Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернулася в суд із наведеним позовом до [PERSON] , мотивуючи тим, що 31.10.1996 року вона одружилася з відповідачем, зареєструвавши шлюб у виконавчому комітеті Кутської селищної ради, Косівського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 32. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, з яких одна неповнолітня, а саме син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає із [PERSON] та знаходиться на її утриманні. [PERSON] стверджує, що причиною розпаду сім`ї стало відсутнє взаєморозуміння в сім`ї, сварки та скандали. [PERSON] зневажливо ставиться до [PERSON] та до сім`ї, на неодноразові прохання змінити свою поведінку відповідач не реагує. На даний час шлюб носить формальний характер і надії на його поновлення немає. Спір щодо майна відсутній. З цих підстав, [PERSON] просила шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити існуюче прізвище « [PERSON] ». Відповідач скориставшись своїм правом, 27.07.2022 року надав відзив, у якому позов [PERSON] частково визнав. Погодився із заявленими позовними вимогами стосовно припинення шлюбу між ним та позивачкою і не заперечив щодо залишення [PERSON] прізвища, набутого під час реєстрації шлюбу, після його розірвання, однак визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] за місцем проживання матері [PERSON] заперечив повністю з наступних підстав. [PERSON] на тривалий період виїжджала та виїжджає за кордон, фактично останнім часом не перебуває в Україні, тому повноцінно брати участь у вихованні та утриманні сина [PERSON] брати не може. [PERSON] зазначає, що саме він в основній і переважній мірі матеріально утримує дітей і зокрема малолітнього сина [PERSON] . Фактично дитина проживає саме з ним, а не з матір`ю. Відповідач працює у фізичної особи підприємця [PERSON] (« [PERSON] ») та матеріально утримує дітей. У переважній мірі зайнятий вихованням [PERSON] . Син соціально прив`язаний саме до місця проживання батька. [PERSON] відвідує навчальний заклад Кутський ліцей Косівської районної ради, тобто за місцем проживання відповідача та фактично проживає із ним, там знаходяться його родичі, знайомі, друзі. Сину (як і дочці) створені належні матеріально-побутові умови і відповідач піклується про малолітнього сина у повній мірі як повинен це робити батько. Син є прихильним до батька. [PERSON] працює у населеному пункті, де фактично проживає і навчається син [PERSON] , маючи змогу контролювати його виховання. Вважає недоцільним визначення місця проживання сина [PERSON] із матір`ю, до відзиву надав підтверджуючі документи. [PERSON] зазначив, що позивач до органу опіки та піклування з приводу визначення місця проживання дитини не зверталася, позовні вимоги заявила неправильно, не зазначала орган опіки і піклування як третю особу у спорі та не сплатила відповідний судовий збір за окремою вимогою, не надала жодного письмового доказу для обґрунтування позовної вимоги щодо визначення за нею місця проживання малолітньої дитини. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві вказала про розгляд справи без її участі, не заперечує про заочний розгляд справи. (а.с. 2) Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, 27.07.2022 року подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 15,16-17, ). 12.09.2022 року відповідач [PERSON] подав заяву, про розгляд справи без його участі (а.с.26). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 12.07.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторони відповідача та призначено справу до судового розгляду на 22.08.2022 року. 22.08.2022 року розгляд справи було відкладено на 12.09.2022 року, у зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав відзив, у якому позовні вимоги визнав частково, та подав заяву про розгляд справи без його участі, а позивач просила слухати справу у її відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачем подано відзив про часткове визнання позову і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 31 жовтня 1996 року (а.с.3), сторони зареєстрували шлюб 31.10.1996 у виконавчому комітеті Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 32. Відповідно до копії свідоцтва про народження виданого 21.02.2012 року, [PERSON] , та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с. 4). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, гр. [PERSON] є постійним жителем [ADDRESS] та в його склад сім`ї входять такі особи: дочка [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] , дружина [PERSON] [INFO] . (а.с. 19) Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, гр. [PERSON] є постійним жителем [ADDRESS] , крім нього в даному господарстві на реєстраційному обліку перебуває дочка [PERSON] [INFO] . (а.с. 20) Згідно з акту обстеження матеріально- побутових умов сім`ї від 20.07.2022 року, [PERSON] з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . Будинок має площу 120 кв. метрів, [PERSON] є власником Ѕ будинку. Сім`я складається з [PERSON] , дочки [PERSON] [INFO] , яка навчається в Косівському коледжі декоративного, прикладного мистецтва та сина [PERSON] [INFO] , який навчається у Кутському ліцеї в 5 (п`ятому) класі. Діти постійно проживають за вказаною адресою в даному господарстві та перебувають на утриманні та вихованні батька, який забезпечує їм належні умови проживання. (а.с. 21). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Згідно з ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а відповідач позов в цій частині визнав, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В позовній заяві, позивач просила залишити неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] проживати з нею. Згідно з ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі ст. 141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Враховуючи, те, що позивач в обгрунтуванні позовної вимоги, а саме залишити проживати неповнолітнього сина [PERSON] з нею, а відповіда у відзиві на позовну заяву, заперечив, щодо вказаної вимоги, ствердивши, що позивач тривалий час перебуває за кордоном і син фактично проживає з ним, суд доходить переконання, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, який підлягає вирішенню у встановленому законом порядку окремо від позову про розірвання шлюбу. Суд зазначає, що в такому випадку сторони не позбавлені права звернутися в суд з відповідним позовом за наданням до нього належних документів та доказів на підтвердження даної вимоги. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial