Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

09 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна. Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори у 2021 році з метою продажу належної їй квартири, позивач довідалася, що на все її нерухоме майно накладено арешт постановою державного виконавця ВДВС Центрально-Міського РУЮ Колесник Ю.В. від 15.02.2002. Листом Центрально-Міського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у м.\~Кривому Розі\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро)\~від 23.02.2021\~позивачу було\~повідомлено,\~що на\~виконанні у\~відділі немає\~виконавчих проваджень\~у яких\~ [PERSON] є\~стороною.\~Крім того,\~строки зберігання\~переданих виконавчих\~проваджень до\~архіву становлять\~3\~роки,\~відсутні правові\~підстави для\~звільнення майна\~з-під\~арешту,\~а тому\~позивачпросила суд задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, третьої особи, у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 20.02.1996, посвідченого Першою криворізькою державною нотаріальною, зареєстрованого в реєстрі за № 3-180, [PERSON] належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9). Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Центрально-Міського районного управління юстиції Колесника Ю.В. від 15.02.2002 встановлено, що на все майно належне [PERSON] накладено арешт, та заборонено здійснювати його відчуження (а.с.11). Листом Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра) від 23.03.2021 № 21293 встановлено, що згідно відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень будь-яких виконавчих проваджень стосовно [PERSON] не знайдено. Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» затвердженого та зареєстрованого за № 2274/5 від 25.12.2008, відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становлять 3 роки, після чого вони підлягають знищенню, тому у державного виконавця відсутні підстави щодо звільнення нерухомого майна боржника з-під арешту (а.с.12). Згідно з ч.ч.1, 2\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців (ст. 1216 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). Частиною 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 33 своєї Постанови № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року надав судам роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Оскільки судом встановлено, що виконавче провадження в межах якого було накладено арешт на все нерухоме майно позивача на виконанні у виконавчій службі не знаходиться, позивач позбавлена права розпорядження належним їй майном на праві власності, тому суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved