Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON] , який зареєстрований 29 вересня 2001 року Калинівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 38. В обґрунтування позову зазначала, що 29 вересня 2001 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На початку спільного сумісного життя між подружжям існувало порозуміння та повага один до одного, проте через деякий час усе змінилося, оскільки у них протилежні погляди на життя. Через непорозуміння та сварки між ними втрачені почуття поваги, довіри та любові один до одного. Протягом останніх півтора року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин. Будь-які намагання зберегти сім`ю, ні до чого не призвели. Кожен із подружжя живе своїм особистим життям та своїми інтересами. На теперішній час сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо.Фактично їхня сім`я припинила своє існування у грудні 2020 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам.Надання строку для примирення подружжя не виправить стану їхніх відносин, оскільки вказані обставини існують тривалий час, а спроби примирення подружжя позитивного результату не дали. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнає повністю, проти задоволення позову та розірвання шлюбу не заперечує, так як з грудня 2020 року він та позивач проживають окремо. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Калинівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 38. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що з грудня 2020 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved