Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Представник позивача у липні 2022 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «КМД «Камбіо» у якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду заподіяну смертю фізичної особи внаслідок нещасного випадку на виробництві, а саме його батька - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що [PERSON] є сином [PERSON] , який працював підсобним робітником на дільниці вібропресованих виробів «БУМ» до ТОВ «КМД «Камбіо», також працював підсобним робітником на цьому ж підприємстві, про що свідчать записи у трудовій книжці. Під час виконання трудових обов`язків із [PERSON] стався нещасний випадок, внаслідок якого він помер. Як встановлено матеріалами розслідування його смерть настала під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів. Смертю батька позивачу завдано моральної шкоди, він втратив батька, на підтримку та допомогу якого розраховував. Його смерть є незворотною втратою, що не може бути відновлена. З часу смерті батька позивач відчуває душевні страждання, втратив впевненість у завтрашньому дні. Вважає, що розмір завданої [PERSON] моральної шкоди становить 200 000 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2022 року прийнято дану позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 26.07.2022 року від представника третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, у яких він зазначив, що вважає, що позивачем не надані докази, які б підтвердили факт заподіяння йому моральної шкоди. 09.08.2022 року від представника відповідача надійшов відзив у якому зазначив, що не погоджується із позовною заявою з огляду на наступне. Одразу після нещасного випадку, відповідач відшкодував дружині загиблого [PERSON] 73 800 грн, про що нею була складена розписка, та зазначено, що вона претензій до підприємства не має. Також, позивачу було надано ще 20 000 грн, але розписку він не писав. Відповідач добровільно відшкодував родині загиблого моральну шкоду, про яку вони просили, тому вважає, що у задоволені позову судом має бути відмовлено, оскільки моральна шкода відшкодовується лише один раз, відповідно до законодавства. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.08.2022 року закрито у справі підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті. Представник позивача, адвокат - Ніц А.С. та представник відповідача, адвокат - Кострич М.П. надали на адресу суду заяви у яких просили розглядати справу за їх відсутності за наявними у справі доказами. Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області у судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.06.1999 року Грабівською сільрадою Кодимського району Одеської області вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.09.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] , [INFO] помер - [INFO] . За місцем роботи померлого [PERSON] у ТОВ «КМД «Камбіо» проведено розслідування нещасного випадку, встановлені обставини нещасного випадку та висновки щодо його причин. Встановлено, що нещасний випадок стався під час виконання потерпілим своїх трудових обов`язків. Із Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 23.09.2021 року після 14 годині 05 хвилин на підприємстві відповідача вбачається, що із [PERSON] стався нещасний випадок, який пов`язаний із виробництвом згідно п.п.1 п.52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій на виробництві». Основною причиною нещасного випадку комісія вважає порушення потерпілим Інструкції з охорони праці №49 для підсобного робітника та Інструкції з експлуатації вібропресу БП-140. Згідно Акту від 09.12.2021 року складеного депутатом Кодимської міської ради Подільського району Одеської області Бурмістр Л.І., дружина померлого [PERSON] - [PERSON] та син [PERSON] проживали з померлим однією сім`єю, вели спільне господарство, у них був спільний бюджет. Мати та син не мали постійного місця роботи та фактично були на повному утриманні [PERSON] . Відповідний акт також засвідчили сусіди сім`ї. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди. Згідно розписки від 24.09.2021 року, наданої представником відповідача до відзиву, вбачається, що [PERSON] - дружина померлого, отримала на поховання 73 800 грн. Зазначила, що претензій до підприємства не має. Розписка засвідчена її підписом. Згідно розписки від 23.09.2021 року, наданої представником відповідача до відзиву, вбачається, що [PERSON] за надану допомогу на поховання його батька претензій не має. З розписок, наданих представником відповідача до відзиву, можна зробити висновок про те, що дружина [PERSON] та син [PERSON] загиблого отримали від ТОВ «КМД «Камбіо» кошти на поховання [PERSON] , коштів на відшкодування моральної шкоди позивач не отримував (інші відомості в матеріалах справи відсутні). Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Тому, оскільки смерть [PERSON] сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, що потягло втрату життєвих зв`язків позивача з рідною людиною, суд вважає, що саме на відповідача, як на роботодавця померлого, покладено обов`язок відшкодувати позивачу, як синові загиблого, завдану моральну шкоду. Доводи представника відповідача, викладені у відзиві, про відсутність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди завданої внаслідок смерті його батька на виробництві, суд відхиляє, оскільки сам факт втрати близької людини веде до висновків про наявність моральних страждань, що в свою чергу входить до поняття моральної шкоди. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або у інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судами необхідно враховувати баланс інтересів сторін та з огляду на обставини справи, обмеження позивача у виплаті компенсації моральної шкоди, завданої смертю найдорожчої людини, перед інтересами підприємства було б не пропорційно легітимній меті. За викладених обставин Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.06.2021 року у справі № 235/3191/19 не вбачає підстави для відступу від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 235/3192/19 (провадження № 61-21503св19) (позивач [PERSON] - батько загиблого [PERSON] ), від 28 березня 2018 року у справі № 212/4531/16-ц (провадження № 61-3681св18), від 04 квітня 2018 року у справі № 212/2362/16-ц (провадження № 61-1675св17), від 03 грудня 2018 року у справі № 210/1036/17 (провадження № 61-29802св18), від 22 квітня 2020 року у справі № 212/6607/18 (провадження № 61-16100св19), та висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеному у постанові від 14 листопада 2019 року у справі № 522/3388/18 (провадження № 61-7263св19). Позивачу завдано моральну шкоду, оскільки він втратив батька, на підтримку та допомогу якого розраховував. Факт смерті батька позивача беззаперечно свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. Отже, суд вважає, що факт моральних страждань позивача є очевидним і не потребує доказування іншими засобами доказування. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує обставини нещасного випадку, що стався з батьком позивача, а також глибину, характер, інтенсивність, тривалість моральних страждань позивача, те, що ці страждання у нього довічні, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках та неможливість повернути до життя рідну людину, конкретні обставини по справі і наслідки, що наступили. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує обсяг і тривалість страждань, виходить з того, що переживання, яких зазнав позивач у зв`язку зі смертю батька, тривають до теперішнього часу й триватимуть надалі, можливість відновлення яких виключена. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до його збагачення за рахунок відповідача. Так, суд, достеменно встановив факт того, що позивачу було відшкодовано витрати на поховання, проте моральна шкода не відшкодовувалась. Тому, виходячи із засад розумності, пропорційності та справедливості, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої моральної шкоди позивачу є сума 200 000 грн, що буде відповідати незворотній втраті, стражданням і переживанням, що [PERSON] зазнає у зв`язку зі смертю батька. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Outcome: approved