Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до приватного підприємства «АГРОФІРМА «ДІАНА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Державний реєстратор Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Горобець Ольга Петрівна про усунення перешкод в користуванні майном. Позивач в позові посилається на те, що 16 грудня 2002 року [PERSON] отримала у власність земельну ділянку (пай) площею 5,910 га, кадастровий номер земельної ділянки 1222385300:01:003:0436. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2015 р. у справі № 202/8678/15-ц земельна ділянка позивачки була відчужена на користь [PERSON] . 19 грудня 2015 р., на підставі цього судового рішення право власності на земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі за фізичною особою [PERSON] . За заявкою [PERSON] від 17.08.2018 р. земельна ділянка позивачки була поділена відділом Держгеокадастру у Магдалинівському районі Дніпропетровської області на дві окремі земельні ділянки площею по 2,955 га кожна з кадастровими номерами 1222385300:01:002:0420, 1222385300:01:002:0421. 28 лютого 2019 р. ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заочне рішення від 27.11.2015 р. у справі № 202/8678/15-ц, яким земельну ділянку позивачки було відчужено на користь [PERSON] , скасовано, справу № 202/8678/15-ц передано за підсудністю у Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області. 25 квітня 2019 р. ухвалою судді Магдалинівського районного суду у справі №202/8678/15-ц, позовну заяву [PERSON] визнано неподаною та повернуто позивачу. До поновлення державної реєстрації права власності [PERSON] на землю, [PERSON] здійснив обмін земельних ділянок, які утворились внаслідок поділу землі позивачки, на земельні ділянки [PERSON] і [PERSON] . 11 березня 2019 р. на підставі договорів міни земельних ділянок, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1222385300:01:002:0420 було зареєстровано за [PERSON] , а право власності на ділянку з кадастровим номером 1222385300:01:002:0421 - за [PERSON] 12 лютого 2020 року земельна ділянка з кадастровим номером 1222385300:01:002:0420 за заявкою [PERSON] поділена на дві земельні ділянки площею по 1,4775 га кожна яким присвоєні кадастрові номери 1222385300:01:002:0438 та 1222385300:01:002:0439. 14 лютого 2020 року на ці земельні ділянки зареєстровано право власності [PERSON] 12 лютого 2020 року земельна ділянка з кадастровим номером 1222385300:01:002:0421 за заявкою [PERSON] поділена на дві земельні ділянки площею по 1,4775 га кожна яким присвоєні кадастрові номери 1222385300:01:002:0436 та 1222385300:01:002:0437. 14 лютого 2020 року на ці земельні ділянки зареєстровано право власності [PERSON] . Зазначені земельні ділянки на підставі договорів про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 06 квітня 2020 року [PERSON] та [PERSON] передано у користування до 06.04.2070 року приватному підприємству «АГРОФІРМА «ДІАНА» бенефіціарним власником, засновником і керівником якого зареєстрований [PERSON] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у справі №179/645/20 задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. Апеляційним судом встановлено факт незаконного володіння [PERSON] і [PERSON] указаними земельними ділянками, які вони передали у користування приватному підприємству «АГРОФІРМА «ДІАНА». Зазначеною постановою апеляційного суду витребувано із незаконного володіння спірні земельні ділянки. 17 листопада 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності позивачки на зазначені земельні ділянки. Таким чином, позивачка поновила своє право власності на землю відчужену у неї рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року. Позивачка являється власницею чотирьох земельних ділянок площею по 1,4775 га кожна. Перешкодою у володінні, користуванні і розпорядженні позивачкою зазначеними земельними ділянками являється перебування їх у користуванні відповідача - приватного підприємства «АГРОФІРМА «ДІАНА». Державна реєстрація права користування цими ділянками за цим відповідачем здійснена на підставі угод (договорів емфітевзису), укладених останнім із [PERSON] і [PERSON] . Оскільки фізичні особи [PERSON] і [PERSON] , згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 179/645/20 не являлися законними власниками зазначених земельних ділянок, то вони не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладання з приватним підприємством «АГРОФІРМА «ДІАНА» договорів користування щодо цих земельних ділянок. На підставі наведених обставин позивач прохає усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками шляхом зобов`язання відповідача повернути із користування на її користь земельні ділянки та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права користування земельними ділянками ПП «Агрофірма «Діана». Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 21.07.2022 року відповідачем до суду було надано заяву про застосування строків позовної давності, де зазначено, що договір емфітевзису зареєстровано 25.03.2019 року, а про вибуття з користування земельної ділянки, позивач дізналася з 28.02.2019 року. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 16 грудня 2002 року [PERSON] отримала у власність земельну ділянку (пай) площею 5,910 га, кадастровий номер земельної ділянки 1222385300:01:003:0436 (а. с. 11-13). Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2015 р. у справі № 202/8678/15-ц за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 5,910 га, кадастровий номер земельної ділянки 1222385300:01:003:0436, яка належала позивачці на праві власності (а. с. 14-15). За заявкою [PERSON] від 17.08.2018 р. земельна ділянка позивачки була поділена відділом Держгеокадастру у Магдалинівському районі Дніпропетровської області на дві окремі земельні ділянки площею по 2,955 га кожна з кадастровими номерами 1222385300:01:002:0420, 1222385300:01:002:0421 (а. с. 18). Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019 р. заочне рішення від 27.11.2015 р. у справі № 202/8678/15-ц скасовано, справу № 202/8678/15-ц передано за підсудністю у Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області (а. с. 16). 11 березня 2019 року на підставі договорів міни земельних ділянок, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1222385300:01:002:0420 було зареєстровано за [PERSON] , а право власності на ділянку з кадастровим номером 1222385300:01:002:0421 - за [PERSON] (а. с. 25-28). 12 лютого 2020 року земельна ділянка з кадастровим номером 1222385300:01:002:0420 за заявкою [PERSON] поділена на дві земельні ділянки площею по 1,4775 га кожна яким присвоєні кадастрові номери 1222385300:01:002:0438 та 1222385300:01:002:0439. 14 лютого 2020 року на ці земельні ділянки зареєстровано право власності [PERSON] (а. с. 20). 12 лютого 2020 року земельна ділянка з кадастровим номером 1222385300:01:002:0421 за заявкою [PERSON] поділена на дві земельні ділянки площею по 1,4775 га кожна яким присвоєні кадастрові номери 1222385300:01:002:0436 та 1222385300:01:002:0437. 14 лютого 2020 року на ці земельні ділянки зареєстровано право власності [PERSON] (а. с. 20). 06 квітня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали з відповідачем - приватним підприємством «АГРОФІРМА «ДІАНА» договори про право користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), зареєстровані державним реєстратором Магдалинівської районної державної адміністрації 14.05.2020 року (а. с. 30, 34, 36, 38). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 179/645/20 витребувано із незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] чотири земельні ділянки площею 1,4775 га кожна, кадастрові номери: 1222385300:01:002:0436, 1222385300:01:002:0437, 1222385300:01:002:0438, 1222385300:01:002:0439 (а. с. 22-24). 17 листопада 2020 року зареєстровано право власності позивачки на земельні ділянки площею 1,4775 га кожна, кадастрові номери: 1222385300:01:002:0436, 1222385300:01:002:0437, 1222385300:01:002:0438, 1222385300:01:002:0439 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 29, 33, 35, 38). Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог, у відповідності до пунктів 2 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). У відповідності до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Таким чином, у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Виходячи з вимог процесуального законодавства вбачається, що у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не заявляє клопотання про її заміну, суд не вправі з власної ініціативи залучати до участі в справі іншу особу як належного відповідача (співвідповідача). Судом встановлено, що позов про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками пред`явлено до користувача (фактичного володільця) спірного майна на підставі договорів укладених з [PERSON] та [PERSON] , однак вказаних осіб не залучено як відповідачів по справі, клопотання позивача про залучення співвідповідачів до суду не надходило, у зв`язку із чим позовні вимоги не підлягають задоволенню. Наслідки спливу позовної давності до позовних вимог суд не застосовує, оскільки під час судового розгляду встановлено, що позивачем не залучено до участі інших співвідповідачів та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, тому суд відмовляє у задоволенні таких вимог з інших підстав не пов`язаних із позовною давністю.

Outcome: dismissed