Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона була прийнята в члени колгоспу «Колос» в с. Скориківка Золотоніського району Черкаської області та працювала дояркою ферми №1 до 05.02.1996. 06.12.1995 Скориківською сільською радою народних депутатів Золотоніського району Черкаської області було передано КСП «Колос» у колективну власність всі землі сільськогосподарського виробництва з метою подальшого її паювання між членами колективного сільськогосподарського підприємства. Прізвище [PERSON] відсутнє у списку працівників колгоспників КСП №Колос», сертифікат на право на земельну частку (пай) позивачу не виготовлявся і не видався, хоча на час отримання державного акту на землю та її розпаювання між членами КСП «Колос» вона була членом КСП «Колос», мала право на отримання земельного паю, але не була включена до списку, доданого до державного акту на право колективної власності на землю. Враховуючи викладене вище, позивач просить визнати за нею, як за колишнім членом КСП «Колос», право на земельну частку (пай), площею 2,55 га, за рахунок земель запасу Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району в межах території колишньої Скориківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 27.04.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що в списку, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Колос», позивач не значиться, а також у відомостях «трудовое участие в общественном хозяйстве» відсутні відомості про відпрацьовані трудодні за 1995 рік, що є підставою вважати, що [PERSON] не була членом КСП «Колос» на момент розпаювання, тому остання не має права на земельну частку (пай). Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2022 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Зелений Ю.В. позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Кузьменко О.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до трудової книжки № [NUMBER] встановлено, що [PERSON] з 03.081982 по 05.02.1996 працювала в колгоспі «Шлях Леніна». Відповідно до відповіді міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокдастру у Черкаській області № 29-23-0.181-66/117-20 від 18.03.2020, згідно додатку № 2 рішення від 02.06.1995 сесії 22 скликання Скориківської сільської ради народних депутатів (список осіб, які працюють у КСП «Колос» і пенсіонерів з категорії цих осіб, які мають право на середню земельну частку в КСП «Колос» Скориківської сільської ради народних депутатів Золотоніського району Черкаської області) до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Колос» [PERSON] не внесена до вищевказаного списку (державний акт ЧР 5-21, зареєстрований 06.12.1995 за №15). Згідно ч. 1-3,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частиною другою статті 19 Основного Закону України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 №899-IV(даліЗакон№899-IV) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до абзацу третього пункту 1, абзацу першого пункту 2, пункту 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Як вбачається з відповіді міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокдастру у Черкаській області позивач до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Колос», не була включена. Згідно з позицією Верховного Суду, висловленій в постанові від 20 травня 2019 року, справа № 140/1113/17-ц, зверненню до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) має передувати вирішення питання про не включення позивача до списку громадян членів КСП, які мають право на земельну частку (пай). За змістом статей 22, 23 ЗК України (у редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Вказана правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 20 березня 2019 року, справа № 610/2071/17, від 15 травня 2019 року, справа № 629/996/17 та від 22 травня 2019 року, справа № 607/13295/16. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Порядку має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Отже, громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. Разом з тим, позивач має довести, що право, яке він просить визнати за ним, було порушено. \~ \~ \~ \~Головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації Державного акту на право колективної власності на землю. З матеріалів справи встановлено, що позивач на момент розпаювання КСП «Колос», не була його членом, тоді як право на одержання частки землі мають лише члени колективних сільськогосподарських підприємств, і на підтвердження цього факту позивачем надано лише копію трудової книжки, з якої убачається, що позивач з 03.08.1982 по 05.02.1996 працювала в колгоспі «Шлях Леніна». Про те, що позивач була членом КСП «Колос» суду взагалі не надано доказів, як і не надано доказів на підтвердження перебування позивача у членах саме КСП «Колос» на момент розпаювання. Крім того, позивачем та її представником не надано доказів про реорганізацію чи перейменування колгоспу «Шлях Леніна», у якому працювала позивач, в КСП «Колос». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, правові підстави для визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) відсутні, оскільки не доведено, що позивач була членом КСП «Колос». Також, позивача не було включено до списку осіб, які працюють у КСП «Колос» і які мають право на середню земельну частку в КСП «Колос» Скориківської сільської ради народних депутатів Золотоніського району Черкаської області та позивач не отримувала сертифікат про право на земельну частку (пай). Виходячи з викладеного, позивач не набула права на отримання земельної частки (паю) при паюванні земель, переданих у колективну власність сільськогосподарському підприємству, а тому його не може бути захищено в судовому порядку. З урахуванням наведених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed