Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про виселення відповідача з належного позивачу житлового будинку [ADDRESS] та зняти його з реєстрації місця проживання у цьому будинку. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючисьна те, що відповідач її колишній чоловік веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, приходить додому у нетверезому стані, часто влаштовує сварки і навіть бійки, принижує позивачку перед сусідами та родичами. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву чи будь яких клопотань не надав. Суд, враховуючи згоду позивача та її представника, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними матеріалами та постановити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд заслухавши пояснення позивача і її представника, дослідив та оцінив матеріали справи та встановив, що позивачу на праві особистої власності належить житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування, що засвідчує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~У вказаному будинку зареєстровані за місцем проживання: позивачка [PERSON] 1946 р.н., її донька [PERSON] 1985 р.н., її внучка [PERSON] 1993 р.н., правнук [PERSON] 2015 р.н., а також зять позивачки відповідач [PERSON] , 1982 р.н., колишній чоловік [PERSON] . \~ \~ \~ \~Донька позивачки [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2003 року. \~ \~ \~ \~Шлюб між ними розірвано 17 травня 2022 року, згідно рішення Зборівського районного суду, що набрало законної сили. \~ \~ \~ \~Позивач зверталася до органів поліції 21.07.2022 та 05.08.2022 року з приводу скандалів та конфліктів з відповідачем, що засвідчують повідомлення Відділення поліції №2 (м. Зборів) і щодо нього складалися протоколи про адміністративні правопорушення за ст.173-2 КУпАП. \~ \~ \~ \~Крім цього, згідно повідомлення Відділення поліції №2 (м. Зборів) 25.07.2022 [PERSON] зверталася до органів поліції з приводу керування [PERSON] автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. В силу ст.157 Житлового Кодексу України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Згідно ст.116 Житлового Кодексу України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. \~ \~ \~ \~Проте, відповідно до ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів сім`ї власника права користування займаним приміщенням. При цьому, при вирішенні справ про виселення на підставі статті 116 ЖК України мають враховуватися порушення правил співжиття у сфері даних житлових відносин, а не такі правопорушення, що допущені відповідачем в інших правовідносинах та не мають відношення до користування сторонами жилим приміщенням. Такий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2018 року за результатами розгляду цивільної справи № 295/16994/15-ц, провадження №61-11571св18. Суд погоджується, що між сторонами існують неприязні стосунки і за вчинення протиправної поведінки відповідача може бути притягнуто до передбаченої законодавством відповідальності. Конституційне право на житло містить заборону примусового позбавлення житла інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Цьому праву кореспондує обов`язок держави створювати умови для його захисту та реалізації. Основною гарантією реалізації права на житло є те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як за рішенням суду (ст.47 Конституції України, ч.4 ст.9 ст.156 Житлового кодексу України, ст.311 ЦК України). . Встановлено, що відповідач зареєстрований та тривалий час проживає у житловому будинку [ADDRESS] . Докази того, що відповідач має інше житло відсутні. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Прокопович проти Росії» № 58255/00 встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла. За таких обставин відсутні законні підстави для виселення відповідача з займаного ним житла, тому у задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed