Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

05 серпня 2022 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 серпня 2006 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у с. Старий Загорів Локачинського району Волинської області, актовий запис № 7. Неповнолітніх дітей у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спiльного господарства не ведуть. Вважає, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Спору про розподіл спільного не виникає. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 29 серпня 2006 року, зареєстрований Старозагорівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 7. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 18 серпня 2022 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 13.09.2022 року. 13.09.2022 розгляд справи відкладено на 27.09.2022. Позивач у судове засідання не з`явився, 15 вересня 2022 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 19) Відповідач у судове засідання не з`явилася також, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи про що свідчить розписка від 21.09.2022 (а.с.20) 21.09.2022 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 21). Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 29 серпня 2006 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано Старозагорівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 7, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 серпня 2006 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на " [PERSON] " (а.с. 3). Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. У сторін неповнолітніх дітей немає. Як вбачається зі ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач позовні вимоги підтримала, термін для примирення надавати не просила. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі ст. ст. 24, 55, 56, 110 СК України,

Outcome: approved