Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

У березні 2020р. позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» зменшити ціну послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] на 535,39грн.; зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» зменшити ціну послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] на 1030,55грн.; виребувати від Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь [PERSON] відремонтований і повірений квартирний лічильник холодної води КВ-1,5під № 073730; виребувати від Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь [PERSON] відремонтований і повірений квартирний лічильник холодної води КВ-1,5 під № 013297; зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» припинити зловживання цивільними правами по відношенню до [PERSON] і [PERSON] в умовах його монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) і відсутності конкуренції на цьому ринку. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а позивач [PERSON] - власником квартири [ADDRESS] . 13.12.2016 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] і [PERSON] укладено протоколи узгодження розбіжностей. 13.12.2016 року № 0867889 між [PERSON] та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньогобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . 22.12.2016 року № 0820310 між [PERSON] та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньогобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . Позивачі зазначають, що після укладання цих договорів у них виник необґрунтований борг у розмірі 535,39 грн. у [PERSON] та 1035,55 грн. у [PERSON] , які позивачі просять виключити при здійсненні перерахунку заборгованості. Крім того позивач [PERSON] стверджує що відповідачем при розрахунку заборгованості не було враховано факту наявності у нього пільги, як у ветерана військової служби. Також позивачі зазначають, що службові особи відповідача здійснили демонтування квартирних лічильників холодної води у позивачів, та змонтувавши нові лічильники не повернули позивачам старі, які є їх власністю. Ще позивачі стверджували, що відповідач, використовуючи свій статус природної монополії та домінуюче положення на ринку послуг зловживає своїми цивільними правами під час надання послуг із централізованого постачання холодної води та водовідведення. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 5.03.2020р. відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 56-57). 7.05.2020р. від відповідача надійшов відзив, згідно якого він проти позову заперечує, посилаючись на те, що заявлена позивачами заборгованість за послуги із водопостачання та водовідведення відсутня, ніколи відповідачем не нараховувалась, а позивачами не сплачувалась. Також зазначає, що при розрахунках відповідачем враховувалась наявна у позивача [PERSON] пільга. Щодо повернення лічильників, то представник відповідача стверджує, що уповноваженими особами, під час заміни, старі лічильники були залишені власникам, оскільки відсутні будь-які дані про надання їх у розпорядження працівників відповідача. Представник відповідача зазначає, що позивачі укладаючи договори про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, прийняли та погодилися на усі його істотні умови, які були погоджені сторонами, а у позові не наведено які саме права та законні інтереси позивачів порушено відповідачем, а тому усі перелічені позовні вимоги є безпідставними (а.с. 63-68). 29.05.2020р. від позивачів надійшла відповідь на відзив, згідно якої вони проти доводів відповідача заперечують, посилаючись на те, що зазначений у позовній заяві борг дійсно був безпідставно нарахований позивачам. Також зазначають, що вилучені старі лічильники дійсно знаходяться у відповідача. Крім цього позивачі зазначили, що відповідачем було укладено договори із позивачами лише під тиском рекомендацій Київського обласного територіального віддлення АМКУ № 39-рк від 09.12.2016 року (а.с. 82-88). 10.06.2020р. від представника відповідача надійшло пояснення на відповідь на відзив, згідно якого у позивачів відсутній борг за послуги водопостачання та водовідведення, а нарахування проведено по фактичним показникам лічильників. Позовна вимога про повернення лічильників позивачам є необґрунтованою, оскільки матеріали справи не містять жодних підтверджень того, що зазначені лічильники перебувають у відповідача. Крім цього зазначив, що строк позовної давності щодо взаємовідносин, які існували у січні 2017 року, на момент звернення до суду із цим позовом сплив (а.с. 105-108). 25.05.2020р. позивач [PERSON] зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача на його користь 483 грн. 67 коп., які безпідставно утримані відповідачем з його рахунку в АТ «Ощадбанк» та спрямовані на оплату інших послуг (а.с. 116-118). 24.09.2020р. від представника відповідача надійшли письмові заперечення у яких фактично продубльовано попередні доводи сторони відповідача (а.с. 128-130). У судовому засіданні 12.11.2020 року до участі у справі було залучено третю особу - Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с. 136-137). 19.01.2021 року від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, просив вирішити спір на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 141-142). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2021 року було закрито підготовче провадження (а.с. 148-149). У судовому засіданні позивач [PERSON] , який водночас є представником [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Представниця відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила залишити позов без задоволення у зв`язку із його необґрунтованістю. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.04.2007р., а позивач [PERSON] - співвласником квартири [ADDRESS] на підставі договору купвлі-продажу квартири від 19.07.2002р. (а.с. 8, 10) та є споживачами послуг з постачання холодної води та водовідведення за вказаними адресами. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку. Судом встановлено, що ПрАТ «АК «Київводоканал» здійснює діяльність із надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою проживання позивачів, а також є суб`єктом природних монополій у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до Закону України «Про природні монополії». ПрАТ «АК «Київводоканал», як суб`єкт господарської діяльності, що займає монопольне становище, відповідно, до норм чинного законодавства зобов`язується укласти договір на водопостачання та водовідведення із фізичними особами власниками будинків, що мають намір споживати вказані послуги. 13.12.2016 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] і [PERSON] укладено протоколи узгодження розбіжностей (а.с. 29-36). 13.12.2016 року № 0867889 між [PERSON] та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньогобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39-40). 22.12.2016 року № 0820310 між [PERSON] та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньогобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37-38). Як вбачається із наданих відповідачем довідок, станом на 31.03.2020 року у позивачів відсутня заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал» за послуги із централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення (а.с. 110, 111). Таким чином суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленої позивачами вимоги про зменшення ціни наданої послуги, оскільки обидва позивачі, згідно матеріалів справи, не мають на даний час заборгованості перед відповідачем за надані ним послуги. Разом з тим, підлягає частковому задоволенню вимога позивача [PERSON] щодо стягнення на його користь коштів, утриманих відповідачем в січні 2020р. за рахунок надходження від Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва пільг. Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно ст. 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. З пояснень представника відповідача вбачається, що в січні 2020р. позивачу [PERSON] проведено корегування на суму 483,67грн. за рахунок надходження від Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва пільг, які позивачу [PERSON] нараховуються згідно Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, який затверджено постановою КМУ від 17 квітня 2019р. № 373 (а.с. 65). Проте, з наданого Управлінням праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації розрахунку суми пільг на оплату житлово-комунальних послуг по кожному виду послуг вбачається, що позивачу [PERSON] на оплату холодного водопостачання та водовідведення в січні 2020р. нарахована пільга в розмірі відповідно 11,54грн. та 18,38грн. (а.с. 91). Позивачем [PERSON] вказаний розмір заборгованості за період до 1.12.2016р. не визнається і доказів її наявності відповідачем не надано. Таким чином, утримання (корегування) відповідачем в січні 2020року з рахунку позивача [PERSON] на оплату холодного водопостачання та водовідведення коштів в розмірі 483,67грн. в той час, як на сплату вказаних послуг нарахована пільга в розмірі 29,92грн. (11,54+18,38) не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому різниця в розмірі 453,75грн. (483,67 - 29,92) підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] . Твердження представника відповідача на те, що строк позовної давності щодо взаємовідносин, що існували у період з 1.07.2014р. по 1.12.2016р. на дату подачі позову сплив суд вважає безпідставним, оскільки кошти з рахунку позивача були утримані в січні 2020р., а з даним позовом, який був уточнений відповідними вимогами, він звернувся в березні 2020р. Щодо позовних вимог у частині витребування у відповідача лічильників холодної води № 073730 та № 013297, які не пройшли повірку та були замінені на нові, суд не знаходить будь-якого документального підтвердження факту вилучення уповноваженими особами відповідача зазначених лічильників у позивачів. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачами не доведено, що їх старі лічильники були вилучені уповноваженими особами відповідача, суд не знаходить правових підстав для задоволення даної позовної вимоги. Також не підлягає задоволенню вимога позивачів про зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» припинити зловживання цивільними правами по відношенню до [PERSON] і [PERSON] в умовах його монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) і відсутності конкуренції на цьому ринку, яка фактично обгрунтовувалась позивачами тривалим неукладенням договорів на отримання вказаних послуг, оскільки відповідні договори укладені з позивачами 13.12.2016р. та 22.12.2016р. Крім цього суд не приймає до уваги доводи позивачів про те, що відповідачем надавались послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення неналежної якості, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів, окрім заяв самого позивача [PERSON] , на підтвердження даних тверджень позивачів. Таким чином, враховуючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги відповідно до положень ст. 81 ЦПК України знайшли в судовому засіданні часткове обґрунтування та підтвердження, а тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial