Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі розміром 15000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання, в розмірі 10000 гривень щомісячно до досягнення [PERSON] , [INFO] трьох років, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 14 лютого 2019 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач участі у вихованні малолітньої дитини не бере, матеріальної допомоги на його та її утримання не надає. Вказує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, має регулярний дохід, а тому може сплачувати аліменти на утримання їхньої малолітньої дитини, та на її утримання, однак добровільно цього не робить. Представником відповідача - адвокатом Шило Є.П. подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає позов частково і згідний слачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 5500 грн. щомісячно, в іншій частині позовних вимог просить відмовити. Зазначає, що відповідач брав участь в утриманні дитини переказуючи позивачці кошти та відвідуючи їх в Україні, у тій мірі, в якій йому це дозволяла робити позивачка. Позивачка своїми діями фактично позбавила відповідача можливості виховувати сина, що для чоловіка є дуже важливим. Крім того, позивачка працює у Медичному центрі "Сім`я" лікарем алерголог-імунолог та в Комунальному підприємстві "Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр імені Віктора Поліщука" отримуючи регулярний дохід. Відповідач любить свою дитину, має намір та бажання піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток та допомагати як тільки зможе. Крім, того позивачка не довела належними та допустимими доказами наявність обставин, які слугували б підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на її утримання, як і не довела можливості відповідача надавати аліменти на її утримання саме у розмірі 10000 грн. У відповіді на відзив позивачка не погоджується із доводами викладеними у відзиві відповідачем, факти і аргументи на які посилається відповідач не відповідають дійсності. стверджує, що доходи відповідача дозволяють забезпечувати дитину на достатньому рівні. Розмір аліментів який пропонує сплачувати відповідач є мізерним. Щодо відомостей які вказував відповідач щодо працевлаштування вони не відповідають дійсності, на даний момент вона не працевлаштована і потребує утримання, оскільки не може працевлаштуватися на роботу тому, що має здійснювати догляд за дитиною, і під час воєнного стану не працюють у дитячих садочках групи для дітей віком до 3 років. З Комунального підприємства "Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр імені Віктора Поліщука" вона звільнилась за власним бажанням 31.05.2019 року, а у приватному підприємстві "Медичний центр "Сім`я" вона ніколи не працювала і не працює. Представником відповідача - адвокатом Шило Є.П. надано заперечення в якому він зазначає, що позивачка подала відповідь на відзив з порпущенням строку, встановленого для звернення до суду. Зазначає, що пояснення, міркування і аргументи, наведені позивачкою у відповіді на відзив, є безпідставними, необгрунтованими та грунтуються лише на одних її припущеннях. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Сташук М.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять задовольнити. Представник відповідач - адвокат Шило Є.П. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Просить стягнути з [PERSON] , на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 5500 грн. щомісячно, а щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином трьох років то в цій частині просить відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2019 року до 14 червня 2022 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 16 грудня 2020 Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Судом з`ясовано, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю, [PERSON] . Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов`язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст.180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідач інших осіб на утриманні немає, відрахування за виконавчими документами не проводяться, а тому суд вважає, що він може також надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи стягнення з 21 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивачки в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років, в іншій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved