Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у грудні 2021 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №\~67416858, з якого дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко Аллою Вікторівною 06.11.2021 відкрите дане виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №\~23172 від 20.08.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, про стягнення з нього коштів (боргу) у розмірі 14986\~грн. 25\~коп. на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК ФОРВАРД" (ідентифікаційний код юридичної особи 34186061). Окрім того, йому стало відомо що відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день звернення до суду, приватний виконавець виконавчого округу м.\~Києва Овсієнко Алла Вікторівна, яка 06.11.2021 відкрила вказане вище виконавче провадження, призупинила свою діяльність та виконавче провадження вже перебуває на виконанні в іншого приватного виконавця, а саме\~ приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменко Дениса Олеговича, що підтверджується інформацією з виконавчого провадження, що додане до позовної заяви. Поряд з цим, приватний виконавець у межах відкритого виконавчого провадження, вчинив інші виконавчі дії, зокрема постановив інші постанови, а саме: -постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 06.11.2021; -постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 06.11.2021; -постанову про арешт коштів боржника від 06.11.2021; Крім того, зазначає, що жодних документів, зокрема на підставі яких вчинено виконавчий напис нотаріуса, йому не надходило. Жодних вимог та попереджень про виконання зобов`язання та сплати заборгованості за укладеним кредитним договором від банку або кредитних (фінансових) установ на його адресу не надходило. Він не має жодних непогашених заборгованостей перед відповідачем. Враховуючи зазначені вище обставини, вважає вказане незаконним, заборгованість є спірна і взагалі такої заборгованості у нього перед відповідачем немає. Приватний нотаріус не мав достатніх підстав на вчинення виконавчого напису, адже відповідач не надав усіх документів відповідно до чинного законодавства, та виконавчий напис було вчинено не на підставі первинних документів бухгалтерського обліку. Так, відповідач надавши не повну інформацію та документи приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави\~13 Порядку №\~296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Спірний виконавчий напис вчинено у порушення вимог ст.ст.\~87, 88 Закону України «Про нотаріат». На його думку, виконавчий напис № 23172 від 20.08.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірного відкриття провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення заборгованості. Вказані порушення складають цілий ряд підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. На підставі наведених вище обставин, позивачка просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, що зареєстрований у реєстрі за №\~23172 від 20.08.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] коштів (боргу) у розмірі 14986\~грн. 25\~коп. на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» (ідентифікаційний код юридичної особи 34186061). Ухвалою суду від 18.03.2022 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Визначено строк для подання заяв по справи. Крім того, залучено до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору\~ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіду Володимира Олександровича та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича. До того ж, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 03.06.2022, на виконання ухвали суду від 18.03.2022, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. надано копії документів виконавчого напису №\~23172 від 20.08.2021 та документи, на підставі яких його було вчинено. Ухвалою суду від 10.06.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі на підставі обґрунтування, що наведене у позовній заяві та з урахуванням доказів, які додані до позову. Крім того, зазначив, що він брав кошти у кредит у ПАТ\~«Банк Русский Стандарт», а не у АТ\~«Банк Форвард». Близько 08 років тому йому зателефонували з ПАТ\~«Банк Русский Стандарт» та повідомили про необхідність погашення кредиту, оскільки банк закривається, що він і зробив, тобто погасив кредит у повному обсязі. Разом з тим, у 2021 році йому зателефонували з Товариства «Кредит-Капітал» з вимогою погасити заборгованість, але ніяких документальних підтверджень про наявність такої заборгованості не було надано, письмової вимоги про погашення заборгованості він також не отримував. До того ж, суму у розмірі 14986\~грн. 25\~коп. він через органи ДВС не погашав. У судове засідання представник відповідача АТ\~«Банк Форвард» не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено. Відзив на позов не подано. У судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. не з`явився, надавши до суд письмову заяву №\~5/4 від 26.05.2022 про розгляд справи без його участі. Просив постановити судове рішення відповідно до чинного законодавства. У судове засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста\~Києва Єфіменко\~Д.О. не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено. Письмові пояснення щодо позову подано. Таким чином, справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача АТ\~«Банк Форвард», який повідомлявся у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував позивач. Заслухавши доводи позивача, враховуючи думку третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою\~В.О. 12.08.2021 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у реєстрі за №\~23172 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №\~92777251 від 31.10.2011, укладеним ним із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ\~«Банк Форвард» (ідентифікаційний код юридичної особи\~- 34186061). Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.04.2019 по 21.07.2019. Сума повної заборгованості складає 13886\~грн. 25\~коп., яка складається з: 9442\~грн. 65\~коп.\~ заборгованість за сумою кредиту; 3693\~грн. 60\~коп. заборгованість за процентами; 750\~грн. 00\~коп.\~ плата за пропуск мінімальних платежів. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, на підставі ст.\~31 Закону України «Про нотаріат», отримано плати зі стягувача АТ\~«Банк Форвард» у розмірі 1100\~грн. 00\~коп., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] , на користь АТ\~«Банк Форвард» складає 14986\~грн. 25\~коп. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. 06.11.2021 відкрито виконавче провадження №\~67416858 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису. Разом з тим, у рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. винесено постанови від 06.11.2021 про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника. Варто зауважити, що 03.06.2022, на виконання ухвали суду від 18.03.2022, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою\~В.О. надано до суду матеріали, на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис за №\~23172 від 20.08.2021, зокрема: копію виконавчого напису за №\~23172 від 20.08.2021; копію кредитного договору №\~92777251, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Банк Русский Стандарт»; копію заяви АТ\~«Банк Форвард» №\~17/1-507/1/713 від 20.08.2021 про вчинення виконавчого напису; копію вимоги АТ\~«Банк Форвард» до [PERSON] щодо сплати зобов`язань за кредитним договором. Крім того, слід зазначити, що сам по собі факт подання стягувачем документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Переліку, затвердженого постановою КМУ №\~1172 від 29.06.1999, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відсутні докази, що нотаріус перевірив факт отримання вимоги боржником. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені статтею\~16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.\~3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, кредитний договір за своїм змістом є консенсуальним, двостороннім, відплатним договором та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов (ч. 1 ст.638 ЦК України). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №\~1172 (п.п.3.5 п.3 гл. 16 розд ІІ Порядку). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства (ч.\~1 ст.\~39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції ЗУ №775-ІХ від 14.07.2020, що чинна з 08.08.2020, зокрема і на час виниклих правовідносин вчинення виконавчого напису) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт\~2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на\~оскарження нотаріальної\~дії або\~відмови у\~її вчиненні\~має особа,\~прав та\~інтересів якої\~стосуються такі\~дії (ст.50 Закону «Про нотаріат», у редакції ЗУ №775-ІХ від 14.07.2020, що чинна з 08.08.2020, зокрема чинній на час виниклих правовідносин). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису\~ надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем\~ це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.\~88 Закону «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Із огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем згідно з Переліком документів. Для правильного\~застосування положень\~статей\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~у такому\~спорі суд\~повинен перевірити\~доводи боржника\~у повному\~обсязі й\~установити та\~зазначити у\~рішенні,\~чи справді\~на момент\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~боржник мав\~безспірну заборгованість\~перед стягувачем або іншу відповідальність перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова\~позиція Великої\~Палати Верховного\~Суду відповідає\~висновкам,\~викладеним у\~раніше ухвалених\~нею постановах\~від 29.03.2019\~за наслідками\~розгляду цивільної\~справи №137/1666/16-ц,\~від 02.07.2019\~у справі\~№916/3006/17\~та постанові\~Верховного Суду\~від 26.02.2020\~у справі\~№369/6415/17 з подібних правовідносин. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено об`єктивних даних вважати, що боржнику надсилалася і отримана ним претензія кредитора щодо розміру заборгованості на час вчинення виконавчого напису. Суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 (справа №\~758/14854/20) зазначено, що учинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень\~- письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається як на обґрунтування своїх вимог, а тому, позов є обґрунтованим і доведеним. При цьому, суд звертає увагу, що суд вирішує справу за наявними доказами. За результатами розгляду справи, суд погоджується з доводами позивача та встановив, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда\~В.О. не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника і не врахував, що ним вчинено виконавчий напис на суму, яка не відповідає безспірній сумі заборгованості, про існування якої позивачу відомо не було. Так, нотаріусом не надано відомостей про те, що йому були надані підтвердження того, що боржник отримав від стягувача вимогу щодо розміру заборгованості, що б дало останньому можливість спростувати доводи стягувача і нотаріусу пересвідчитися у безспірності чи спірності заявлених вимог. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася сторона позивача, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача, а також той факт, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард», не було дотримано всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст.\~141 ЦПК України, згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду із даним позовом, позивач [PERSON] не сплачував судовий збір, у зв`язку з тим, що він має пільгу щодо сплати судового збору, передбачену п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою серії\~12ААВ №\~711016 від 15.02.2022. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача слід стягнути судові витрати (судовий збір) у дохід держави, у розмірі 992\~грн. 40\~коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved