Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0645 га, кадастровий номер 6122610100:02:010:0329 за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1700 га, кадастровий номер 6122683700:05:001:0019 по [ADDRESS] . земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,4200 га, кадастровий номер 6122683700:05:001:0020 по [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він користується зазначеним вище будинком та земельними ділянками з липня 2019 року. 01 липня 2022 року він та відповідач уклали угоду щодо продажу цього майна та домовилися засвідчити угоду нотаріально. Він сплатив відповідачу кошти за майно, провів у будинку капітальний ремонт, однак не може належно оформити своє право власності на майно, так як відповідач втратив оригінали документів на майно, ухиляється від їх поновлення та належного посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів. Дослідивши матеріали\~справи суд встановив, що відповідачу на праві власності належав житловий будинок з надвірними по [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0645 га, кадастровий номер 6122610100:02:010:0329 за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,17 га, кадастровий номер 6122683700:05:001:0020 по [ADDRESS] . За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано позивачу. Однак зареєструвати своє право власності позивач не може, так як відповідач втратив оригінали правовстановлюючих документів, ухиляється від їх поновлення та ухиляється від виконання угоди. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст.\~334\~ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов`язання виконав, тривалий час користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно в позасудовому порядку з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Outcome: approved