Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ПАТ «Трест Київміськбуд-1», у якому просить визнати за ним право власності на машино-місце № [NUMBER] , площею 21,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що у березні 2006 року звернувся до ЗАТ «Трест Київміськбуд-1», правонаступником прав та обов`язків якого є ПрАТ «Трест Київміськбуд-1», з проханням продати машино-місце, що зводилось відповідачем на будівельній ділянці [ADDRESS] . Позивач вказує, що 15.03.2006 року уклав попередній договір купівлі-продажу машино-місця №78/119, пунктом 1 (першим) якого передбачено, що продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупця, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити машино-місце №119, нижній рівень, ділянка № [NUMBER] , по [ADDRESS] . Положеннями п.п. 2, 3 попереднього договору передбачено, що загальна площа машино-місця становить 21,22 кв. м., а договірна ціна, за якою [PERSON] мав придбати це машино-місце, становить 127 320,00 грн. Позивач зазначає, що попереднім договором також передбачено передачу продавцем у власність покупця права власності на збудоване нерухоме майно за умови оплати вказаного машино-місця. На виконання обумовлених попереднім договором зобов`язань, позивач 16, 17 та 20 березня 2006 року за квитанціями № 253888, № 255105 та № 256162 через банк «Столиця» вніс на поточний рахунок відповідача грошові кошти у сумах 49 000,00 грн., 49 000,00 грн. та 29 320,00 грн., а всього - в загальній сумі 127 320,00 грн., чим повністю виконав взяті на себе договірні зобов`язання. При цьому, позивач вказує, що укладений між ним та ЗАТ «Трест Київміськбуд-1», правонаступником прав та обов`язків якого нині є ПрАТ «Трест Київміськбуд-1», попередній договір купівлі-продажу вказаного вище машино-місця, так і не був нотаріально посвідчений, з поважних причин, оскільки позивач будучи учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, втратив 70 % працездатності, у зв`язку з чим отримав безстроково II (другу) групу інвалідності та посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І (першої) категорії. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я, позивач змушений був звертатись до різних медичних закладів за наданням кваліфікованої медичної допомоги, що підтверджується відповідними витягами з медичної карти стаціонарного хворого, консультативними висновками, картками пацієнта, виписками з медичної карти стаціонарного хворого та іншим. Крім того, у зв`язку із прогресуванням ряду хвороб, у 2009 та 2011 роках йому довелось перенести дві операції. Позивач зазначає, що починаючи з 10.10.2006 року і до цього часу, відкрито, добросовісно та безперервно володіє вказаним вище нерухомим майном, проте, позбавлений можливості реалізувати свої законні права, здійснивши державну реєстрацію за собою права власності на це нерухоме майно у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивач та його представник в судовому засіданні просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не заявився про час та місце розгляду повідомлені належним чином, про причини не повідомили. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Із матеріалів справи вбачається, що 15.03.2006 року [PERSON] уклав попередній договір купівлі-продажу машино-місця №78/119, пунктом 1 (першим) якого передбачено, що продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупця, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити машино-місце № 119, нижній рівень, ділянка № [NUMBER] , по [ADDRESS] . Положеннями п. п. 2, 3 попереднього договору передбачено, що загальна площа машино-місця становить 21,22 кв. м., а договірна ціна вартості машино-місця, становить 127.320,00 грн. Таким чином, умовами попереднього договору передбачено обов`язок передачі ЗАТ «Трест Київміськбуд-1» у власність покупця права власності на збудоване нерухоме майно за умови оплати вказаного машино-місця. Судом встановлено, що на виконання обумовлених попереднім договором зобов`язань, позивач 16, 17 та 20 березня 2006 року за квитанціями № 253888, № 255105 та № 256162 через банк «Столиця» вніс на поточний рахунок відповідача грошові кошти у сумах 49 000,00 грн., 49 000,00 грн. та 29 320,00 грн., а всього - в загальній сумі 127 320,00 грн., чим повністю виконав взяті на себе договірні зобов`язання. При цьому, Розпорядженням Голови Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 29.08.2006 р. за №847 затверджено Акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом напівпідземного паркінгу в 3-А мікрорайоні житлового масиву «Оболонь», в тому числі і збудованого машино-місця за №119. Цим же Розпорядженням напівпідземному паркінгу була присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] ., а сам об`єкт нерухомості був переданий для обслуговування Товариству з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія». Після введення напівпідземного паркінгу в експлуатацію, позивачу відповідальними працівниками відповідача було відкрито доступ до використання машино-місця №119 за його цільовим призначенням, а також передано технічну документацію - план за поверхами на машино-місце (надалі - технічний паспорт), виготовлений Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна. За даними технічного паспорту загальна площа збудованого для мене машино-місця № [NUMBER] становить 21,3 кв. м.. 10.10.2006 року між позивачем та ТОВ «Експлуатаційна компанія» було укладено договір за №78/119 про участь у витратах паркувальної території, згідно з яким товариство зобов`язалось надавати [PERSON] комплекс послуг у вигляді освітлення паркувального приміщення, його опалення та вентиляцію, забезпечення контрольно-пропускного режиму, прибирання території та інше, а позивач - належним чином оплачувати ці послуги та виконувати інші договірні зобов`язання. Таким чином, [PERSON] фактично є титульним володільцем оплаченого ним машино-місця № [NUMBER] , нижній рівень, ділянка № [NUMBER] , по [ADDRESS] . Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 ч. 1 ст. 395 ЦК України передбачено, що речовими правами на майно є, зокрема, право володіння. Приписами ч. 1 та ч.3 ст.397 ЦК України передбачено, що володільцем майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Оскільки фактичне (титульне) володіння річчю є правом, то і як і будь-яке інше право, у відповідності до положень ст.16 ЦК України, воно захищається законом і якогось спеціального захисту не потребує. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приписами ст. ст.16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] виконано умови попереднього договору купівлі-продажу машино-місця і ПрАТ «Трест Київміськбуд-1», як правонаступник ЗАТ «Трест Київміськбуд-1» не заперечує факт повної оплати вартості машино-місця, при цьому не виконує зобов`язання щодо передання його у власність покупця пов`язуючи це з відсутністю можливості розпоряджатися грошовими коштами та належним товариству майном. З огляду на зазначене, [PERSON] позбавлений можливості у інший спосіб реалізувати своє право на реєстрацію власності нерухомого майно, титульним володільцем якого є. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] відкрито, добросовісно та безперервно володіє нерухомим майном, проте, позбавлений можливості реалізувати свої законні права, здійснивши державну реєстрацію за собою права власності на це нерухоме майно суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» про визнання права власності на машино-місце № [NUMBER] , площею 21,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. 11, 16, 328, 392, 395, 397 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved