Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Заявник, в особі свого представника - адвоката Шульженка І.В. звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: [PERSON] , де вказала, що вона подана у зв`язку з тим, що [PERSON] систематично застосовує фізичне насильство відносно неї та морально її принижує. Заявник зверталася до працівників поліції із заявами про відкриття кримінального провадження. При цьому вказала, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2021, спільних дітей не мають, однак заявниця має двох власних дітей, повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. На даний час заінтересована особа систематично вчиняє психологічне насилля відносно заявниці, забрав особисті речі її та неповнолітньої доньки заявниці, внаслідок чого вона позбавлена можливості забрати дані речі, телефонує та надсилає смс повідомлення з погрозами, наніс їй тілесні ушкодження, які за своєю ознакою є легкими тілесними ушкодженнями, внаслідок чого вона звернулась з відповідною заявою до правоохоронних органів. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просила суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] поклавши на нього на строк 6 (шість) місяців такі обов`язки: - заборонити [PERSON] перебування в місцях проживання (перебування) [PERSON] та [PERSON] , за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] ) та за місцем роботи [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] наближення на 100 метрів до вказаних місць проживання (перебування) та роботи [PERSON] та [PERSON] ; -заборонити [PERSON] переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися із [PERSON] та [PERSON] ; -заборонити [PERSON] ведення листування, телефонних переговорів із [PERSON] та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; -усунути перешкоди у користуванні майном [PERSON] та [PERSON] , шляхом зобов`язання [PERSON] повернути їм особисті речі [PERSON] (носильні речі: осіннє пальто - 2 шт., осінні куртки - 2 шт., спідниці - 8 шт., брюки - 6 шт., кофти - 8 шт., блузи - 10 шт., нижня білизна, обув осіння та зимова; книги і журнали) та особисті речі [PERSON] , які знаходяться в квартирі [ADDRESS] , для користування. Ухвалою судді від 30.08.2022 року було прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання. В судовому засіданні від 31.08.2022 було вищевказану заяву залишено без руху, визначено строк для усунення її недоліків, про що постановлено ухвалу шляхом внесення до протоколу судового засідання. На виконання вимог ухвали суду від 31.08.2022, представником заявника 05.09.2022 були усунуті викладені в ухвалі недоліки, подано оновлену заяву. Згідно ухвали від 06.09.2022 у справі було призначено судове засідання та викликано учасників. В судовому засіданні заявник - [PERSON] та її представник - адвокат Шульженко І.В. оновлену заяву підтримали з підстав викладених в ній, просили її задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа: [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи судом повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про отримання смс сповіщення суду. Про поважність причин своє неявки до суду не повідомив, письмових заперечень проти поданої заяви також до суду своєчасно не направив Вислухавши заявницю, її представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2021 року. Заявниця має двох дітей - повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Як вбачається з витягу з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 12022116130001346 від 22.08.2022 [PERSON] 21.08.2022 звернулась з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення [PERSON] , відомості були внесені до ЄРДР, правова кваліфікація вчиненого ст.125 ч.1 КК України. Відповідно до заяви від 23.08.2022 про кримінальне правопорушення за ст. 126-1 КК України та протоколу від 23.08.2022 про прийняття цієї заяви, за наслідками прийняття 24.08.2022 [PERSON] було видано пам`ятку потерпілого. Згідно з висновком експертного дослідження № 43/осв від 23.08.2022, складеного судово-медичним експертом Київського обласного бюро СМЕ, описані ушкодження утворились від дії тупого предмету по давності можуть відповідати строку (21.08.2022) вказані потерпілою [PERSON] та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Судом було досліджено електронні докази, надані заявницею, а саме: оглянуто зміст смс-повідомлень [PERSON] в застосунку «Viber» мобільного телефону заявниці (абонент № [NUMBER] ) та зроблені на фотокамеру цього телефону фотографії заявниці (із відомостями про дату їх здійснення). Відповідні роздруківки долучені до матеріалів справи. Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Згідно з вимогами ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Пунктами 6, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За п. 9 ч. 1ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Важливим є те, що виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. (див. пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»). При вирішенні питання домашнього насильства, суд вважає за необхідне зазначити, що суд при оцінці даного питання, повинен переконатися, чи ґрунтується відповідна вимога на достатній доказовій базі. Допитана судом у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що наразі заінтересована особа постійно надсилає їй смс повідомлення з погрозами, телефонує та висловлюється на її адресу брутальною лайкою з аналогічними погрозами. Обмежувальний припис необхідний для того, щоб убезпечити її від кривдника та ймовірного застосування ним повторно фізичного насильства. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 листопада 2018 року (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18. Крім того у вказаній постанові роз`яснено, що під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Оцінюючи письмові докази, долучені заявником, суд вважає, що [PERSON] вчинив дії, які можуть розцінюватись судом як домашнє насильство. З огляду на наявні у справі письмові докази суд вважає, що заявником та її представником в процесі розгляду справи доведено існування загрози вчинення [PERSON] протиправних дій у майбутньому. Суд усвідомлює, що достатньою підставою для задоволення такої заяви є існування обґрунтованого побоювання вчинення такого насильства зі сторони заінтересованої особи у майбутньому, що у цій справи доведено. Отже, суд спів ставлячи інтереси учасників справи, враховуючи суспільні інтереси, приходить до переконання, що є достатніми аргументи заявника для видачі обмежувального припису відносно [PERSON] у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, поклавши на останнього на строк 6 місяців такі обов`язки: -заборонити [PERSON] перебування в місцях проживання (перебування) [PERSON] , за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] ) та за місцем роботи [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] наближення на 100 метрів до вказаних місць проживання (перебування) та роботи [PERSON] ; -заборонити [PERSON] переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися із [PERSON] ; -заборонити [PERSON] ведення листування, телефонних переговорів із [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Всилу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved