Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

01.06.2018 [PERSON] звернулася до суду із позовом у якому, з урахуванням заяви від 23.04.2021, просить: - встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] ; - встановити факт, що [PERSON] являється сестрою [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,0600 га, кадастровий номер 1210100000:02:187:0013, за адресою: [ADDRESS] . 28.01.2019 [PERSON] подав зустрічний позов, у якому із врахуванням заяви від 24.07.2020, просить: - встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини із [PERSON] ; - встановити факт перебування [PERSON] в безпорадному стані, опікування ним та надання йому допомоги [PERSON] як спадкоємцем; - встановити факт ухилення [PERSON] від надання спадкоємцю [PERSON] допомоги; - усунути [PERSON] від права на спадкування за законом; - визнати за [PERSON] право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,0600 га, кадастровий номер 1210100000:02:187:0013, за адресою: [ADDRESS] . Узагальнені доводи учасників справи. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] помер її брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вона звернулася до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадкове майно. Проте отримала відмову з підстав ненадання документів, що підтверджують родинні відносини та документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Зазначає, що є рідною сестрою спадкодавця. Відмінність у документах однієї букви у прізвищі є помилкою. [PERSON] успадкував право власності на вказаний будинок та земельну ділянку після смерті дружини [PERSON] , оскільки постійно зі нею проживав. В обґрунтування зустрічного позову відповідач зазначив, що будинок та земельна ділянка за адресою [ADDRESS] було оформлено за [PERSON] . Після її смерті, 07.02.2009 її чоловік вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем. Окрім того [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку. Відповідач з матір`ю, починаючи із липня 2011 року, почали доглядати за [PERSON] , тому що він перебував в безпорадному стані. Вони прибирали у [PERSON] , мили, годували його, вели спільний бюджет, займалися його похованням. 27.04.2017 відповідач звернувся із заявою про прийняття спадщини. Йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із недоведеністю факту проживання із спадкоємцем протягом 5 років. Він звертався до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання, проте постановою Верховного Суду від 22.04.2020 його заяву залишено без розгляду, йому роз`яснено право звернутися із позовом на загальних підставах. Відповідач стверджує, що є спадкоємцем четвертої черги до майна [PERSON] . Останній перебував в безпорадному стані, оскільки мав хронічні хвороби такі як: гостра недостатність кровообігу, атеросклеротична серцево-судинна хвороба. [PERSON] був похилого віку, потребував сторонньої допомоги. Для утримання себе та свого майна йому не вистарчало коштів. [PERSON] не надавала йому допомоги, тому наявні підстави для її усунення від права на спадкування. Згідно відзиву на зустрічний позов [PERSON] зазначає про не доведення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю протягом 5 років. Доводи позивач із цього приводу вважає безпідставними, адже у цей період [PERSON] одружився та у нього народилася дитина. Після смерті [PERSON] . [PERSON] провідувала свого брата [PERSON] . Осінню 2014 року до останнього приїхав син [PERSON] . [PERSON] продовжувала відвідувати брата до початку 2015 року. На початку 2015 року вона перенесла інфаркт та після цього не навідувалася до брата. 01.05.2017 вона прийшла в гості до брата, проте дізналася від відповідача та його матері про смерть брата. Стверджує, що відповідач не надав доказів перебування спадкодавця у безпорадному стані та ухилення її від надання допомоги [PERSON] . Сторони та їх представники, в судовому засіданні, підтримали вимоги та заперечення заяв по суті справи. Обставини, встановлені судом. Згідно архівної довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 25.09.2017 в актовому записі від 12.06.1938 №53 про народження [INFO] « [PERSON] » вказано: батько: « [PERSON] », мати « [PERSON] ». У посвідці про народження № [NUMBER] вказано « [PERSON] », батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про одруження « [PERSON] » змінила прізвище не « [PERSON] ». Позивачем долучено також свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] (зі слів племінники позивача), [PERSON] (зі слів родич позивача), [PERSON] (зі слів позивач є двоюрідною сестрою його батька) підтвердили, що позивач та [PERSON] є родичами, впізнали їх на наданих позивачем спільних фотознімках. Згідно відповіді КП «Дніпровське МБТІ» від 26.09.2017, станом на 31.12.2012 домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Такий факт підтверджується копією свідоцтва про прав на спадщину за законом від 05.03.1996 та реєстраційним посвідченням від 24.04.1996 на [PERSON] . Згідно запису про укладення шлюбу №404 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у 03.06.1986. Згідно актового запису про смерть №1352 [PERSON] померла [INFO] . Згідно домової книги вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за однією адресою з 26.07.1999. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] щодо земельної ділянки, площею 0,0600 га, в [ADDRESS] , кадастровий номер 1210100000:02:187:0013. Право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] підтверджувалося державним актом серії Д* №040140. Свідоцтвом про смерть підтверджується факт смерті [PERSON] [INFO] . Із довідки від 05.11.2016 вбачається, що причина смерті атеросклеротична серцево-судинна хвороба. Теж саме підтверджується й лікарським свідоцтвом про смерть №2060 З виписки із історії хвороби №13507 вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні у відділенні ГСХ ГМКБ №4 з 15.07.2013 по 29.07.2013, госпіталізований у стані середньої важкості, при виписці стан задовільний, рекомендовані перев`язки 1 раз в день. Листом прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Саєнку В.О. дозволено видачу трупа [PERSON] . Відповідач подав замовлення-наряд із зазначенням витрат на поховання на загальну суму 4\~040 грн., із відміткою «сплачено». З інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що [PERSON] заповіту не складав. 27.04.2017 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У заяві вказано, що [PERSON] проживав однією сім`єю із спадкодавцем та вів із ним сумісне господарство з 2011 року. Із паспорта громадянина України вбачається, що місце проживання [PERSON] зареєстровано в [ADDRESS] . Свідоцтвом про шлюб підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбу 01.08.2013. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується факт народження [INFO] [PERSON] , батьком якого є відповідач [PERSON] , матір`ю [PERSON] . За довідкою Амбулаторії ЗПСМ №4 [PERSON] , [INFO] перебуває на диспансерному обліку з 29.02.2017 та потребує домашнього догляд з 15.11.2018. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] з підстави не доведення факту сумісного проживання заявника із спадкодавцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. 03.05.2017 [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як сестра спадкоємця. Згідно відповіді приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. від 30.05.2016 [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] за наступних підстав: невідповідність прізвища спадкоємця та заявника; у заяві про прийняття спадщини невірно вказана дата смерті спадкоємця; не надано документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. [PERSON] звертався до суду із заявою про встановлення факту проживання спільного проживання із [PERSON] . Актом, складеним зі слів [PERSON] та [PERSON] , затвердженим Квартальним комітетом №13 22.01.2019, [PERSON] та його мати [PERSON] проживали однією сім`єю із [PERSON] з липня 2011 року по день його смерті [INFO] , з 07.2011 по 02.2016 мали спільний бюджет, несли витрати на утримання [PERSON] та його майна. Аналогічна інформація відображена в довідках Квартального комітету №13 від 22.01.2019, від 16.06.2020, акті від 16.06.2020. Позивачем надано копії медичних документів, датованих 2006, 2007, 2012, 2019 роками із яких вбачається лікування позивачки у ці роки та наявність у позивача певних хворіб, зокрема гіпертонічна хвороба 2 стадії, кардіосклероз атеросклеротичний з порушенням ритму. Також позивачкою надано довідку про розмір пенсії за віком за квітень вересень 2011 6\~291,42 грн., січень 2014 грудень 2016 49\~930,78 грн. Свідок [PERSON] вказав, що позивач провідувала [PERSON] , готувала йому їсти. Останнього він бачив у 2014 році на ринку «Озерка» самого, він щось купував, хворим не виглядав, грошей не просив, був самодостатній, пристойно одягнений. Також у 2014 році бачив його у нього в дома. Після смерті чоловіка позивача, приблизно у 2008 році, стан здоров`я позивача погіршився, вона залишилась сама із трьома дітьми. Свідок [PERSON] вказав, що був у [PERSON] у вересні 2016 року на прохання позивача. [PERSON] сидів на вулиці, був адекватний, всіх впізнав. 30.07.2011 [PERSON] їздив за кермом. Свідок [PERSON] вказала, що була в гостях у [PERSON] у 2014 році, останній був здоровий, сам готував на гроші не скаржився. [PERSON] розповідав, що його відвідувала позивач, готувала йому борщ, пиріжки. Позивач мала проблеми зі здоров`ям, лежала в лікарні. Свідок [PERSON] підтвердила, що бачила [PERSON] на автомобілі на поминальному обіді орієнтовно в 2010 році, був здоровим та за кермом. Позивач перенесла інфаркт, мала ряд захворювань. Свідок [PERSON] вказала, що була сусідкою [PERSON] . В 2010 році заходила до нього за інструментом. Потім він почав пропадати, з літа 2011 року здоров`я у нього погіршився, відповідач та його матір готували [PERSON] , інших людей вона у нього не бачила, ховали його сусіди. [PERSON] не міг сам себе обслуговувати, ним опікувалися [PERSON] . Останні також ремонтували будинок [PERSON] . [PERSON] проживала у себе в дома, а [PERSON] ночував із [PERSON] , зберігав речі у його гаражі, вони мали спільний бюджет, зокрема кошти [PERSON] передавав відповідачу, який ними розпоряджався. Свідок [PERSON] , мати позивача, вказала, що вона та відповідач допомагали, доглядали [PERSON] , частково оплачували його витрати та ремонтували його садибу. Проблеми зі здоров`ям [PERSON] почалися в 2010 році, в 2013 році він попа до лікарні з діагнозом розсіяний склероз. Відповідач одружився та у нього народилася дитина, при цьому він ночував то у неї то у [PERSON] . Останній віддав їй ключі від свого будинку в 2011 році. Свідок [PERSON] вказав, що ставив у [PERSON] на подвір`ї автомобіль. Приблизно у 2012 2013 роках в останнього погіршилося здоров`я, він був госпіталізований. Його доглядали, ремонтували будинок [PERSON] . Також вказав, що відповідач, в основному ночував із дружиною, а у [PERSON] ночував після сварок із дружиною. [PERSON] допомагав спадкодацю «по-людськи». При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 8\~810 грн. за майнову вимогу, 704,80 грн. та 640 грн. за немайнові вимоги. Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом. У відповідності до ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.2 ст.70 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтями 12 та 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч.2 ст.255 ЦК України, письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. За приписами Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, в редакції, що діяла на момент відкриття спадщини після [PERSON] , заяви про\~прийняття спадщини\~або відмову\~від її\~прийняття подаються\~спадкоємцем особисто\~нотаріусу за\~місцем відкриття\~спадщини у\~письмовій формі\~(п.3.3). Якщо\~спадкоємець особисто\~прибув до\~нотаріуса за\~місцем відкриття\~спадщини,\~нотаріальне засвідчення\~справжності його\~підпису на\~таких заявах\~не вимагається.\~У цьому\~випадку нотаріус\~встановлює особу\~заявника,\~про що\~на заяві\~робиться відповідна\~службова відмітка.\~Ця відмітка\~скріплюється підписом\~нотаріуса (п.3.4). Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (3.5). Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.1262\~ЦК України,\~у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до\~ст.1264\~ЦК України,\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3\~Сімейного кодексу\~України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. За висновком Верховного Суду, наведеному у постанові 02.10.2019 у справі №753/21559/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264\~ЦК України підлягає встановленню два юридичних факти: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В постанові від 06.04.2020 у справі №738/1452/17 Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що лише показаннями свідків за відсутності інших доказів не може бути встановлений факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрацією шлюбу. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У згадуваній вище постанові Верховного Суду від 02.10.2019 міститься висновок за яким, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224\~ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в сторонньому догляді, допомозі та піклуванні. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. У відповідності до ст.1232 ЦК України, спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті. Висновки суду. Як [PERSON] так і [PERSON] подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. При цьому, враховуючи приписи ст. 253ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, надсилання [PERSON] засобами поштивого зв`язку заяви про прийняття спадщини, підпис на якій посвідчено нотаріально, є належним прийняттям спадщини та вчинено у встановлений законом строк. Ця обставина підтверджується листом приватного нотаріуса (а.с.81, том 1) та не заперечується сторонами спору. Оглядаючи документи щодо народження позивача та [PERSON] , заслухавши показання свідків, суд прийшов до однозначного висновку, що позивач та [PERSON] є братом та сестрою, різниця у прізвищі « [PERSON] » та « [PERSON] » є помилкою. Відтак [PERSON] (змінила прізвище у зв`язку із одруженням) є спадкоємцем другої черги до майна [PERSON] , яка прийняла спадщину. Вимоги [PERSON] ґрунтуються на тому, що він є спадкоємцем після [PERSON] у зв`язку із тим, що він проживав зі ним однією сім`єю більше як п`ять років до часу відкриття спадщини. А також на вимогах усунення від права на спадкування [PERSON] . На обґрунтування вказаної обставини [PERSON] надав акти сусідів спадкодавця, завірені головою квартального комітету та довідки квартального комітету, а також із цього приводу були заслухані свідки. Крім того, даючи аналіз таким документам та показанням суд приходить до висновку, що [PERSON] та його матір [PERSON] доглядали та допомагали [PERSON] , несли витрати на утримання його майна, докладаючи власні кошти до його пенсії. Проте самого факту спільного проживання свідки фактично не підтвердили. Акти сусідів та довідки квартального комітету, які на них базуються суд оцінює критично, надаючи перевагу безпосередньому сприйняттю показань свідків, які попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Окрім того, один із свідків, що підписував вказані акти - [PERSON] , в судому засіданні повідомив, що відповідач, в основному ночував із дружиною, а у [PERSON] ночував після сварок із дружиною. При цьому, за наведеним вище висновком Верховного Суду, лише показаннями свідків за відсутності інших доказів не може бути встановлений факт спільного проживання. Даючи аналіз вказаному факту суд також бере до уваги, що відповідач одружився [INFO] , у нього народилася син [INFO] , який хворіє на бронхіальну астму, у заяві про відстрочення сплати судового збору вказував, що утримує також іншу дитину. Відтак доводи [PERSON] про проживання однією сім`єю із [PERSON] з липня 2011 року по листопад 2016 року, без власної сім`ї, видаються нерозумними. Враховуючи наведене [PERSON] та [PERSON] мають право звернутися до спадкоємця в порядку ст.1232 ЦК України із вимогами про відшкодувати розумних витрат, які були ними зроблені на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Окрім того, позов [PERSON] не може бути задоволений навіть за обставин доведення того факту, що він є спадкоємцем четвертої черги. Зокрема [PERSON] не обґрунтував та не довів факту ухилення спадкоємця другої черги від надання допомоги спадкодавцеві, а саме наявності умисних дій чи бездіяльності [PERSON] , спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім того, суд враховує, що [PERSON] була пенсіонеркою, мала певні проблеми зі здоров`ям. Факту обізнаності останньої із хворобливим станом спадкодавця не доведено. Увагу звертає суд і на розбіжності у показаннях свідків. Зокрема свідки зі сторони відповідача стверджували, що із 2011 року у спадкодавця погіршилося здоров`я, він фактично не міг керувати своїми діями, тоді як свідки зі сторони позивача ствердили про те, що в спадкодавець в 2011 році керував автомобілем, а в 2014 році був самостійним та адекватним, впізнав родичів та нормально спілкувався в 2016 році. За вказаних обставин позов [PERSON] є безпідставним та не підлягає до задоволення. Право на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] оформлено за спадкодавцем. Будинок на вказаній земельній ділянці, право власності на який зареєстровано за [PERSON] , також фактично належить спадкодавцю який на момент смерті останньої проживав разом із нею та отримав свідоцтво про право на спадщину щодо частини спадкового майна. Враховуючи відмову нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, а також оспорення власності позивача на спадкове майно відповідачем, позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення. Задоволення вказаних позовних вимог відновить права позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. Позовні вимоги про встановлення фактів прийняття спадщини [PERSON] (який ніким не оспорюється та підтверджується наданими документами) та факу, що [PERSON] являється сестрою [PERSON] , не підлягають до задоволення. Так в межах даного спору судом вирішено спір про право. Вказані факти є підставами позову та їх аналіз наведено в мотивувальній частині рішення. Встановлення таких обставин необхідно виключно для вирішення спору про право. За таких обставин позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Враховуючи результат вирішення спору, із відповідача підлягають стягненню сплачений судовий збір за задоволенні судом майнові вимогі. Також із відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за зустрічним позовом, сплату якого відстрочено. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed