від 15.10.2014 кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 951,286 тис. грн, у тому числі витрат на будівельно-монтажні роботи - 951,286 тис. грн. Пунктом 2.4. Порядку передбачено, що розмір пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інфраструктури села визначається у договорі, укладеному з сільської радою в особі сільського голови відповідно до встановленого радою розміру пайової участі (внеску) Замовника, який становить, зокрема, 2 % від загальної вартості будівництва(реконструкції) об`єкта містобудування - для нежитлових будівель та/або споруд (крім будівель закладів культури та освіти, медичного та оздоровчого призначення), визначеного кошторисом, за виключенням технологічного обладнання та без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд, інженерних мереж, влаштування внутрішньо - та поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Пунктом 2.6. Порядку, визначено, що розмір пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інфраструктури села визначається не пізніше 15-ти робочих днів з дня реєстрації сільською радою звернення замовника про укладення договору про пайову участь з кошторисною документацією, що підтверджує вартість будівництва об`єкта. На основі цих документів здійснюється розрахунок величини пайового внеску (участі) замовника у створенні і розвитку інфраструктури села, який додається до договору. Відповідно до інформації Війтівської сільської ради № 124 від 10.04.2018 сума, яка б підлягала до сплати забудовником [PERSON] за реконструкцію частини гаражів під автомийку становить 19 тис. 025 гривень (951,286 тис. грн. (кошторисна вартість) *2 (% пайової участі): 100 = 19,025 тис. грн. (сума пайової участі). Разом з тим, забудовник протягом проведення будівельних робіт до Війтівської сільської ради із заявою про укладення Договору про пайову участь не звертався, відповідний внесок не сплатив чим, порушив вимоги ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо обов`язку забудовника взяти участь у створенні і розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Частиною 4 сказаної статті передбачено випадки звільнення забудовника від участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Серед яких не передбачено звільнення забудовника від сплати коштів у разі проведення реконструкції приміщення фізичними особами. Такого звільнення не передбачено і Порядком, крім того, окреме рішення щодо звільнення [PERSON] Війтівською сільською радою чи її виконавчим комітетом не приймалось. За таких обставин, територіальній громаді с. Війтівка Бершадського району заподіяно збитки у вигляді ненадходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 вказаної статті збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на вказане у діях забудовника наявний склад цивільного правопорушення, а саме:протиправна поведінка, яка виявилась у невиконанні замовником передбаченого ст. 40 Закону України "ІІро регулювання містобудівної діяльності" та Порядком обов`язку щодо укладення Договору про пайову участь та сплати внеску у створення і розвиток інфраструктури населеного пункту, наявність збитків, які відповідно до розрахунку становлять 19тис.025 грн. причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини. Відповідач не уклав з Війтівською сільською радою договір про пайову участь, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством та Порядком обов`язкових дій щодо такого звернення та укладення договору. Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідача щодо його обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондує зверненню замовника до Війтівської сільської ради із заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Війтівська сільська рада позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди, викладеним у ст. 22 ЦК України. При цьому наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача. Оскільки у Війтівській сільській раді інформація про кошторисну вартість вказаного будівництва була відсутня, а факт заподіяння збитків та їх сума встановлена на підставі звернення Бершадської місцевої прокуратури від 04.04.2018, строки позовної давності не пропущено. Разом з тим, з часу завершення будівництва Війтівська сільська рада жодних заходів для ініціювання укладення договору про пайову участь чи стягнення заподіяних збитків не вживала, що свідчить про бездіяльність органу місцевого самоврядування та подальшу ймовірну втрату можливості на звернення до суду за захистом свого порушеного права. Крім того, після отримання сільською радою від Бершадської місцевої прокуратури інформації про забудовника, кошторисної вартості будівництва та фактичного здійснення сільською радою розрахунку суми пайової участі у розвиток інфраструктури населеного пункту, яку б мав сплатити відповідач, Війтівською сільською радою жодних заходів для стягнення збитків не вжито, що свідчить про невиконання своїх повноважень щодо захисту інтересів держави. Пунктом 3.4. Порядку визначено, що кошти пайової участі у розвитку інфраструктури зараховуються до цільового фонду сільської ради на безповоротній основі. При цьому, відповідно до п. 4.1. Порядку кошти, отримані як пайова участь замовників об`єктів містобудування, можуть використовуватися виключно на створення і розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури с. Війтівка та відшкодування замовнику різниці між здійсненими витратами на будівництво інженерних мереж та/або об`єктів інженерної інфраструктури та розміром пайової участі замовника у розвитку інфраструктури Таким чином, невиконання обов`язку відповідачем заподіює: шкоду інтересам територіальної громади, що полягає у втраті можливості належного фінансування на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села. При цьому, при прийнятті об`єкта в експлуатацію державна архітектурна-будівельна інспекція не перевіряла наявність укладеного договору про пайову участь та факт сплати замовником пайового внеску. Таким чином, станом на час виникнення спірних відносин органи місцевого самоврядування знаходились поза межами процедури прийняття об`єктів будівництва в експлуатацію та позбавлені права контролювати момент його здійснення. А тому Війтівська сільська рада була позбавлена можливості захисту свого права шляхом звернення до суду за його захистом. Також, органом місцевого самоврядування самостійно не утворювались органи, яким би надавались повноваження по здійсненню архітектурно- будівельного контролю згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства" від 09.04.2015. Отже, станом на момент введення об`єкта будівництва в експлуатацію Війтівська сільська рада була позбавлена функцій реального контролю за здійсненням будівництва та введенням об`єктів в експлуатацію. А вільний доступ до відомостей, які розміщуються на офіційному веб-сайті державної архітектурно-будівельної інспекції України, не можна розцінювати як належне повідомлення про порушення своїх прав та про особу, що їх порушила. Зважаючи на те, що прокурор дізнався про порушення прав територіальної громади в особі Війтівської сільської ради під час виконання доручення прокуратури Вінницької області шляхом подання запиту від 27.03.2018 за вих. № 88-1964вих-18 до Війтівської сільської ради та отримання відповіді від 03.04.2018 за вих. № 48, строк позовної давності щодо подання прокурором позову також не пропущено. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якшо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Таким чином, законодавством визначено, що прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді виключно у 2 випадках: якщо захист інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. У даній справі органом до повноважень, якого віднесено здійснення захисту порушених інтересів, є орган місцевого самоврядування - Війтівська сільська рада Бершадського району. Однак після отримання сільською радою 28.03.2018 інформації про те, що забудовником здано в експлуатацію об`єкт, його кошторисну вартість та визначення суми пайової участі, яка підлягає сплаті, уповноваженим органом не вжито жодних заходів для захисту інтересів держави. Зокрема, не вжито жодних заходів для підготовки позовної заяви про стягнення кошті пайової участі, не виділено та не заплановано коштів у місцевому бюджеті для сплати судового збору чи оплати послуг адвоката. Також уповноваженим органом навіть не вживались заходи досудового врегулювання спору, що вказує на нездійснення захисту порушених інтересів держави. З огляду на вказане у прокурора виникають підстави для представництва інтересів держави. З огляду на вказане, Бершадською місцевою прокуратурою заявляється позовна заява в інтересах органу, уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій у даних спірних правовідносинах в особі Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Ухвалою суду від 25.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі. 17.03.2020 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому пред`явлені позовні вимоги не визнав, стверджує, що відносини між учасниками здійснюється виключно на договірних засадах. Чинне законодавство визначає обов`язок на укладення договору. Відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури, обов`язковість якого є обов`язковою, не породжують для сторін цивільних прав та обов`язків, пов`язаних з виконанням такого договору та виключають можливість застосування до них положень ст. 22,623 ЦК України щодо відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди). Для отримання Війтівською сільською радою від відповідача суми пайової участі у розвитку інфраструктури населено пункту сторони зобов`язані були укласти відповідний договір, в якому визначається розмір цієї суми та порядок її сплати. Таким чином, позивач повинен був звернутися до суду із відповідним позовом про визнання такого договору укладеним, відповідно до запропонованих йому умов та згідно визначених норм, однак позивачем не вірно обраний спосіб захисту та заявлено позов про стягнення коштів, що суперечить чинному законодавству України та Порядку залучення замовників будівництва до пайової участі. Зважаючи на викладене просив у задоволенні позову відмовити повністю. 28.07.2020 представник відповідача подав заяву про застосування позовної давності. Дана заява обгрунтована тим, що Пунктом 2.2. Порядку залучення замовників до пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Війтівка та розрахунку розмірів та використання даних коштів передбачено, що забудовник до того часу, як здійснити погодження робочого проекту з органом архітектури та містобудування, звертається до сільради із заявою про укладення Договору про пайову участь.14.08.2014 року інспекцією ДАБК у Вінницькій області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а 15.10.2014 року Департаментом ДАБІ у Вінницькій області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. З цієї дати розпочався перебіг строку позовної давності. Позовна заява датована 3.04.2019 року.Твердження представника позивача про те, що він довідався про порушення у результаті звернення Бершадської місцевої прокуратури від 04.04.2018 року суперечить наступному. Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто має значення не момент коли представник дізнався про порушення права особи, а безпосередньо особа, право якої порушене. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України передбачено наслідки спливу позовної давності. Так, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а тому просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 04.10.2021 до участі в справі як правонаступника Війтівської сільської ради Бершадського району залучено Бершадську міську раду. Прокурор Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Круковська Г.М. позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь Бершадської міської ради кошти в сумі 19025 грн.Також стягнути з [PERSON] на користь Вінницької обласної прокуратури судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7684 грн, з яких: 1921 грн.- за подання позовної заяви; 1921 грн. - за подання апеляційної скарги на ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 08.04.2019; 3842 грн. - за подання касаційної скарги. Представник Бершадської міської ради, міський голова Драган В.Г., подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а розгляд справи провести у відсутність представника Бершадської міської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Від представник відповідача, адвоката Янчука В.М., вдруге надійшла заява про перенесення судового розгляду у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] бажає особисто брати участь у судовому засіданні, однак не має можливості з`явитися до суду. Суд розцінює дану заяву як спосіб затягування розгляду справи, оскільки відповідач жодного разу в судове засідання не з`явився, будь -яких об`єктивних підстав неможливості з`явитися до суду не вказав та доказів на їх підтвердження не надав. Зважаючи на вказане суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання у відсутність відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи суд встановив на ступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Рішенням 28 сесії 6 скликання Війтівської сільської ради від 22.03.2013 «Про затвердження Положення та документації на виконання ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» затверджено Порядок залучення замовників будівництва до пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Війтівка та розрахунку розмірів та використання даних коштів (далі Порядок), крім того, затверджено примірну форму договору про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури с. Війтівка. Відповідно до п.1.2. Порядку залучення до пайової участі у створенні і розвитку інфраструктури є обов`язковим для всіх замовників (фізичних осіб -підприємців, фізичних та юридичних осіб), які мають намір здійснити нове будівництво, реконструкцію, розширення, капітальний ремонт, прокладку інженерних та транспортних мереж комерційного використання об`єкта містобудування (далі - об`єкт будівництва) на території села, незалежно від форми власності замовника, розташування та функціонального призначення об єкта будівництва, крім випадків, передбачених п. 1.5. цього Порядку. Пайовий внесок сплачується замовником на підставі відповідного договору, укладеного між ним та Війтівською сільською радою. Пунктом 2.2. Порядку передбачено, що забудовник до того часу, як здійснити погодження робочого проекту з органом архітектури та містобудування, звертається до сільської ради із заявою про укладення Договору про пайову участь. 14.08.2014 року Інспекцією держаного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт за № ВН083142260295. Відповідно до вказаної декларації [PERSON] є замовником щодо реконструкції частини гаражів під автомийку за адресою: Вінницька область, Бершадський район, с. Війтівка, територія АЗК. Згідно з ч. 7 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 05.07.2014 року), замовник зобов`язаний протягом семи календарних днів з дня реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання будівельних робіт відповідно до частини п`ятої цієї статті письмово поінформувати виконавчий орган сільської, селищної, міської ради або місцеву державну адміністрацію за місцезнаходженням об`єкта будівництва про початок виконання будівельних робіт. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачем Війтівської сільської ради Бершадського району про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції частини гаражів під автомийку за адресою: Вінницька область, Бершадський район, с. Війтівка, територія АЗК. 15.10.2014 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (реконструкція частини гаражів під автомийку у с. Війтівка Бершадського району Вінницької області на території АЗК код 1230.3. III категорії складності). Пунктом 2.4. Порядку передбачено, що розмір пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інфраструктури села визначається у договорі, укладеному з сільської радою в особі сільського голови відповідно до встановленого радою розміру пайової участі (внеску) Замовника, який становить, зокрема, 2 % від загальної вартості будівництва(реконструкції) об`єкта містобудування - для нежитлових будівель та/або споруд (крім будівель закладів культури та освіти, медичного та оздоровчого призначення), визначеного кошторисом, за виключенням технологічного обладнання та без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд, інженерних мереж, влаштування внутрішньо - та поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Пунктом 2.6. Порядку, визначено, що розмір пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інфраструктури села визначається не пізніше 15-ти робочих днів з дня реєстрації сільською радою звернення замовника про укладення договору про пайову участь з кошторисною документацією, що підтверджує вартість будівництва об`єкта. На основі цих документів здійснюється розрахунок величини пайового внеску (участі) замовника у створенні і розвитку інфраструктури села, який додається до договору. Відповідно до даних Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ВН 143142880063 від 15.10.2014 кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 951,286 тис. грн, у тому числі витрат на будівельно-монтажні роботи - 951,286 тис. грн. Відповідно до інформації Війтівської сільської ради № 124 від 10.04.2018 сума, яка б підлягала до сплати забудовником [PERSON] за реконструкцію частини гаражів під автомийку становить 19 тис. 025 гривень (951,286 тис. грн. (кошторисна вартість) *2 (% пайової участі): 100 = 19,025\~тис.\~грн.\~(сума\~пайової участі). Разом з тим, забудовник протягом проведення будівельних робіт до Війтівської сільської ради із заявою про укладення Договору про пайову участь не звертався, відповідний внесок не сплатив чим, порушив вимоги ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо обов`язку забудовника взяти участь у створенні і розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. У зв`язку з чим прокурор просить стягнути з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 19025 грн. Визначаючись щодо спірних правовідносин та встановлених обставин, суд керується наступним. Згідно ч.1 ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийнятті в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 01.01.2013 року, чинній на момент затвердження рішенням 28 сесії 6 скликання Війтівської сільської ради від 22.03.2013 Порядку залучення замовників будівництва до пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Війтівка та розрахунку розмірів та використання даних коштів) порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Згідно з ч. 9 ст. 40 вказаного Закону договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. З системного аналізу положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку слідує, що саме на замовника покладено обов`язок укладення договору про пайову участь та сплати відповідних коштів. Замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (стаття 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"). Відповідно до статей 2, 10 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та статей 4, 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови. Відповідно до частини першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18) зроблено висновок, що «відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток». Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблено висновок, що «збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача». Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідним є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв"язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов"язань. Судом встановлено та підтверджується доказами по справі, відповідач [PERSON] є замовником реконструкції частини гаражів під автомийку та, як замовник будівництва, в порушення вимог частин другої, третьої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку не уклав договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с.Війтівка та не виконав свого обов`язку зі сплати пайового внеску, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов"язкових дій щодо такого звернення та укладення договору та є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Війтівська сільська рада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням "упущена вигода". При цьому, наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв"язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача. Судом також встановлено, що ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об"єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов"язання, яке прямо передбачено чинним законодавством. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявності складу цивільного правопорушення в діях [PERSON] , а саме: - протиправна поведінка: договір про пайову участь замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Війтівка із Війтівською сільською радою всупереч вимогам статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" відповідачем не укладено; - збитки: внаслідок не виконання відповідачем вимог статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" територіальна громада с. Війтівка в особі Війтівської сільської ради не отримала дохід у розмірі 19025 грн; - причинний зв"язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками: внаслідок протиправних дій відповідача територіальній громаді с. Війтівка завдано збитки у вигляді недоотримання надходжень до місцевого бюджету в розмірі 19025 грн; - вина: відповідач, не зважаючи на наявність у нього встановленого законом обов"язку брати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, не звернувся до Війтівської сільської ради з приводу укладення договору та не перерахував 19025 грн пайового внеску на створення та розвиток інфраструктури с. Війтівка. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 12.07.2017 у справі № 3-729гс17 та у постановах Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 908/6327/15, від 07.05.2018 у справі № 908/6328/15 та від 17.05.2018 у справі № 918/708/17, від 04.06.2018 у справі № 908/6331/15. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Щодо заяви сторони відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено,\~що відповідачем\~не повідомлялася Війтівська сільської ради Бершадського району про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції частини гаражів під автомийку за адресою: Вінницька область, Бершадський район, с. Війтівка, територія АЗК. Станом на час виникнення спірних правовідносин органи місцевого самоврядування знаходились поза межами процедури прийняття об`єктів будівництва в експлуатацію та позбавлені права контролювати момент його здійснення. Інформація щодо кошторисної вартості вказаного будівництва у Війтівській сільській раді була відсутня, а тому вона була позбавлена можливості захисту свого права шляхом звернення до суду за його захистом. Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 469/1203/15-ц від 22.05.2018 констатовано неоднакове застосування судами одних і тих самих норм матеріального права, а саме, ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, тобто щодо початку перебігу строку позовної давності у тому числі для прокурора у разі представництва інтересів держави. Так, Великою Палатою Верховного Суду вказано, що відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, за загальним правилом, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене,\~так і\~в разі\~пред`явлення\~позову в\~інтересах цієї\~особи іншою\~уповноваженою на\~це особою,\~відлік позовної\~давності обчислюється\~з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. \~ \~ Зважаючи\~на те,\~що прокурор\~дізнався про\~порушення прав\~територіальної громади\~в особі\~Війтівської сільської\~ради під час виконання доручення прокуратури Вінницької області шляхом подання запиту від 27.03.2018 до Війтівської сільської ради та отримання відповіді від 03.04.2018, а тому саме з даного часу розпочався перебіг строку позовної давності. З даним позовом прокуратура звернулася 04.04.2019, а тому строк позовної давності прокурором не пропущено. За вказаних обставин, заява відповідача про застосування строку позовної давності до даних правовідносин задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вище викладене, оскільки матеріалами справи підтверджується факт бездіяльності відповідача, що призвела до недоотримання місцевим бюджетом коштів для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Війтівка та на момент прийняття рішення доказів погашення збитків відповідач суду не представив, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а тому вимога прокурора про стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди підлягає задоволенню у заявленому розмірів сумі 19,025 тис. грн. Відповідно до вимог ст.141ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору також підлягають задоволенню. Оскільки Прокуратурою Вінницької області сплачено судовий збір у розмірі 7684 гривні, з яких: 1921 грн за подання позовної заяви, що підтверджується платіжними дорученням № 1080 від 09.08.2018 та № 416 від 26.03.2019, 1921 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 08.04.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 591 від 17.04.2019, 3842 грн за подання касаційної скарги, що підтверджується платіжним дорученням № 1006 від 26.06.2019, позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved