Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

До Острозького районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7 000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовано тим, що позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та від спільного подружнього життя у них народилися сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,в\~свідоцтві про\~народження яких\~позивачка записана\~матір`ю,\~а відповідач\~-\~батьком. Зазначає, що малолітні сини перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на їх утримання не надає, та вона неспроможна належним чином самостійно утримувати синів та задовольнити їхні першочергові потреби в достатній мірі. Вказує, що на початку 2020 року відповідач залишив місце їхнього проживання в [ADDRESS] та відмовляється повідомити своє поточне місце проживання, будь-якої участі у матеріальному утриманні їхніх дітей протягом останнього року взагалі не приймає. Вказує, що діти знаходяться на її утриманні, однак самостійно вона не може надати для них належне утримання, достатнє для їхнього віку, оскільки на даний час тимчасово не працює, на обліку в Острозькій міськрайонній філії Рівненського обласного центру зайнятості населення не\~перебуває та не отримує допомоги по безробіттю. Будь-яких видів державних соціальних допомог не отримує, так як на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради не перебуває. Фактично весь її дохід складається з допомоги, яку надають їй її батьки та доходу в натуральній формі, який вона отримує від обробітку присадибної ділянки, що належить її батькам. Власного нерухомого, рухомого майна та грошових заощадження позивачка не має. Стан здоров`я у неї та їхніх спільних з відповідачем дітей добрий. Зазначає, що протягом останнього року, відповідач участі у матеріальному утриманні їхніх дітей не бере, хоча має всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в їхньому матеріальному утриманні, оскільки за віком та станом здоров`я є працездатною особою та має можливість працювати, отримувати дохід, так як займається будівельними та ремонтними роботами у приватних осіб як на території України, так і поза її межами, від чого отримує дохід, який використовує для задоволення власних потреб. Власного нерухомого, рухомого майна та грошових заощаджень, відповідач немає. Стан здоров`я у нього добрий. Інші особи на його утриманні не знаходяться.Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, в добровільному порядку кошти на утримання синів не надає, хоча зобов`язаний це робити. Вказує, що обов`язок відповідача з утримання синів належним чином не виконується, що й спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом. Посилаючись на те, що відповідач є фізично\~здоровим,та\~має можливість\~працювати,\~отримувати дохід,\~просила визначити\~розмір аліментів\~на утримання\~двох синів\~у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~7 000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття, що буде відповідати віку дітей та щоденним їхнім потребам. Ухвалою суду\~від 03\~серпня 2022\~р.\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито спрощене\~позовне провадження,\~визначено учасникам\~справи строки\~для подання\~відповідних заяв\~по суті\~спору,\~роз`яснено\~відповідачу право\~подати заяву\~із запереченнями\~проти розгляду\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~та право\~подати відзив\~на позовну\~заяву протягом\~п`ятнадцяти\~днів з\~дня вручення\~ухвали про\~відкриття провадження\~у справі.\~ Позивачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в поданому до суду клопотанні просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області від 02.08.2022р. №5688/2184, останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] , та саме за вказаною адресою надсилались повістки для відповідача. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За клопотанням позивачки з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.4 ЦПК України та ст.184 СК України право звернення до суду про стягнення аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Позивачка, звертаючись до суду, на власний розсуд обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинна переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених нею вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 24.05.2019 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Острозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (актовий запис № 52 від 24.05.2019 р.),\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] (а.с.9). Під час шлюбу у сторін народилися діти : [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується повною випискою з акту про народження від 24.01.2018 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.07.2019р. (а.с.10-11, 14). Сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є громадянами України про що свідчать довідка про реєстрацію особи громадянином України № 6137/КВ/19-221/Н, видана 11.04.2018р. Посольством України в Республіці Польща та довідка про реєстрацію особи громадянином України № 1653, видана 16.08.2019р. УДМС України в Рівненській області (а.с.12,15). Відповідно до довідок Острозької міськрайонної філії Рівненського обласного центру зайнятості населення № 870 від 18.07.2022 р., довідки про неотримання допомоги № 883, виданої 18.07.2022р. управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області позивачка [PERSON] на обліку в Острозькій міськрайонній філії Рівненського обласного центру зайнятості населення не перебуває, допомогу по безробіттю, ніяких видів державних соціальних допомог не отримує (а.с.18-19). З матеріалів справи та доводів позивачки встановлено, що вона разом з синами зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , де також до 01.07.2020 року був зареєстрований та проживав відповідач, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області від 01.08.2022 р. (а.с.22). Таким чином, з матеріалів справи та доводів позивачки вбачається, що малолітні діти проживають разом з позивачкою, яка їх матір`ю, окремо від відповідача, та перебувають на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні, відповідач належним чином та регулярної участі в їх утриманні не приймає, та наведені обставини, відповідачем не спростовані. Отже, з доводів позивачки та досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що позивачка та відповідач разом не проживають, їхні сини проживають з позивачкою та між батьками не було досягнуто домовленості щодо порядку, способу, форми та розміру участі відповідача в утриманні дітей. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180\~СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках. У відповідності до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесені зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , належним чином участі в їх утриманні не приймає, доводів які б спростовували зазначені обставини суду не навів та відповідні докази відсутні і в матеріалах справи, що свідчить про неналежну участь відповідача у їх матеріальному забезпеченні. При цьому суд виходить з того, що відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивачки, якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, та які б водночас підтверджували, що він належним чином приймає участь в утриманні своїх синів, а відтак існують фактичні та правові підстави для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дітей. При вирішенні спору суд приймає до уваги, що відповідач не заперечує доводів, наведених позивачкою та не надав будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження регулярної участі та в достатньому розмірі у матеріальному утриманні дітей. Згідно з ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5, 6 ст.81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.12.2019р. у справі №344/10971/16-ц, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму, та враховуючи зростаючі потреби дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 7 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.07.2022р. та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його малолітніх синів, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка. В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач інших дітей\~та непрацездатних\~осіб на\~утриманні не\~має,\~є фізично\~здоровим та\~працездатним,\~та доказів,\~які б\~це спростовували\~суду не\~надав,\~а тому\~суд приходить\~до переконання\~про те,\~що відповідач\~може сплачувати\~аліменти у\~вищевказаному розмірі. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб та відповідач таких доказів суду не надав. Позов про стягнення аліментів був поданий 25.07.2022р., а відтак за правилами\~ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved