Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» (18028, м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 170, код ЄДРПОУ 00306851) звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ), яка діє від себе та неповнолітнього сина [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Черкаської міської ради (18001,м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, ЄДРПОУ 37853141), Дочірнє підприємство «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» (18018, м. Черкаси, вул. С.Кішки, 197, ЄДРПОУ 31141871) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідності до Договору купівлі-продажу від 01.12.2993 року КП № 226, посвідченого нотаріусом Першої державної нотаріальної контори м. Черкаси за реєстровим № 3-5951 та акту приймання-передачі майна цілісного майнового комплексу підприємства «Черкаський шовковий комбінат» від 09.02.1994 року, ФДМУ видано ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» свідоцтво про власність цілісного майнового комплексу, до складу якого включено гуртожитки за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] . 01 листопада 2013 року між ПАТ «ЧШК» (Орендодавець) та ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПАТ «ЧШК» (Орендар) укладено договір оренди № 143. Згідно п.1.1 Договору оренди № 143 від 01.11.2013 року Орендодавець, який являється власником, передав, а Орендар прийняв в оренду житлові приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; [ADDRESS]; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] . З 26 квітня 2000 року [PERSON] (в 2012 році змінила прізвище на [PERSON] ) та з 28 листопада 2012 року її син [PERSON] зареєстровані в кімнаті [ADDRESS] . Факт реєстрації [PERSON] та [PERSON] в кімнаті [ADDRESS] підтверджується копіями картки реєстрації особи (Форма А та адресної карти (Форма 17) та вищевказаних осіб, які долучені до даного позову. Згідно Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, які затверджені постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 до створення реєстру територіальної громади картотеки з питань реєстрації осіб, які передані відповідному органу реєстрації, ДМС, житлово-експлуатаційними організаціями та іншими підприємствами, установами та організаціями, що забезпечували ведення картотек з питань реєстрації фізичних осіб, підтримуються в актуальному стані за карткою реєстрації особи та адресною карткою особи за відповідними формами згідно з додатками 4 та 5. На даний час у м. Черкаси не створена комісія з приймання-передачі картотек реєстраційного обліку місця проживання/перебування фізичних осіб. До відома позивача та ДП «РЕУ ЧШК ПрАТ «ЧШК» не доводили жодного розпорядчого акту щодо створення відповідної комісії та затвердження її персонального складу, а тому, картки реєстрації особи (Ф-16) та адресні картки (Ф-17) громадян, які виявили намір змінити реєстрацію місця проживання та які мешкають в гуртожитках, власником яких являється ПрАТ «ЧШК», на даний час не передані до управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, а зберігаються в ДП «РЕУ «ЧШК» ПрАТ «ЧШК». Вказують, що [PERSON] та її син [PERSON] в кімнаті [ADDRESS] не проживають з 2015 року. Вони не користуються даною кімнатою і на даний час. Перешкод у користуванні кімнатою їм ніхто не чинив. Будь-яких заяв до ПрАТ «ЧШК» як до власника житлового приміщення, до ДП «РЕУ ЧШК» ПрАТ «ЧШК» як орендаря даного житлового приміщення чи паспортного столу стосовно того, що [PERSON] та її син [PERSON] не проживатимуть в кімнаті з поважних причин чи прохання закріпити за ними спірне житло також немає. Просять визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, кімнатою [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідача. 21 грудня 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. 26 січня 2022 року адвокат Березенко Євген Анатолійович, який діє в інтересах відповідача [PERSON] , через систему «Електронний суд» надав Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до Договору найму житлового приміщення від 16.05.2007, предметом якого є кімната [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та ДП «РЕУ ЧШК АТЗТ «ЧШК», [PERSON] є користувачем та мешканцем вказаної кімнати, в якій зареєстроване її місце проживання та місце проживання її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO]. З часу укладення договору та по сьогоднішній день [PERSON] постійно мешкає у вказаній кімнаті. Особисто нею сплачуються всі комунальні послуги за дане житло та за весь період часу жодних заборгованостей по комунальним платежам чи по оплаті проживання, відповідно до договору найму жилого приміщення [PERSON] допущено не було та з цього приводу жодних претензій з боку позивача до [PERSON] не висувалось. Відповідачем сумлінно виконуються обов`язки наймача кімнати, передбачені розділом 2 договору від 16.05.2007, більше того вказаний розділ не містить обов`язку наймача звільнити кімнату у випадку непроживання в ній певних проміжків часу, більше того, ані умовами вказаного договору, ані положеннями глави 59 ЦКУ не передбачено способу захисту цивільних прав , який просить застосувати позивач, а саме, визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Жодних порушень договору найму жилого приміщення зі сторони відповідача не допускалось, а відтак будь-яких підстав у обмеженні [PERSON] та [PERSON] у користуванні кімнатою [ADDRESS] не існує. Будь-якого іншого житла [PERSON] та [PERSON] не мають, а відтак, кімната № 6 у м. Черкаси є єдиним їхнім місцем постійного проживання. Також, зазначив, що позивачем у даній справі не надано суду жодного доказу на підтвердження права власності на вказаний об`єкт нерухомості саме за ПАТ «ЧШК», в зв`язку з чим належним позивачем у даній справі ПАТ «ЧШК» бути не може. Факт постійного проживання відповідачів у вказаній кімнаті підтверджується актом про постійне проживання осіб за місцем реєстрації та наявності особистих речей, а саме, за адресою [ADDRESS] за підписом Голови КСН мікрорайону «Соборний» Ніконенко В.В. Також, зазначає, що [PERSON] має батька [PERSON] , [INFO] , який проживає один у сільській місцевості, а саме, в с. Вергуни Черкаського району Черкаської області. В силу чисельних захворювань та похилого віку батька, [PERSON] змушена систематично навідувати його та надавати йому необхідну допомогу та підтримку. Такі візити можуть бути досить тривалими у часі, зокрема, [PERSON] може перебувати у батька кілька тижнів і навіть місяців. В періоди такої відсутності, кімната № 6 залишається без постійних мешканців, або за її проханням у ній можуть тимчасово перебувати її знайомі задля уникнення випадків крадіжок чи пошкодження майна. Просить відмовити у задоволенні позову. 14 лютого 2022 року представник ПрАТ «ЧШК» за дорученням Білий М.М. через канцелярію суду надав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просив визнати [PERSON] та [PERSON] таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, кімнатою [ADDRESS] та судові витрати покласти на відповідача. 21 лютого 2022 року адвокат Березенко Євген Анатолійович, який діє в інтересах відповідача [PERSON] , через канцелярію суду надав заперечення на, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача за дорученням Білий Микола Михайлович в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити. Адвокат Березенко Євген Анатолійович, який діє в інтересах відповідача [PERSON] ,в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві. Представник Служби у справах дітей Черкаської міської ради за дорученням Барабанщикова О.А. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник Дочірнього підприємства «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надали заяву , в якій зазначено Дочірнє підприємство «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» просять розглядати справу без участі їхнього представника. Також зазначено, що просять задоволити повністю позовні вимоги позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з відповідачкою вона знайома, перебуває з нею в відносинах як комендант та мешканець. Зазначає, що з 2015 року відповідач виселилась з кімнати доглядати батьків. В дану кімнату вона заселила квартирантів [PERSON] та [PERSON] . Свідок вказала, що при складанні Акту про не проживання особи за місцем реєстрації вона була особисто присутньою. Ініціаторами складення даного акту були [PERSON] та [PERSON] . Їм необхідно було підтвердити факт проживання за даною адресою, для пред`явлення до школи та поліклініки. Акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 26.11.2021 року був складений нею особисто, при складання акту були присутні [PERSON] та [PERSON] , він складався в боксі на 2му поверсі. Місце знаходження [PERSON] на даний час свідку не відоме. Після складання Акту вона бачила її один раз їй лист прийшов, вона їй зателефонувала щоб вона його отримала. Ій відомо, також, що відповідачка працює в пологовому будинку. Заборгованостей за оплатку комунальних послуг не було, гроші перераховувались через банк. Чи проживає на даний час [PERSON] в даній кімнаті вказати не може, оскільки, звільнилась. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що виконує обов`язки коменданта гуртожитку з 01.06.2022 року. Родина [PERSON] не проживає в даній кімнаті, на даний час там проживають [PERSON] ([INFO]), [PERSON] та [PERSON] . До неї підходив [PERSON] і мав намір отримати довідку про те, що він проживає в даній кімнаті. При складанні актів про не проживання особи вона присутньою не була. Також зазначила, що Акт про не проживання [PERSON] вона підписувала, але особисто кімнату [ADDRESS] не обстежувала, але точно знає, що вони не проживають. Оплата за кімнату здійснюється, але хто саме її здійснює їй не відомо, в зв`язку з тим, що проплата проходить через банк. На даний час в даній кімнаті проживає родина [PERSON] , також вона спостерігає за тим, як приходить додому [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] особисто вона не знає. Вона з 2017 року по 20.03.2021 року проживала в кімнаті № 5, а потім переїхала в кімнати № 15-16. В той період, коли свідок проживала в кімнаті № 5 [PERSON] там не проживали, там проживали [PERSON] , [PERSON] , і син [PERSON] . На даний час там, також, проживають ці люди. Вона з [PERSON] працює на одній роботі, та на одній зміні. Вона ходить в гості до [PERSON] , вони товаришують. [PERSON] в кімнаті № 6 не проживають. [PERSON] з`являється, коли вона приходить забирати кошти за кімнату. Також зазначила, що Акт про не проживання особи вона не підписувала. Але, якби на даний час їй запропонували б підписати такий Акт то вона б його підписала, оскільки, відповідачі дійсно в даній кімнаті не проживають. В даній кімнаті свідок була тиждень тому в гостях у [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України) Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, що рішенням виконкому Черкаської міської ради № 398 від 04.07.1974 року затверджено акт державної комісії на приймання в експлуатацію 9-ти поверхового гуртожитку на 498 місць за адресою: м. Черкаси, [ADDRESS]. Гуртожиток переданий на баланс Черкаського шовкового комбінату і дозволено введення його в експлуатацію. 29.11.1993 року між Фондом державного майна України, як продавцем та організацією орендарів орендної фірми «Черкаський шовковий комбінат», як покупцем укладений договір купівлі-продажу, за яким організація орендарів придбала державне майно - цілісний майновий комплекс орендного підприємства «Черкаський шовковий комбінат». Вищевказаний договір купівлі-продажу від 01.12.1993 року КП № 226 посвідчено нотаріусом Першої державної нотаріальної контори м. Черкаси за реєстровим № 3-5951. На підставі акту приймання-передачі від 09.02.1994 року та Свідоцтва про власність, виданого Фондом державного майна України 14.02.1994 року покупець-організація орендарів орендної фірми «Черкаський шовковий комбінат» став власником майна цілісного майнового комплексу АТ «Черкаський шовковий комбінат», до складу якого включено також гуртожитки за адресами [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що гуртожиток за адресою: [ADDRESS] є тим самим об`єктом житлового фонду, зазначеним у договорі від 29.11.1993 року та акті передачі майна від 09.02.1994 року перебуває на балансі ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» і з його власності в процесі реорганізації не вибував. Доказів протилежного адвокатом Березенко Є.А. в судовому засіданні не надано. Крім того, адвокатом Березенко Є.А. не заявлено клопотання про витребування цих доказів. А тому, на думку суду, ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» є належним позивачем у даній справі. 01 листопада 2013 року між ПАТ «ЧШК» (Орендодавець) та ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПАТ «ЧШК» (Орендар) укладено договір оренди № 143. Згідно п.1.1 Договору оренди № 143 від 01.11.2013 року Орендодавець, який являється власником, передав, а Орендар прийняв в оренду житлові приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS]; [ADDRESS] ; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]. Як вбачається з Форми А та адресної картки (Форма 17), за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 16.05.2007 року між [PERSON] та ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПАТ «ЧШК» укладено Договір найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на 5 років. Як вбачається з Договору від 16.05.2007, в п.5.5 не зазначено на протязі якого терміну він діє. Відповідно до п.5.6. Договору, при згоді сторін договір може бути пролонгований на такий же період, про що складається відповідна додаткова угода, яка являється невідємною частиною договору. Встановлено, що між ДП «РЕУ Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «ЧШК» та [PERSON] додаткові угоди до договору найму жилого приміщення від 16.05.2007 року не укладалися. Відповідно до Акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 26.11.2021 року, складеного представниками ДП «РЕУ ЧШК» ПрАТ «ЧШК» [PERSON] та [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , починаючи з 2015 року фактично не проживає [PERSON] та [PERSON] . За останні шість місяців [PERSON] та [PERSON] були відсутні, місце перебування невідоме. На підприємстві ПрАТ «ЧШК» не працює. За житлово-комунальні послуги не платить. Заява на тимчасовий виїзд і залишення за собою житлового приміщення, в ДП «РЕУ-ЧШК» ПрАТ «ЧШК» відсутня. Даний акт підписаний представниками підприємства - [PERSON]. та [PERSON]. , та мешканцями - [PERSON] , [PERSON] . Даний Акт про непроживання особи за місцем реєстрації від 26.11.2021 року ніким не оскаржувався, а тому, на думку суду, він є належним доказом того, що відповідачі не проживають за адресою: [ADDRESS] . Вказане також стверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачем [PERSON] не було заявлено клопотання про допит свідків на підтвердження факту її проживання за адресою: [ADDRESS] та спростування доводів позивача. Обставин, які б перешкоджали відповідачці у проживанні за адресою: [ADDRESS] , судом також не встановлено. Також, відповідно до Акту про проживання особи від 08.09.2021 року та Акту про проживання особи від 09.11.2021 року, в кімнаті [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO], зі своєю цивільною дружиною [PERSON] , [INFO], та її малолітнім сином [INFO], з 2015 року. Дані акти підписані мешканцями кімнати [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] . Пунктом 2.2.5 Договору найму жилого приміщення передбачено, що обов`язок сторін не заселяти сторонніх осіб до найманої кімнати без дозволу Управителя. Згідно з частиною 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК). Згідно з ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. В постановах від 07 вересня 2021 року по справі № 760/7965/19 та від 19 листопада 2021 року по справі № 760/29883/19 Верховний суд зазначив, що відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені в гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, побудовані або придбані за радянських часів (до 01 грудня 1991 року) приватними або колективними власник4ами за власні або залучені кошти (крім гуртожитків, що були включені до статутних капіталів організацій, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, у тому числі тих, що у подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб). Службою у справах дітей Черкаської міської ради надано суду Акт обстеження умов проживання № 110 від 05 квітня 2022 року. Суд не бере до уваги даний Акт, оскільки, в судовому засіданні достеменно встановлено, що на даний час за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], разом з малолітнім сином, [INFO] Крім того, даний Акт складений головними спеціалістами служби у справах дітей Барабанщиковою Оленою Андріївною та Рибальченко Оленою Василівною за відсутності представниківДП «РЕУ ЧШК» ПрАТ «ЧШК». Враховуючи вищевикладене, та той факт, що відповідач [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] тривалий час, а саме з 2015 року, не проживають в кімнаті [ADDRESS] , перешкоди у користуванні даним житловим приміщенням відповідачці ніким, зокрема позивачем, не чиняться, відтак, підстави для збереження за нею цього житлового приміщення відсутні. А тому, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, кімнатою [ADDRESS] . Відносно судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем ПАТ «ЧШК» при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн.00коп. (платіжне доручення № 8218 від 08 грудня 2021 року). А тому, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» судового збору в розмірі 2270 грн. 00коп. На підставі ст. ст. ст.ст. 316, 317, 319, 391, 321, 402 ЦК України,

Outcome: approved