Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 15 липня 2006 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем, шлюб було зареєстровано Часовоярською міською радою Донецької області, актовий запис № 37. У шлюбі у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами не склалися, спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені з початку січня 2021 року. Після припинення шлюбних відносин, дитина постійно проживає разом із матір`ю. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. В зв`язку з вказаним, позивач була змушена звернутися до суду та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, до моменту досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. З урахуванням ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 15.07.2006 року Часовоярською міською радою Донецької області, актовий запис 37 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). \~\~Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. \~\~Згідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до довідки від 23.07.2020 року неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю (а.с.4). \~\~\~Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~\~\~Таким чином, суд відповідно до\~ст. 183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, вважає необхідним присудити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з відповідача на користь позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. \~\~\~

Outcome: approved