Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , законні представники якого: [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Разом з тим, в належній позивачу квартирі без правових підстав зареєстрований неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає про те, що [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою її реєстрації, а саме: [ADDRESS] . На даний момент та обставина, що в належній позивачу квартирі без правових підстав зареєстрований відповідач, обмежує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, перешкоджає в реалізації права власності. Наявність реєстрації в квартирі неповнолітньої особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території та перешкод у розпорядженні цим майном. Реєстрація місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проведена з порушенням, оскільки, ніхто із батьків за даною адресою не зареєстрований та не проживає. Крім того, дана квартира являлась предметом договору іпотеки, який встановлював заборону реєстрації (прописки) у даній квартирі малолітніх, неповнолітніх осіб та осіб пенсійного віку. Ані [PERSON] , ані його мати [PERSON] за вказаною адресою не проживають понад рік, не здійснюють оплату за користування жилим приміщенням і комунальних послуг, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не приймають участь у спільному побуті. Вказує про те, що права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Позивач стверджує, що інтереси дитини даним позовом не порушуються з огляду на те, що неповнолітній [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. Його мати [PERSON] також не проживає в даній квартирі і зареєстрована за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] , що є місцем проживання і її неповнолітнього сина. Залишення неповнолітнього зареєстрованим в спірному будинку суперечило б ст.9 Конвенції про права дитини та ст.160 СК України. Вказує про те, що з метою досудового врегулювання спору, 23.02.2021 року на адресу законного представника відповідача було направлено лист про добровільне зняття з місця реєстрації неповнолітнього сина. Відповідь на даний лист не надійшла. А тому з метою захисту своїх законних прав, позивач вимушений звертатися до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити. Законні представники відповідача в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені та приймали участь в попередніх судових засіданнях. До суду від [PERSON] надходив відзив на позовну заяву, згідно якого просить в задоволенні позову відмовити по тим підставам, що позивачем до суду не надано доказів того, що відповідач [PERSON] , [INFO] , не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, зазначає про те, що [PERSON] був власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира вибула з власності [PERSON] у порядку Закону України «Про іпотеку». На сьогодні шлюб між [PERSON] та [PERSON] не розірвано, до моменту примусового виселення [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS] , син [PERSON] періодично проживав разом з батьком за вказаною адресою. Третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради в судове засідання свого представника не направили, до суду подавали заяву, згідно якої просять розгляд справи проводити у їх відсутність. Вислухавши думку позивача та представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу вказаної квартири від 29.04.2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.04.2020. В належній [PERSON] квартирі зареєстрований неповнолітній [PERSON] , [INFO] , що стверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні, виданою Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради від 11.01.2021 року. Згідно довідки голови ОСББ за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , не проживає та протягом більше як 2-х років там не знаходився. Законний представник [PERSON] - його матір [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки Відділу ведення реєстру територіальної громади від 25.01.2021. Як вбачається з Договору іпотеки №46/26/ [NUMBER] від 20.09.2011, квартира за адресою: [ADDRESS] , являлась предметом іпотеки, який встановлював заборону реєстрації (прописки) у даній квартирі малолітніх, неповнолітніх осіб та осіб пенсійного віку (п.3.1.8 Договору). В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та його мати [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , не проживають, не здійснюють оплату за користування жилим приміщенням і комунальних послуг, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не приймають участь у спільному побуті. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до абз.2 п.34 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Таким чином, лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Позивач є власником майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В силу ст.391 ЦК України, як власник майна [PERSON] має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, законні представники відповідача не є власниками майна та не використовують його для проживання. Згідно Постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16, згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Отже, позивач на власний розсуд може визначити яким шляхом необхідно усунути його порушене право, обравши усунення перешкод шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання осіб такими, що втратили право користування. Суд вважає, що реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню ним права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Таким чином, враховуючи те, що позивач є власником квартири, відповідач не є членом сім`ї позивача, крім того, відповідач не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , суд вважає можливим усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. На підставі викладеного та

Outcome: approved