Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

06.07.2022 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської універсальної товарної біржі GIP, в якій просить суд визнати дійсним договір №94/0201 купівлі-продажу нерухомого майна - 36/100 квартири за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] (продавець), від імені якої діяв [PERSON] за довіреністю №2-9155,\~посвідченою Другою\~Одеською державною\~нотаріальною конторою\~01\~вересня 1994 року, та [PERSON] (покупець) 06\~вересня 1994\~року на Одеській універсальній товарній біржі GIP, зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі GIP в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний номер №94/0201 від 06 вересня 1994 року. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 06 вересня 1994 року на Одеській універсальній товарній біржі GIP між [PERSON] , який діяв за довіреністю №2-9155, посвідченою Другою Одеською державною нотаріальною конторою 01 вересня 1994 року, від імені [PERSON] - продавець, та нею - [PERSON] - покупець було укладено договір №94/0201 купівлі-продажу нерухомого майна, об`єктом якого було 36/100 частин квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що сторони повністю виконали умови договору, а саме: відповідач передав, а вона прийняла вказану в договорі квартиру, грошові кошти за квартиру в обумовленій сумі були передані відповідачу. Означений договір у відповідності з вимогами, встановленими ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на час укладання договору, зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі GIP в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний номер №94/0201 від 06 вересня 1994 року. Також позивач вказує, що вказаний договір був зареєстрований в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», про що свідчить відмітка на договорі від 08 вересня 1994 року. Однак, на даний час, як вказує позивач, вона не може у повному обсязі реалізувати своє право власності на квартиру, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна №94/0201 від 06 вересня 1994 року, на підставі якого було придбано квартиру, не відповідає вимогам закону в частині його нотаріального посвідчення. У зв`язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час вказаний договір є недійсним, що і вимусило [PERSON] звернутися із відповідним позовом до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 11.07.2022 року було прийнято позовну заяву\~до розгляду\~та відкрито\~провадження по\~цивільній справі\~за позовною\~заявою[PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської універсальної товарної біржі GIP про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 08.09.2022 року позивач не з`явилась, однак 08.09.2022 року її представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, а також повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи Одеської універсальної товарної біржі GIP про час та місце судового засідання також повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмові пояснення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. У судовому\~засіданні встановлено,\~що 06\~вересня 1994\~року на\~Одеській універсальній\~товарній біржі\~GIP між [PERSON] , який діяв за довіреністю №2-9155, посвідченою Другою Одеською державною нотаріальною конторою 01 вересня 1994 року, від імені [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір №94/0201 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого, [PERSON] ,\~який діяв\~за довіреністю\~№2-9155,\~посвідченою Другою\~Одеською державною\~нотаріальною конторою\~01\~вересня 1994\~року,\~від імені\~ [PERSON] продав, а [PERSON] купила 36/100 квартири [ADDRESS] . Договір був зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі GIP в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 94/0201 від 06 вересня 1994року, а також зареєстрований 08 вересня 1994 року в ОМБТІ в реєстровій книзі під №606 стр.122 кн.28пр. Відповідно до пункту 6 спірного договору (продавцем) до підписання договору отримані гроші за продану квартиру у розмірі 10 млн.крб. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором №94/0201 купівлі-продажу нерухомого майна від 06 вересня 1994 року його сторонами виконані у повному обсязі покупцю була передана у власність 36/100 квартири [ADDRESS] , а продавцю передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - 36/100 квартири [ADDRESS] ,є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved