Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 27251,18 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що 29 грудня 2018 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність володільця транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] . 10 вересня 2019 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Mercedes-Benz», в стані алкогольного сп`яніння, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої було пошкоджено нерухоме майно ТОВ «Лан-Україна», а саме промислові секційні ворота приміщення. Позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій стороні. Як зазначає позивач, внаслідок цього до нього перейшло право регресної вимоги до відповідача, як до водія, винуватого у заподіянні шкоди. У добровільному порядку відповідач відмовився відшкодовувати витрати позивача щодо виплати страхового відшкодування, у зв`язку з чим, у відповідності до норм закону, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав із наведеним позовом до винуватиця ДТП, з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач про судовий розгляд повідомлявся шляхом надіслання повістки за зареєстрованою адресою місця проживання. До суду повернувся поштовий конверт з рекомендованим повідомленням без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач був належним чином сповіщений про проведення судового розгляду цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Так, судом встановлено, що 10 грудня 2019 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , яким на момент пригоди керував [PERSON] . Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 37). Як зазначено у постанові суду, 10 вересня 2019 року водій [PERSON] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] по вул. Антоновича, 1 А, в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, під час руху заднім ходом, не переконався в безпечності здійснення маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та допустив зіткнення з ролетом ДОК №2, пошкодивши його. За результатами огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, у повітрі видихнутому водієм [PERSON] , за допомогою приладу «Драгер» зафіксовано 0,31 проміле етилового спирту. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , за участі якого сталась ДТП, на праві власності належить [PERSON] (а.с. 36). В той же час, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується відповідним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним 29 грудня 2018 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» (Поліс №АМ/9488920) (а.с. 5). 23 вересня 2019 року страхувальник звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, реєстр.№ 13747 (а.с. 11). При цьому, судом встановлено, що пошкоджене майно під час ДТП, а саме промислові секційні ворота (ролет ДОК №2) знаходилися у приміщенні, розташоване по [ADDRESS] , що було орендовано ТОВ «Лан Україна», згідно договору оренди від 05 вересня 2018 року, укладеного між ТОВ «МЛП-Чайка» та ТОВ «Лан Україна» (а.с. 31-33). Відповідно до звіту №272/09-19 від 24 вересня 2019 року щодо визначення вартості збитку, нанесеного власнику майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , виконаного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», на замовлення ТОВ «Лан Україна» - вартість спричиненого збитку майна, внаслідок ДТП від 10 вересня 2019 року, становить 26751,18 грн., з урахуванням ПДВ (а.с. 13-18). Вартість вказаної експертизи, за наслідками якої складено вищезазначений завіт, становила - 2500,00 грн. Дана сума була сплачена ТОВ «Лан Україна» на рахунок ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», відповідно до платіжного доручення №2000005086 від 18 вересня 2019 року (а.с. 12). Як вбачається з матеріалів справи, 04 жовтня 2019 року ТОВ «Лан Україна» звернулось до ПАТ «НАСК «Оранта» із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок ДТП, що трапилась 10 вересня 2019 року. Згідно заяви, ТОВ «Лан Україна» просило виплатити страхове відшкодування у сумі 29 251 грн., в тому числі 26 751,00 грн. - вартість матеріального збитку та 2500 грн. - вартості проведеної експертної оцінки, шляхом його перерахування на банківський рахунок товариства (а.с. 10). Згідно страхового акту № ОЦП-19-32-13747/1 та розрахунку страхового відшкодування, ПАТ «НАСК «Оранта» було прийнято рішення про виплату ТОВ «Лан Україна» страхового відшкодування у сумі 27 251,18 грн. Дана страхова виплата була розрахована, з урахуванням суми франшизи в розмірі 2000 грн., що передбачена Полісом №АМ/9488920 від 29 грудня 2018 року, та включала вартість матеріального збитку майна, пошкодженого внаслідок ДТП від 10 вересня 2019 року в розмірі - 26751,18 грн. та витрати на проведення експертизи у сумі 2500 грн. (а.с. 9, зворот 9). Як вбачається, 06 листопада 2019 року вказана виплата страхового відшкодування була перерахована ПАТ «НАСК «Оранта» на рахунок ТОВ «Лан Україна», про що свідчить платіжне доручення №56534 (а.с. 8). Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Так, з урахуванням викладених норм закону, а також того, що ПАТ «НАСК «Оранта», як страховик, здійснило виплату страхового відшкодування постраждалій внаслідок ДТП особі, вбачається, що до даного товариства перейшло право регресної вимоги щодо виплати страхового відшкодування до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а саме [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2020 року ПАТ «НАСК «Оранта» направило на адресу [PERSON] регресну вимогу щодо виплати страхового відшкодування у сумі 27 251,18 грн. Зазначена вимога, відповідно до зворотнього рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримана адресатом особисто 27 січня 2020 року (а.с. 6). Разом з тим, як вбачається, 27 березня 2020 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до [PERSON] також з досудовим попередженням щодо виплати страхового відшкодування в порядку регресу (а.с. 7). Вказані вимога та попередження страховика було залишено без уваги, а страхове відшкодування не було виплачене відповідачем. При цьому, в даному випадку, судом встановлено, що [PERSON] , як водій забезпеченого транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду від 10 вересня 2019 року, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить відповідна постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року. Згідно частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В той же час, положеннями пункту 38.1.1 (а) статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, оскільки судом встановлено, що ПАТ «НАСК «Оранта», як страховик цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до чинного законодавства здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу [PERSON] , що спричинив дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння, то відповідно положень закону, після проведення виплати на користь постраждалої особи - ТОВ «Лан Україна», у ПАТ «НАСК «Оранта», виникло право зворотньої вимоги до відповідача [PERSON] . В свою чергу [PERSON] не виконав вимоги страховика, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у сумі 27251,18 грн. Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, оскільки, станом на час розгляду справи, відшкодування спричиненої шкоди відповідачем - не відбулося, при цьому, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати заявлено не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «НАСК «Оранта» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved