Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

16 серпня 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначала про те, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 25 лютого 2021 року. З відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. На неодноразові звернення до відповідача, згоди щодо надання допомоги на утримання дітей між ними не досягнуто. Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання дітей не надає, хоч зобов`язаний надавати таку допомогу. Тих коштів, що нерегулярно надає відповідач, недостатньо для матеріального забезпечення дітей, які є учнями 3 та 6 класу Боремельського НВК школи-колегіуму і потребують додаткових витрат на їх навчання. Вона не працевлаштована, займається пошуком роботи. Отримувані нею нерегулярні доходи не дають можливості забезпечувати дітей усім необхідним. Їй відомо, що відповідач офіційно працевлаштований у ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ» м. Луцьк та отримує щомісячно заробітну плату в сумі приблизно 10000 гривень, інших утриманців не має, а тому може надавати допомогу на утримання дітей. З вказаних підстав, у позовній заяві позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Махацький Ю.М. позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] пояснив, що сплачувати аліменти у більшому розмірі він не матиме фінансової можливості, оскільки має намір звільнитися з роботи та їхати працевлаштовуватись за кордон. Коли виїде за кордон та там влаштується на роботу, то буде сплачувати аліменти в більшому розмірі. [PERSON] також пояснив, що отримує орендну плату за землю. Йому повинні виплатити близько 20000 гривень орендної плати згідно договору оренди земельної частки (паю), які він має намір витратити на дітей. Крім того, йому потрібні кошти для ремонту будинку, в якому він планує проживати, а тому сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі не має фінансової можливості, хоч розуміє, що такий розмір аліментів (1500 гривень) є недостатнім для матеріального забезпечення дітей. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог про стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, не встановлено. В ході розгляду справи судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. 22 вересня 2022 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Махацького Ю.М. до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: опису вкладення у цінний лист, повідомлення ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ», кадрової довідки та довідки про доходи [PERSON] . В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5), Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , [PERSON] народилась [INFO] , їх батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Отже, сторони по справі є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З довідки про склад сім`ї № 09-16/241/22, виданої Боремельською сільською радою Рівненської області 8 серпня 2022 року, вбачається, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю [PERSON] (позивачем по справі). В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, аліменти з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] за її вибором на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , що на час розгляду справи становить 1372,00 гривні. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої складає 14846,77 гривень (а.с. 29). Крім цього, з пояснень [PERSON] встановлено, що він отримує дохід згідно договору оренди земельної частки (паю) і розмір отримуваної ним орендної плати за земельну частку (пай) становить приблизно 20000 гривень на рік. При цьому, відповідач житлом забезпечений, інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має. З пояснень сторін встановлено, що витрати на одну дитину сторін по справі складають 4000 гривень на місяць. Вказані обставини під час розгляду справи були визнані відповідачем, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки сумнівів у достовірності таких обставин немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд вважає, що вказаний розмір аліментів, не буде завищеним в нинішніх умовах проживання, а також з урахуванням віку дітей сторін по справі, їх потреб, та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру. Ч. 1 ст. 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Із досліджених в судовому засіданні квитанції № 85 (а.с. 13-16) встановлено, що за надання професійної правничої допомоги позивачем [PERSON] понесено витрати в розмірі 2000 гривень. За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені позивачем [PERSON] витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 2000 гривень. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 992,40 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року (з наступними змінами) щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180-182, 184 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved