Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Короткий виклад обставин справи: [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Шпуганич Василь Петрович, звернулася до суду із позовом до Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить: - визнати недійсними та скасувати містобудівні умови та обмеження, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради 21 жовтня 2019 року за №147/03-04/19 громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на реконструкцію частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння в [ADDRESS] , що затверджені наказом №211-М від 21 жовтня 2019 року; - скасувати повідомлення на початок виконання будівельних робіт яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 року ЗК №061201850976 реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння в [ADDRESS] забудовники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що 21 жовтня 2019 року Управління містобудування та архітектури видало забудовнику [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] містобудівні умови №211-М на реконструкцію частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . На підставі отриманих містобудівних умов гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 03 липня 2020 року повідомлення про початок виконання будівельних робіт ЗК №061201850976. У цьому повідомленні зазначено, що реконструкцію частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння здійснюється на підставі містобудівних умов та обмежень від 21.10.2019 р. №211-М. Позивач зазначає, що необхідність звернення до суду обумовлена тим, що вона є власником земельної ділянки площею 0,008 га в [ADDRESS] кадастровий номер якої 2110100000:05:002:0130 на підставі договору купівлі-продажу від 10 серпня 2019 року за №986, на вказаній ділянці знаходиться господарська споруда (гараж). Містобудівними умовами передбачено, що об`єкт містобудування знаходиться у внутрішньому дворі поза межами впливу червоних ліній, мінімально допустимі відстані від об`єкта що проектується до існуючих будинків і споруд - існуючі, блокування (умови блокування узгодити з власниками сусідніх будівель згідно чинного законодавства (ст. 26 ЗУ «Про архітектурну діяльність») п. 4 містобудівних умов та обмежень. Містобудівними умовами встановлені відстані від об`єкта, який проектується, по існуючим та блокування за умови погодження з суміжними землекористувачами і власниками. Проте встановлено що забудовники таку умову не виконали і розпочали будівництво з розширенням за рахунок двора загального користування [ADDRESS] . Окрім того, при подачі до містобудівних умов містобудівний розрахунок вказали що заїзд на територію будинку [ADDRESS] . Проте на момент складення такого розрахунку власники квартир ніколи не мали такого заїзду. Позивач зазначає, що з грудня 2017 року в Ужгородському міськрайонному суді перебуває цивільна справа 308/12751/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи на боці позивача [PERSON] і [PERSON] та третя особа на боці відповідача [PERSON] про встановлення постійного сервітуту відносно частини земельної ділянки. Позивачка [PERSON] як власник квартири [ADDRESS] просить ухвалити рішення яким встановити безстроковий, безоплатний земельний сервітут відносно частини земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) площею 0,0074 га кадастровий номер ділянки 2110100000-0106070000341 яка на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗК № 048875 від 10.04.2006 р. належить на праві власності [PERSON] , новий власник [PERSON] , надавши [PERSON] право вільного проходу та проїзду транспортними засобами. У позові зазначено, що в містобудівних умовах міститься містобудівний розрахунок в якому визначено конфігурація об`єкта будівництва (квадрат) ширина 6.60 м. Станом на дату подачі документів така ширина становить 4.80 м. Проте на місці об`єкт містобудування не відповідає заявленим параметрам так як відбулось його розширення та у порушення містобудівних умов непогодження з суміжними землекористувачами та власниками земельних ділянок. Наявність у власності вказаної частини земельної ділянки не надає права на її забудову у визначеному випадку оскільки по ній проходить двір загального користування а також підземні комунікації. Також у містобудівному розрахунку зазначено відсоток забудови земельної ділянки - існуючий. На підставі отриманих містобудівних умов гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 03 липня 2020 року повідомлення про початок виконання будівельних робіт ЗК №061201850976. У цьому повідомленні зазначено, що реконструкцію частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння здійснюється на підставі спірних містобудівних умов та обмежень від 21.10.2019 р. №211-М. Позивач посилається на те, що містобудівних умов відповідачами не витримано, що свідчить про невідповідність намірів забудовника містобудівним умовам та обмеженням а також подано інформацію що не відповідає містобудівній документації на місцевому рівні, оскільки по вул. Фединця не передбачено заїзду до об`єкта містобудування гр. гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що за наведених вище умов та порушення при цьому прав та інтересів позивача вказані містобудівні умови та обмеження підлягають скасуванню в судовому порядку. Позивач зазначає, що наведена нею обставина є підставою для скасування повідомлення оскільки видано органом ДАБК без наявності належних на те підстав та за переліку документів які не надають право на виконання будівельних робіт. Додатково підставою для визнання скасування повідомлення у судовому порядку є відсутність підписів забудовників на ній, що свідчить що не всі забудовники виявили намір отримати дозвіл на розпочати будівництво. У відповідності до ст. ст. 134, 175 ЦПК України, позивач зазначила, що орієнтовний розмір сум судових витрат в суді першої інстанції, які будуть понесені становить 10 000 гривень витрат за надання правової допомоги адвокатом у суді першої інстанції. Процесуальні дії по справі, заяви сторін: Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі, призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено учасників справи. Копію ухвали, копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано учасникам справи (а.с.70-71). 09 листопада 2021 року на адресу суду поштовими засобами зв`язку від відповідача Виконавчого комітету Ужгородської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, до якого долучено докази направлення такого іншим учасникам справи. Відповідач заперечує проти позову з наступних підстав. 05.10.2019 року гр. [PERSON] \~було подано\~заяву до\~Центру надання\~адміністративних послуг,\~реєстраційний номер\~691391\~для одержання\~адміністративної послуги.\~21.09.2019\~року на\~підставі поданих\~документів,\~наказом управління\~містобудування та\~архітектури Ужгородської\~міської ради\~21.10.2019\~року №211-М\~затверджено містобудівні\~умови та\~обмеження для\~проектування об`єкта\~будівництва від\~21.10.2019\~року №147/03-04/19\~реконструкція частини\~житлового будинку\~з розширенням\~та виділенням\~в окреме\~будинковолодіння за\~адресою [ADDRESS] .\~У відзиві\~зазначено,\~що у\~виконавчому комітеті\~відсутня інформація\~щодо винесення\~приписів чи\~складення протоколу\~на вищевказаний\~об`єкт. Таким чином, за наявності підстав вважати, що містобудівні умови та обмеження містили певні недоліки, орган нагляду мав право зупинити дію рішення об`єкта нагляду та повідомити його про необхідність усунення встановлених недоліків. В той же час, скасування містобудівних умов та обмежень є крайнім заходом. Відповідач посилається на позицію, висловлену у Постанові Верховного Суду 18.03.2021 року по справі № 22/1723/17. Вважає, що позивачем не доведено доцільності скасування спірних містобудівних умов та обмежень, як крайнього заходу, без розгляду питання про їх зупинення та винесення відповідних приписів для надання часу для приведення вказаних документів у відповідність до вимог чинного законодавства. На підставі наведеного Виконавчий комітет Ужгородської міської ради просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. 11\~листопада 2021\~року від\~представника відповідачів\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~адвоката Ємчук\~Лідії Вікторівни\~надійшов відзив,\~до якого\~долучено докази\~направлення такого\~іншим учасникам\~справи.\~Відповідачі вважають\~позовні вимоги\~безпідставними.\~Вказують,\~що саме уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Встановлення уповноваженим органом містобудування та архітектури невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні є самостійною підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень. Щодо доводів позивача про відсутність заїзду до об`єкту реконструкції з вул.Фединця, у відзиві зазначено, що такі не відповідають фактичним обставинам справи. Позивачем до позовної заяви додані копія позову та інформація по справі №308/12751/17, відповідно до яких мешканці вказаного двору просять встановити сервітут (право проходу), оскільки такий прохід протиправно забудовано гр. [PERSON] .. Питання знесення (демонтування) самочинного влаштування гр. [PERSON] воріт з двох боків, які закриваються на замок та унеможливлюють проїзд в указаний двір із [ADDRESS] , також було предметом судового розгляду. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 20.09.2017 року по справі №308/9964/16-ц зобов`язано гр. [PERSON] знести (демонтувати) самовільно влаштовані металеві ворота на проїзді з [ADDRESS] , у двір будинків № [ADDRESS] , [ADDRESS] . Відповідачі вказують, що приймаючи рішення про задоволення позову у цій частині, суд встановив наступні обставини, які мають преюдиційне значення для розгляду вказаної справи. Так, згідно з планом меж земельної ділянки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЗК №024972 від 07.11.2005 р. площа земельної ділянки Д2 складає 0,0074 га. Відповідно до інформації державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 22.09.2016 року і ситуаційного плану (схеми) цільове призначення цієї ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] . Планом будівлі за вказаною адресою (зокрема, планом першого поверху) передбачений проїзд із [ADDRESS] у двір будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , однак металеві чи будь-які інші ворота планом не передбачені, що підтверджується також листом управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 02.11.2016 р.. Вказаним судовим рішенням підтверджується наявність проїзду із [ADDRESS] у двір будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] та спростовуються доводи позовної заяви про відсутність такого проїзду. Акт робочої комісії по розгляду скарг мешканців будинку [ADDRESS] від 24.07.2003 року, а саме п.2 також додатково підтверджує наявність проїзду у двір будинку на [ADDRESS] зі сторони [ADDRESS] та що гр. [PERSON] рішенням міськвиконкому від 24.07.2002 року №221 дозволено надбудову творчої майстерні над гаражем та проїздом у двір. Представник відповідача посилається на те, що невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, позивач вважає підставою для скасування повідомлення по початок виконання будівельних робіт, на думку позивача, містобудівні умови та обмеження видано органом ДАБК без наявності належних на те підстав та за переліком документів, які не надають право на виконання будівельних робіт. Разом із тим, жодних доказів на підтвердження невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні позивачем не наведено, як і не наведено інших обґрунтованих підстав для скасування містобудівних умов та обмежень від 21.10.2019 року та повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Додатковою підставою для скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт позивач зазначає відсутність підписів забудовників на ньому, що на думку позивача, свідчить що не всі забудовники виявили намір отримати дозвіл на початок будівництва. У відзиві зазначено, що вказаний довід не заслуговує на увагу, оскільки гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видали довіреність на ім`я гр. [PERSON] з питань представництва їхніх інтересів як співвласників об`єкта реконструкції з правом підпису будь-яких документів. Зі змісту позовної заяви не вбачається в чому полягає порушення прав позивача прийнятим відповідачем актом індивідуальної дії та які підстави для застосування судом заходів захисту прав позивача шляхом скасування містобудівних умов та обмежень від 21.10.2019 року та повідомлення про початок виконання будівельних робіт. У зв`язку із наведеним відповідачі просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 11 листопада 2021 року представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокатом Ємчук Лідією Вікторівною подано клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтовує тим, що на обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що містобудівні умови та обмеження видані органом ДАБК без наявності належних на те підстав та за переліку документів, які не надають право на виконання будівельних робіт. Додатковою підставою для скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт позивач вважає відсутність підписів забудовників на ній, що свідчить, на переконання позивача, про те, що не всі забудовники виявили намір отримати дозвіл на будівництво. Представник відповідача посилається на те, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Оцінюючи вид цього правового спору представник відповідачів посилається на наступні критерії адміністративної юрисдикції: -присутність у спірних публічно-правових відносинах суб`єкта владних повноважень - у спорі суб`єктом владних повноважень є Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради; -спірні відносини мають саме адміністративно-правову природу - у цій справі існують відносини з приводу видачі містобудівних умов та, які є саме адміністративно - правовими відносинами; -суб`єкт владних повноважень у спірних публічно-правових відносинах, здійснює адміністративні повноваження - відповідачем Управлінням архітектури та містобудування Ужгородської міської ради було ухвалено адміністративний акт (акт індивідуальної дії); -спірні публічно-правові відносини регулюються нормами адміністративного права, зокрема, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2001 №3038-VI, Законом України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV; -спірні публічно-правові відносини виникли у сфері публічного адміністрування - Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради здійснює адміністративні повноваження з приводу видачі містобудівних умов та обмежень. У зв`язку із наведеним представник відповідачів адвокат Ємчук Л.В. вважає, усі критерії адміністративної юрисдикції притаманні цьому публічно-правовому спору. Зі змісту та обґрунтувань позову вбачається, що у цій справі відсутній спір про право, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські дії та рішення органу місцевого самоврядування у сфері містобудівної діяльності на предмет їх відповідності вимогам законодавства. Зазначений спір не спрямований на захист майнових прав чи інтересів позивача, що унеможливлює його розгляд за правилами цивільного судочинства. Представник відповідачів посилається на положення п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України та просить закрити провадження у справі. 06\~грудня 2021\~року від\~Управління державного\~архітектурно-будівельного\~контролю Виконавчого\~комітету Ужгородської\~міської ради надійшли пояснення щодо позову, до якого долучено докази направлення такого іншим учасникам справи. Управління державного\~архітектурно-будівельного\~контролю Виконавчого\~комітету Ужгородської\~міської ради вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою. Вказує, що на підставі поданого Замовником\~будівництва -\~Відповідачами по\~справі через\~Центр надання\~адміністративних послуг\~Ужгородської міської\~ради повідомлення\~про початок\~виконання будівельних\~робіт по\~«Реконструкції частини\~житлового будинку\~з розширенням\~та виділенням\~в окреме\~будинковолодіння» на\~ [ADDRESS] від\~03.07.2020р.\~(№415/15.02-01)\~управління державного\~архітектурно-будівельного\~контролю виконкому\~Ужгородської міської\~ради проведено\~реєстрацію вказаного\~повідомлення за\~№ ЗК061201850976\~від 03.07.2020р.\~Дозвільний документ\~отримано замовником\~-\~відповідачами по\~справі,\~в спосіб\~та в\~порядку,\~передбаченому чинним\~законодавством.\~Таким порядком,\~що визначає\~механізм набуття\~права на\~виконання будівельних\~робіт є\~Постанова КМУ\~№ 466\~від 13.04.2011р.\~«Про деякі\~питання виконання\~підготовчих і\~будівельних робіт». Набуття Замовником, відповідачами по справі, права на земельну ділянку за кадастровим номером 2110100000:05:0012:0091 (право приватної власності - Замовника) перевірено та підтверджено Витягом з Державного реєстру прав власності. Зазначає, що оскільки оскаржуване повідомлення подане та оформлене без порушень установлених вимог, то правових підстав у УДАБК для відмови в реєстрації оскаржуваного повідомлення про початок виконання будівельних робіт чинним законодавством, зокрема, Постановою 466, не передбачено. Таким чином, УДАБК діяв виключно в межах делегованих повноважень та з чітким дотриманням вимог чинного законодавства. Управління вважає, що позовні вимоги, як спосіб захисту, порушених прав та охоронюваних законом інтересів Позивача по справі, не ґрунтуються на належних обставинах та доказах, що є підставами для скасування оскаржуваного документа. Із доводів, викладених в позовній заяві, чітко вбачаються спірні питання в частині добросусідства та конфліктної ситуації, яка склалася з приводу земельних відносин, та є предметом іншого позовного провадження. У зв`язку із наведеним просили у задоволенні позову відмовити повністю. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2022 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] та [PERSON] (Т.1, а.с.229-231). Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду, про що повідомлено учасників справи (Т.1, а.с.248-249). У судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Шпуганич В.П. подав заяву, згідно якої просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. У судовому засіданні 11.05.2022 року представник позивача адвокат Шпуганич В.П. підтримав позов із підстав, зазначених у ньому та просив задовольнити. Крім того, вказав, що позивач є власником будинку на [ADDRESS] . Відповідачами було надано недостовірні дані. Зазначив, що про видачу містобудівних умов зверталася лише [PERSON] , а такі були видані на чотирьох осіб. Вказав, що видані містобудівні умови суперечать правилам забудови, також що [PERSON] з 02.04.2019 року є власником будівлі, яку придбала у [PERSON] , і там проїзду немає, такий був забудований, а відповідачі для отримання містобудівних умов подали документи, що наявний проїзд. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися. При цьому, від представника відповідачів адвоката Ємчук Л.В. надійшло клопотання, у якому просила розгляд справи по суті здійснювати за її відсутності та у задоволенні позову відмовити із підстав, викладених у відзиві. У судовому засіданні 11.05.2022 року представник відповідачів адвокат Ємчук Л.В. проти задоволення позову заперечила із підстав, зазначених у відзиві. Вказала, що містобудівні умови та обмеження видані відповідно до Генерального плану. Зазначила, що про видачу містобудівних умов [PERSON] могла звертатися самостійно, оскільки від імені інших власників їй було видано нотаріально посвідчені довіреності. У судовому засіданні 11.08.2022 року представник відповідачів - адвокат Ємчук Л.В. клопотання про закриття провадження підтримала із підстав, зазначених у ньому, вказала що в даному випадку спір не спрямований на захист майнових прав позивача. Щодо судового рішення, яким провадження у справі закрито, представник відповідача зазначила, що адміністративний позов було обґрунтовано іншими обставинами. Представник позивача щодо задоволення клопотання про закриття провадження заперечив. Зазначив, що позивач уже звертався до адміністративного суду із позовом, в якому був той самий предмет та підстави, та в матеріалах справи є копія постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду, яким провадження у справі було закрито, у зв`язку із тим, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 02.09.2022 до суду від представника позивача адвоката Шпуганич В.П. поступила заява про приєднання до матеріалів справи письмових доказів з доказами направлення такої іншим учасникам справи. У заяві представник позивача просить поновити строк на подачу додаткових письмових доказів та приєднати до матеріалів справи копію технічного паспорта на господарчу будівлю-гараж по [ADDRESS] , замовник [PERSON] станом на 03.11.2020р.; копію технічного паспорта на житлову частину літ. В по [ADDRESS] , замовник [PERSON] станом на 05.02.2018р; копію технічного паспорта на виставочний зал-магазин по [ADDRESS] , замовник [PERSON] станом на 16.12.2019р.; копію технічного паспорта на виставочний зал-магазин по [ADDRESS] , замовник [PERSON] станом на 22.05.2020р. Крім того, просить врахувати, що позивач не подає на стадії розгляду спору по суті нові докази, а лише конкретизовує (уточнює) існуючі у справі. У повних даних приєднаних до справи технічних паспортів чітко видно дані про дату забудови та створення цього майна, що спростовує доводи відповідачів про відсутність по вказаній адресі іншого майна та недостовірність містобудівної документації. В судовому засіданні 05.09.2022 представник позивача просив поновити строк на подачу додаткових письмових доказів та приєднати до матеріалів справи зазначені копії технічних паспортів. Крім того, в судових дебатах просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та заявив, що докази про судові витрати, пов`язані з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у даній справі. Представник відповідачів адвокат Ємчук Л.В. в судовому засіданні 05.09.2022 щодо поданої представником позивача заяви про приєднання письмових доказів зазначила, що серед поданих додатків є технічні паспорти, фрагменти яких наявні у матеріалах справи, однак також подано нові докази, зокрема копію технічного паспорту на господарчу будівлю-гараж по [ADDRESS] , копію технічного паспорту на житлову частину літ. В по [ADDRESS] , замовник [PERSON] станом на 05.02.2018р., копію технічного паспорта на виставочний зал-магазин по [ADDRESS] , замовник [PERSON] станом на 16.12.2019р.; копію технічного паспорта на виставочний зал-магазин по [ADDRESS] замовник [PERSON] станом на 22.05.2020р. Просила врахувати наведене при їх оцінці. Окрім того, в судових дебатах представник відповідачів адвокат Ємчук Л.В. просила в задоволенні позову відмовити та зазначила, що докази про судові витрати, пов`язані з розглядом справи, будуть подані у відповідності\~до вимог ч.8\~ст.141 ЦПК України. Розглянувши заяву, заслухавши думку представника відповідачів, суд приходить до наступного висновку. Положеннями ч\~ч.\~ч.\~2,\~3,\~4\~ст.\~83\~ЦПК України\~передбачено,\~що позивач,\~особи,\~яким законом\~надано право\~звертатися до\~суду в\~інтересах інших\~осіб,\~повинні подати\~докази разом\~з поданням\~позовної заяви. Відповідач,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~повинні подати\~суду докази\~разом з\~поданням відзиву\~або письмових\~пояснень третьої\~особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно ч.8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Крім того, згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами першою та другою статті 126\~ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, строк на подання відповідних клопотань є процесуальним строком, який може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску за заявою сторони у справі. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження, станом на 02.09.2022 (дата подання заяви про приєднання додаткових доказів) було проведено підготовче засідання, ряд судових засідань, заслухано вступне слово та пояснення сторін, досліджено письмові докази. Враховуючи неведене, заява подана до суду поза межами встановленого строку, протягом якого може бути подано. При цьому, представник позивача у заяві просить про поновлення строку, однак не вказує про поважність причин пропуску такого строку, Вказана заява представника позивача про приєднання письмових доказів долучена до матеріалів справи, однак вказані докази не приймаються судом до уваги, оскільки такі не подані у встановлений строк. Окрім того, представником позивача не обґрунтувано неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього, томупідстави для поновлення строку відсутні. Уповноважений представник відповідача Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Уповноважений представник відповідача Виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача на адресу суду не надходило. При цьому,\~на адресу\~суду від\~представника Управління\~державного архітектурно-будівельного\~контролю Виконавчого\~комітету Ужгородської\~міської ради,\~що є\~виконавчим органом\~Ужгородської міської\~ради,\~підпорядкований виконавчому\~комітету міської\~ради та\~міському голові,\~08.06.2022\~року надійшла\~заява,\~згідно якої\~пояснення надані\~у відзиві\~на позовну\~заяву від\~24.11.2021\~року підтримують\~повністю,\~у зв`язку\~із відсутністю\~можливості прийняти\~участь у\~судовому засіданні\~просять відмовити\~в задоволенні\~позову повністю.\~08.07.2022\~року на\~адресу суду\~від Начальника\~управління Олександри\~Зотової надійшла\~заява аналогічного\~змісту. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, при цьому 22 лютого 2022 року від останньої надійшла заява, згідно якої просила проводити розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, вважає видані відповідачем Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради 21 жовтня 2019 року містобудівні умови №211-М на реконструкцію частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , такими, що порушують права суміжних власників будівлі та земельної ділянки по вказаній адресі. Просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності та пояснень на позовну заяву не подавала. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи наведене, заслухавши думку представників сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 10.08.2019 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Івановою Ю.О. та зареєстрований в реєстрі за №312, [PERSON] передав (продав) [PERSON] (позивачу), а [PERSON] прийняла у приватну власність земельну ділянку площею 0,0008 га, місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер 2110100000:05:002:0130. Цільове призначення земел ьної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (Т.1, а.с. 25-26). Згідно витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-2102665062018 від 16.05.2018 року, земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:05:001:0091, площею 0,0053 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (Т.1, а.с.28-30). Із Кадастрового плану земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:05:001:0091 слідує, що земельна ділянка від межі «В» до [PERSON] межує із земельною ділянкою [PERSON] (Т.1, а.с.31-33). Таким чином [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками суміжних земельних ділянок. Відповідно до договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 11.07.2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Івановою Ю.О. та зареєстрований в реєстрі за №881, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (продавці), передала (продала) майно 1/2 частку житлового будинку у власність [PERSON] (покупець), а покупець прийняли (купили) у приватну власність вказане майно. Предметом даного договору є 1/2 (одна друга частка) житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] (Т.1, а.с.99-100). Згідно висновку ФОП [PERSON] №166 від 28.10.2016 р. щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна в натурі, а саме об`єкту нерухомого майна житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , оскільки частини житлового будинку загальною площею 25,6 кв.м. в тому числі житловою площею 12,2 кв.м, що складає 32/100 частини будинковолодіння має свій окремий вхід, основні та підсобні приміщення можуть використовуватися незалежно від іншої частини будинку, то за технічними показниками можна виділити в натурі (Т.1, а.с.11, 106). Позивачем до позову було долучено технічний паспорт на господарську будівлю сарай, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на якому зображено схематичний план земельної ділянки по [ADDRESS] та схему розташування будівель і споруд по [ADDRESS] (Т.1, а.с.34-36). Згідно витягу із протоколу №11 від 29.08.2019 року засідання архітектурно-містобудівної ради при управлінні містобудування та архітектури Ужгородської міської ради вирішило ЕНЗ реконструкції з розширенням та надбудовою власного житлового будинку на [ADDRESS] прийняти за основу, рекомендувати управлінню містобудування та архітектури надати містобудівні умови та обмеження на проектування (Т.1, а.с.105). У вказаному витягу із протоколу зазначено, що проектна забудова не впливає на забудову пл.Корятовича та [ADDRESS] . 05.10.2019 року [PERSON] звернулася до Центру надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради із заявою за реєстраційним номером 691391 про одержання послуг реконструкції квартири з виділенням в окреме будинковолодіння (Т.1, а.с.88). 05.10.2019 року [PERSON] звернулася до Начальна управління містобудування та архітектури із заявою про надання містобудівних умов та обмежень на проектування об`єкта реконструкції, реставрації та поділу відведення в окреме будинковолодіння по [ADDRESS] (Т.1, а.с.114). До матеріалів справи було долучено копії нотаріально посвідчених довіреностей Карольї Таміли Аттилівни від 15.02.2017 року зареєстрована в реєстрі за №213 (Т.1, а.с.145, 171), [PERSON] від 26.01.2018 року зареєстрована в реєстрі за №121 (Т.1, а.с.146, 173) та [PERSON] від 14.06.2018 року зареєстрована в\~реєстрі за\~№718 (Т.1, а.с.147, 172), якими уповноважено [PERSON] бути представником зазначених осіб з питань представництва інтересів як власника об`єкта нерухомого майна з правом користування і розпорядження ними, для цього представнику також надано, серед іншого, право подавати від імені довірителів будь-які заяви та клопотання (як письмові так і усні), подавати, підписувати та отримувати довідки та документи. Начальником управління містобудування та архітектури О.І.Боршовського було видано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва від 21.10.2019 року №147/03-04/19. Назва об`єкта будівництва реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Замовники: [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] .\~У містобудівних\~умовах та\~обмеженнях зазначено,\~що граничнодопустима\~відстань будівлі\~ 10,0\~м від\~найнижчої планувальної\~відмітки землі\~до верхньої\~конструктивної відмітки\~даху.\~Максимально допустимий\~відсоток забудови\~земельної ділянки\~ 100%.\~Згідно пункту\~4\~містобудівних умов\~та обмежень\~мінімально допустимі\~відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній пл. Корятовича, до лінії регулювання забудови - не регламентуються, оскільки об`єкт реконструкції знаходиться у внутрішньому дворі, поза межами впливу червоних ліній, мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується до існуючих будинків та споруд існуючі, блокування (умови блокування узгодити із власниками сусідніх будівель, згідно вимог чинного законодавства (ст.26 Закону України «Про архітектурну діяльність) (Т.1, а.с.9-10). Вказані містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння» на [ADDRESS] затверджені наказом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 21.10.2019 року №211-М. Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради 03 липня 2020 року зареєстровано повідомлення на початок виконання будівельних робіт за номером ЗК 061201850976 щодо реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння в [ADDRESS] , забудовники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради №147/03-04/19 від 21.10.2019 року, затверджені наказом №211-М від 21.10.2019 року. Зазначено кадастровий номер земельної ділянки 2110100000:05:001:0091. У повідомленні зазначено основні показники об`єкта будівництва (Т.1, а.с.12-14). У містобудівному розрахунку із техніко-економічними показниками реконструкції частини будинку з розширенням на власній земельній ділянці з виведенням в окреме домоволодіння по [ADDRESS] , сертифікат АА 003422, зазначено, що частина будинку, що реконструюється, розміщена на першому та другому поверсі двоповерхового житлового будинку без підвалу в центральній частині міста. Існуюча частина об`єкту - житлова будівля. В результаті запланованої реконструкції та розширення за добудови на власній земельній ділянці та за рахунок надбудови мансардного поверху пропонується покращити техніко-економічні показники, збільшити житлову та загальну площу, з наступним виведенням в окреме домоволодіння. Будинок, що утвориться в процесі реконструкції матиме окремий вхід, автономний заїзд із [ADDRESS] та нормативної площі земельну ділянку. Заїзд на територію будинку [ADDRESS] . Будинок забезпечується повним комплексом інженерного обладнання згідно з техумовами. Вказано, що загальна площа до реконструкції 53,40 кв.м, після реконструкції 104,67 кв.м. (Т.1, а.с.15-24, 107-117). У містобудівному розрахунку визначено конфігурація об`єкта будівництва, зазначено, що ширина становить 6,60 м, довжина 7,20 м (Т.1, а.с.17). Відповідачем до відзиву було долучено копію технічного паспорту на частину житлового будинку загальною площею 53,4 м.кв. за адресою: [ADDRESS] , у якому відображено схематичний план земельної ділянки, план поверхів будівлі та експлікацію внутрішніх площ до плану житлового будинку (Т.1, а.с.118-121). Згідно схеми Генплану до двору, де розташовані будинки 27 «а» та [ADDRESS] , інший на площу Корятовича (Т.1, а.с.140). Відповідачем Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради до матеріалів справи було долучено фотофіксацію (Т.1, а.с.142) двору зі сторони [ADDRESS] та зі сторони пл.Корятовича, та розгортку по фасадах внутрішнього двору (Т.1, а.с.143), на якому, зокрема, зображено заїзд на [ADDRESS] . Актом робочої комісії по розгляду скарг мешканців будинку [ADDRESS] від 24.07.2003 року, серед іншого, зобов`язано гр. [PERSON] звільнити проїзд у двір зі сторони [ADDRESS] від будівельних матеріалів та сміття (Т.1, а.с.178). До матеріалів справи позивачем було долучено копію позовної заяви [PERSON] до [PERSON] (замінено на [PERSON] ), треті особи без самостійних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення постійного сервітуту відносно часини земельної ділянки, яка згідно відмітки Ужгородського міськрайонного суду за вх.№41285 зареєстрована 14.12.2017 року, справа №308/12751/17. Позивач просила встановити безстроковий, безоплатний земельний сервітут відносно частини земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS] ( [ADDRESS] ), площею 0,0074 га кадастровий номер 2110100000-0106070000341, надавши [PERSON] право вільного проходу та проїзду транспортними засобами. У позові [PERSON] , серед іншого посилалася на те, що вхід до будинку по [ADDRESS] проходить через двір спільного користування між будинками [ADDRESS] , [ADDRESS] … на земельній ділянці якою володіє [PERSON] побудовано будівлю, адреса якої [ADDRESS] таким чином, що частина першого поверху цієї будівлі повинна слугувати як проїзд у внутрішній двір до будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] … цей двір є наскрізним і проходить від [ADDRESS] є єдиним загальним проїздом для помешкань (Т.1, а.с.37-39). Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 20 вересня 2017 року у справі №308/9964/16-ц у частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання [PERSON] знести самовільно влаштовані металеві ворота на проїзді з [ADDRESS] , у двір будинків № [ADDRESS] , [ADDRESS] скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким [PERSON] знести (демонтувати) самовільно влаштовані металеві ворота на проїзді з [ADDRESS] , у двір будинків № [ADDRESS] , [ADDRESS] . Апеляційним судом було встановлено наступне: «згідно з планом меж земельної ділянки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 024972 від 07.11.2005 р. площа земельної ділянки Д2 складає 0.0074 га. Відповідно до інформації державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 22.09.2016 р. і ситуаційного плану (схеми) цільове призначення цієї ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] . Планом будівлі за вказаною адресою (зокрема, планом першого поверху) передбачений проїзд із [ADDRESS] у двір будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , однак металеві чи будь-які інші ворота планом не передбачені, що підтверджується також листом управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 02.11.2016 р.. У розписці від 17.08.2005 р. [PERSON] той факт, що проїздом у двір загального користування можна вільно проходити проїжджати» (Т.1, а.с.174-177). Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосоване судом законодавство, позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Згідно з ч. 3 ст.3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). У частині 1 статті 16\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом. За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до\~пункту 3.21\~ДБН А.2.2-3-2014\~«Склад та\~зміст проектної\~документації на будівництво», під реконструкцією слід розуміти перебудову введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технікоекономічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності). Згідно положень ч.ч.1-3 ст.375 ЦК України власник земельної\~ділянки має\~право зводити\~на ній\~будівлі та\~споруди,\~створювати закриті\~водойми,\~здійснювати перебудову,\~а також\~дозволяти будівництво\~на своїй\~ділянці іншим\~особам. Власник\~земельної ділянки\~набуває право\~власності на\~зведені ним\~будівлі,\~споруди та\~інше нерухоме\~майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 № 2780-XII при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, зокрема: - розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів; - урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; - урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; - інформування через засоби масової інформації громадян про плани перспективного розвитку територій і населених пунктів, розміщення важливих містобудівних об`єктів; - участь громадян, об`єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об`єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій; - захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством. Правові та організаційні основи містобудівної визначені Законом України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до пункту 7 ч.1 ст.1 Закону № 3038-VI містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій. Містобудівна документація\~є основою,\~зокрема,\~для вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування та упорядкування територій Відповідно до статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Згідно ч.1\~ст.29\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності»\~основними складовими\~вихідних даних\~є: 1)\~містобудівні умови\~та обмеження; 2)\~технічні умови; 3) завдання на проектування. Відповідно до\~пункту 8\~частини першої\~статті 1\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності»\~містобудівні умови\~та обмеження\~забудови земельної\~ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. Згідно ч.ч.2, 3 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру. Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва. Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним. Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення). Згідно ч.4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в\~редакції,\~чинній на\~час виникнення\~спірних правовідносин) підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюються відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу (частина шоста статті 29 Закону №3038-VI). Наведеним законодавчим приписам кореспондує частина четверта статті 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою встановлено, що розміщення об`єктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території здійснюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною державною адміністрацією відповідно до їх повноважень шляхом надання містобудівних умов та обмежень або видачі будівельного паспорта відповідно до містобудівної документації у порядку, передбаченому цим Законом. Частиною восьмою\~статті 29\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності»\~(в\~редакції,\~чинній на\~час виникнення\~спірних правовідносин)\~встановлено,\~що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду. Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду. У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~16\~цього Закону\~України «Про\~регулювання містобудівної\~діяльності» планування\~територій на\~місцевому рівні\~здійснюється шляхом\~розроблення та\~затвердження комплексних\~планів просторового\~розвитку територій\~територіальних громад,\~генеральних планів\~населених пунктів\~і детальних\~планів території,\~їх оновлення\~та внесення\~змін до\~них. Містобудівна\~документація на\~місцевому рівні\~розробляється з\~урахуванням відомостей\~Державного земельного\~кадастру на\~актуалізованій картографічній\~основі у\~цифровій формі\~в державній\~системі координат\~у формі\~електронних документів,\~що містять\~базові і\~тематичні геопросторові\~дані. Містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону № 3038 генеральний план населеного\~пункту є\~одночасно видом\~містобудівної документації\~на місцевому\~рівні та\~документацією із\~землеустрою і\~призначений для\~обґрунтування довгострокової\~стратегії планування\~та забудови\~території населеного\~пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Відповідно до ст. 25 Закону № 3038 режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Відповідно до ч. 4 ст. 26 цього Закону право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. До уповноважених\~органів містобудування\~та архітектури\~належать органи,\~визначені у\~статті 13\~Закону України\~від 20.05.1999\~№ 687-XIV\~«Про архітектурну\~діяльність»,\~а саме:\~центральний орган\~виконавчої влади,\~що забезпечує\~формування державної\~політики у\~сфері архітектури; центральний\~орган виконавчої\~влади,\~що реалізує\~державну політику\~у сфері\~архітектури; орган\~виконавчої влади\~Автономної Республіки\~Крим з\~питань архітектури; структурні\~підрозділи обласних,\~районних,\~Київської та\~Севастопольської міських\~державних адміністрацій\~з питань\~архітектури; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень або у подальшому під час здійснення державно-будівельного або судового контролю. Невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту. Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 803/1231/17, від 14 серпня 2018 року у справі № 823/5265/15, від 20 березня 2019 року у справі № 810/726/18, від 24 квітня 2019 року у справі № 826/13358/17, від 14 травня 2019 року у справі № 405/1090/17, від 29 листопада 2019 року у справі № 335/2236/15-а(2-а/335/1/2016). Містобудівні умови та обмеження є документом, який встановлює індивідуальні приписи щодо конкретного об`єкту будівництва незалежно від замовника будівництва, встановлює загальні правила поведінки для всіх суб`єктів містобудівної діяльності, задіяних у його проектуванні і будівництві, є актом неодноразового застосування та чинним до завершення будівництва. У постанові від 18 березня 2021 року у справі №822/1723/17 (провадження №К/9901/34952/18) Верховний Суд зазначив, що за наявності підстав вважати, що містобудівні умови та обмеження містили певні недоліки, орган нагляду має право зупинити дію рішення об`єкта нагляду та повідомити його про необхідність усунення встановлених недоліків. В той же час, скасування містобудівних умов та обмежень є крайнім заходом. Наведений у статті 29 Закону №3038-VI перелік підстав для скасування містобудівних умов та обмежень є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Неухильне дотримання містобудівної документації є основою забезпечення правопорядку у сфері містобудування. Саме тому за ч. 2 ст. 5 Закону № 3038 вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування. Рішення у цій сфері істотно та протягом тривалого часу впливають на життєвий простір мешканців міста, навколишнє середовище, розвиток міста. Тому під час розробки містобудівної документації вкрай важливим є врахування інтересів держави, територіальної громади, окремих груп та осіб. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, відповідальні за розробку та затвердження містобудівної документації, діючи з дотриманням принципів належного урядування, повинні забезпечувати збалансований підхід до різних інтересів. Відтак, слід виходити з презумпції, що містобудівна документація, яку розроблено та затверджено у встановленому порядку, враховує державні, громадські та приватні інтереси. Тому видання містобудівних умов та обмежень на підставі та у повній відповідності до містобудівної документації свідчить про взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що містобудівних умов не витримано, що свідчить про невідповідність намірів забудовника містобудівним умовам та обмеженням а також подано інформацію що не відповідає містобудівній документації на місцевому рівні, оскільки по вул. Фединця не передбачено заїзду до об`єкта містобудування. Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації населеного пункту на місцевому рівні. На його основі та відповідно до генерального плану розробляються інші види містобудівної документації на місцевому рівні. Відповідність намірів забудови містобудівній документації на місцевому рівні, під час прийняття рішення про надання або відмову у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, уповноважений орган визначає, виходячи із генерального плану. До матеріалів справи було долучено схему генплану (Т.1, а.с.140) з якого вбачається, що із двору, де розташовані будинки позивача та відповідачів із сторони [ADDRESS] наявний заїзд. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, у рішенні Апеляційного суду Закарпатської області від 20 вересня 2017 року у справі №308/9964/16-ц було встановлено, що планом будівлі передбачений проїзд із [ADDRESS] , [ADDRESS] , однак металеві чи будь-які інші ворота планом не передбачені. Таким чином, обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 20 вересня 2017 року у справі №308/9964/16-ц обставини, щодо наявності проїзду із [ADDRESS] , [ADDRESS] , мають преюдиціальне значення та повторного доказування не потребують. У зв`язку із наведеним, доводи позивача про те, що було подано інформацію, що не відповідає намірам забудовника містобудівних умов та обмежень а також подано інформацію, що не відповідає містобудівній документації на місцевому рівні, оскільки по вул. Фединця не передбачено заїзду до об`єкта містобудування не заслуговують на увагу та спростовуються наведеним вище. У позові зазначено про те, що будівництво з розширенням було розпочато за рахунок двора загального користування [ADDRESS] , та позивач вважає, що навіть наявність у власності вказаної частини земельної ділянки не надає права на її забудову у визначеному випадку, оскільки по ній проходить двір загального користування а також підземні комунікації. Разом із тим, жодних доказів, на підтвердження зазначеної обставини, що реконструкція об`єкту здійснюється за рахунок двора загального користування, позивачем до матеріалів справи долучено не було. Із пункту «а» частини 4 ст.83 Земельного кодексу України слідує, що до земель загального користування населених пунктів належать майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо. У схемі генплану відображено межі ділянки [ADDRESS] та зазначено розміри земельної ділянки 6,60 м х 7,30 м.. В містобудівних умовах та обмеженнях від 21.10.2019 року №147/03-04/19 передбачено, що максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 100%. Із долучених до матеріалів справи документів вбачається, що реконструкція об`єкту відбувається на власній земельній ділянці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на кадастровому плані земельної ділянки відображаються, зокрема, межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту. Таблиці із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки, переліку земельних угідь, їх площ, відомостей про цільове призначення земельної ділянки та розробника документації із землеустрою на земельну ділянку є невід`ємною частиною кадастрового плану земельної ділянки. На долученому до матеріалів справи кадастровому плані земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:05:001:0091 (Т.1, а.с.31) відсутні відображення про те, що на частину земельної ділянки поширюється дія обмежень у використанні. Цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:05:001:0091\~ для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд, у повній мірі відповідає цільовому призначенню об`єкта будівництва. Жодних доказів про те, що було виявлено порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, позивачем до позову долучено не було. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 522/6069/14-а, зазначила, що у разі відсутності невідповідності намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні у спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури виникає обов`язок видати заявнику містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки. У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилався, зокрема факту невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, позовна вимога про визнання недійсними та скасувати містобудівні умови та обмеження є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Щодо позовної вимоги про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт, суд приходить до висновку, що така не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до положень ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції станом на момент звернення до суду) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні\~роботи без\~подання повідомлення\~про початок\~виконання будівельних\~робіт забороняється. Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається (ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Відповідно до пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Згідно з положеннями ч.7 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції станом на момент звернення до суду) право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили. Тобто, за змістом цієї норми предметом вимоги може бути не скасування самого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а скасування права на початок виконання будівельних робіт, яке набуте на підставі поданого повідомлення. Відповідно до пункту 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 (у редакції станом на момент звернення до суду) у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих робіт чи повідомленні про початок виконання будівельних робіт, які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону\~України «Про\~регулювання містобудівної\~діяльності»,\~орган державного\~архітектурно-будівельного\~контролю письмово\~в паперовій\~або електронній\~формі через\~електронний кабінет\~повідомляє про\~це замовникові\~протягом одного\~робочого дня\~з дня\~такого виявлення. Замовник (його уповноважена особа) протягом трьох робочих днів з дня отримання від органу державного архітектурно-будівельного контролю повідомлення про виявлення недостовірних даних або самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) у поданому повідомленні зобов`язаний надіслати до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю повідомлення за формою згідно з додатком 3 з виправленими (достовірними) даними щодо інформації, яка потребує змін. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом трьох робочих днів з дня отримання від замовника повідомлення, визначеного абзацом другим цього пункту, забезпечує внесення інформації, зазначеної у повідомленні, до Реєстру будівельної діяльності. До замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і в передбаченому цим пунктом порядку подав відповідне повідомлення, штрафні санкції за раніше подане з помилками повідомлення або виявлені в ньому недостовірні дані не застосовуються. У разі\~виявлення відповідним\~органом державного\~архітектурно-будівельного\~контролю факту\~подання наведених\~у надісланому\~повідомленні недостовірних\~даних,\~які є\~підставою вважати\~об`єкт самочинним\~будівництвом,\~зокрема якщо\~він збудований\~або будується\~на земельній\~ділянці,\~що не\~була відведена\~для цієї\~мети,\~або без\~відповідного документа,\~який дає\~право виконувати\~будівельні роботи,\~чи без\~належно затвердженого\~проекту або\~будівельного паспорта,\~а також\~у разі\~набрання законної\~сили судовим\~рішенням про\~скасування містобудівних\~умов та\~обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю: видає припис про зупинення підготовчих або будівельних робіт; звертається до суду із позовом про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, протягом двох місяців з дня закінчення строку для усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, визначеного у приписі про зупинення підготовчих або будівельних робіт. Право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю: у разі подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт; у разі отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; на підставі судового рішення, що набрало законної сили. Відомості про припинення або зупинення права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт не пізніше наступного робочого дня з дня отримання заяви у паперовій формі або настання обставин, визначених абзацом шостим цього пункту, вносяться органами державного архітектурно-будівельного контролю до Реєстру будівельної діяльності та оприлюднюються на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Про припинення права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово в паперовій або електронній формі через електронний кабінет повідомляє замовнику протягом трьох робочих днів з дня припинення. Замовник будівництва після припинення права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, може повторно надіслати повідомлення згідно з вимогами, встановленими пунктом 13 цього Порядку. Згідно з ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Частиною 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення. Право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили. Отже, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» зокрема статтею 39-1, встановлено єдину підставу для припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, а саме: подання замовником недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом. Водночас, такі недостовірні дані повинні відповідати одній із наступних умов, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом: 1) об`єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; 3) об`єкт збудований або будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта. Також право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення може бути припинено у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень. Доказів, які б підтверджували наявність обставин для скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт (припинення права на виконання будівельних робіт) позивачем до позовної заяви долучено не було та судом не встановлено. Так, позивач посилається на те, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт видано органом ДАБК без належних на те підстав та за переліку документів які не надають право на виконання будівельних робіт, разом із тим, вказані обставини позивачем доведені не було. Щодо відсутності підписів забудовників на повідомлення про початок виконання будівельних робіт, та така обставина у даному випадку не може слугувати підставою для скасування повідомлення, з огляду на наступне. Так, стороною відповідача було надано нотаріально посвідчені довіреності Карольї Таміли Аттилівни від 15.02.2017 року зареєстрована в реєстрі за №213, [PERSON] від 26.01.2018 року зареєстрована в реєстрі за №121 та [PERSON] від 14.06.2018 року зареєстрована в реєстрі за №718, якими уповноважено [PERSON] бути представником зазначених осіб з питань представництва інтересів як власника об`єкта нерухомого майна з правом користування і розпорядження ними, для цього представнику також надано право подавати від імені довірителів будь-які заяви та клопотання (як письмові так і усні), подавати, підписувати та отримувати довідки та документи. Таким чином, [PERSON] мала право підписувати від імені інших забудовників повідомлення про початок виконання будівельних робіт. При цьому, самі відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вказаної обставини не оскаржували, на те, що вони не виявляли наміру отримувати дозвіл на початок будівництва не посилалися. Щодо заявленого представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокатом Ємчук Лідією Вікторівною клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із тим, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд приходить до наступного висновку. Підстави для закриття провадження у справі визначені статтею 255 ЦПК України. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.255\~ЦПК України\~суд своєю\~ухвалою закриває\~провадження у\~справі,\~якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин Відповідно до ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Відповідно до положень ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають\~у порядку\~цивільного судочинства\~справи,\~що виникають\~з цивільних,\~земельних,\~трудових,\~сімейних,\~житлових та\~інших правовідносин,\~крім справ,\~розгляд яких\~здійснюється в\~порядку іншого\~судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне та суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно пункту 1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] зверталася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просила скасувати містобудівні умови та обмеження №211-М від 21 жовтня 2019, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на реконструкцію частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння в [ADDRESS] , що затверджені наказом управління №211-М від 21 жовтня 2019 року. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року справа №260/2819/20 позов [PERSON] , [PERSON] до Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~про зобов`язання\~вчинити дії\~задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано містобудівні умови та обмеження, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 21 жовтня 2019 року громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , №147/03-04/19 на реконструкцію частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння в [ADDRESS] , що затверджені наказом №211-М від 21 жовтня 2019 року (Т.1, а.с.43-46). Із копії рішення №260/2819/20 від 03 лютого 2021 року слідує, що заявлені позовні вимоги було обґрунтовано тим, що оскаржені містобудівні умови та обмеження надані уповноваженим органом з порушенням будівельних норм та стандартів, зокрема, без врахування мінімально допустимих відстаней від об`єкта, який проектується, що призведе до розширення такого за рахунок двора загального користування. Окрім того, при поданні заяви 3-ми особами зазначено неправдиві відомості щодо існування заїзду з вул.Фединця, що суперечить містобудівній документації на місцевому рівні. Таким чином, підстави, з яких [PERSON] просила\~визнати протиправним\~та скасовано\~містобудівні умови\~та обмеження,\~видані Управлінням\~містобудування та\~архітектури Ужгородської\~міської ради\~від 21\~жовтня 2019\~року,\~що затверджені\~наказом №211-М\~від 21\~жовтня 2019\~року у справі №260/2819/20, є аналогічними підставам зазначеним у даному позові. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі №260/2819/20 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року в адміністративній справі №260/2819/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради Закарпатської області про скасування містобудівних умов та обмежень скасовано. Провадження в адміністративній справі №260/2819/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради Закарпатської області про скасування містобудівних умов та обмежень закрито (Т.1, а.с.47-49). У вказаній постанові від 19.05.2021 року суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що заявлений позивачами [PERSON] та [PERSON] спір про скасування Містобудівних умов та обмежень від 21.10.2019 року не може здійснюватись у порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно з частиною першою статті 256 ЦПК України, зокрема передбачено, що у разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку господарського чи адміністративного судочинства, провадження у справі не може бути закрите з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу. У частині четвертій статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Зокрема, відповідно до першого речення частини першої статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною пункту 1 статті 6 Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (Bulanov and Kupchik v. Ukraine, заяви № 7714/06 § 27?28 та № 23654/08, § 38?40, від 09 грудня 2010 року; Andriyevska v. Ukraine, заява № 34036/06 § 23?26, від 01 грудня 2011 року; Mosendz v. Ukraine» заява № 52013/08, § 122?125, від 17 січня 2013 року; Shestopalova v. Ukraine, заява № 55339/07, § 18?24, від 21 грудня 2017 року). Зокрема ЄСПЛ вказує, що заявники були позбавлені права на доступ до суду всупереч пункту 1 статті 6 Конвенції та ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції, через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року справа № 766/10137/17 (провадження № 14-658цс18) зазначено наступне: «з огляду на існування юрисдикційного конфлікту та імперативний припис частини п`ятої статті 170 КАС України Велика Палата Верховного Суду вважає, що ця справа має бути розглянута за правилами цивільного судочинства виключно і лише тому, що заявниці має бути забезпечено доступ до правосуддя, що включає і розгляд скарги по суті, навіть в іншому, ніж це передбачено законом, судочинстві, оскільки перешкоди до розгляду у належному, адміністративному, судочинстві виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду». Аналогічний висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 243/5078/17 (провадження № 14-393цс18), від 12 грудня 2018 року у cправі № 490/9823/16-ц (провадження № 14-509цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 761/12676/17 (провадження № 14-516цс18). Ураховуючи наведене та пріоритет забезпечення принципу правової визначеності, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі не може бути закрите з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торія проти Іспанії», § 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», § 2). Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати покладаються на позивача. На підставі\~наведеного,

Outcome: dismissed