Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

22 березня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зазначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Остапенка Є.М., приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хорішка О.О. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 09.03.2022 року діловодною службою установи, в якій вона працює, зареєстровано постанову приватного виконавця Хорішко О.О. від 07.02.2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, направлену на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенка Є.М., виданого 15.06.2021 року про стягнення з позивача боргу 8464 грн. 50 коп. При цьому, позивач вказує, що для вчиненнявиконавчого напису було отримано документи, які не можуть вказувати на будь-які боргові зобов`язання, оскільки позивачем не брались жодні кредитні кошти та не укладались жодні інші договори з відповідачем по справі; письмової вимоги позивачу про необхідність виконання будь-якого кредитного договору від відповідача нотаріус не вимагав; нотаріус не пересвідчився та не встановив, на підставі чого у відповідача є боргові претензії до позивача; не вжито заходів щодовстановлення адреси проживанняпозивача, про що свідчить постанова приватного виконавця від 07.02.2022 року про звернення стягнення на заробітну плату.Позивач вказує, що подання даного позову зумовлено необхідністю недопущення безпідставного стягнення з неї неіснуючої заборгованості. Атому, просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчиненийприватним нотаріусом від 15.06.2021 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» коштів в сумі 8464,5 грн. Ухвалою суду від 20 травня 2022 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача ТОВ «ФК Дебт Коллекшн», який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов до суду не надіслав. Треті особи - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Хорішко О.О. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, жодних заяв, клопотань чи пояснень з приводу позову до суду не подали. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 168679, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Дебет Коллекшн» заборгованості, що виникла за Кредитним договором 2721203146/233645 від 06.02.2020 року, який укладений між ТОВ «Гоуфінгоу» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», правонаступником якого є ТОВ «ФК Дебт Коллекшн») та [PERSON] в сумі 7 264 грн. 50 коп., стягнення заборгованості проводиться за період з 06.02.2020 року по 09.06.2021 року, загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 8 464,50 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 28 серпня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 66644694. Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами перелік був доповнений розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині вказаних змін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа № 645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18). Окрім того, обґрунтовуючи позов, позивач, серед іншого, посилається на те, що виконавчі написи вчинено без попереднього направлення [PERSON] стягувачем будь-якої письмової вимоги та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу. [PERSON] вважала, що свої зобов`язання виконала, підтвердженням чого слугувало те, що жодних претензій до неї не надсилалося. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять та не встановлено факт направлення позикодавцем листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання/неотримання позичальником такого листа, що має суттєве значення та унеможливлює вирішення спору по суті, дана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 10 листопада 2021 року справа N 758/14854/20 (провадження № 61-15111св21). Зібрані докази вказують на те, що приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Є.М. 15 червня 2021 року вчинив виконавчий напис № 168679 про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» на підставі Кредитного договору № 2721203146/233645 від 06.02.2020 року в розмірі 8 464 грн. 50 коп. Вказаний Кредитний договір № 2721203146/233645 від 06.02.2020 року, копія якого наявна в матеріалах справи, не був посвідчений нотаріально та не вказує на безспірність заборгованості боржника [PERSON] , внаслідок чого мають місце підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved