Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Шевченко С.А.,\~який діє\~на підставі\~ Ордеру\~на надання\~правової допомоги,\~серія \~АН №1000622\~від 26\~квітня 2021\~року,\~звернувся до\~Слов`янського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] \~про визнання\~договору іпотеки\~припиненим,\~скасування заборон\~та обтяжень\~нерухомого майна,\~обґрунтовуючи позовні\~вимоги тим,\~що Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2020 року по справі №243/11195/15-ц відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору позики, іпотечного договору припиненим, зняття заборон, припинення обтяжень. Задоволено зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , яким вирішено в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за Договором позики від 31 липня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Д.В, зареєстрованим в реєстрі за № 658, в гривнях, що буде еквівалентом 701,80 доларів США, та суми відсотків за користування грошовими коштами, що буде еквівалентом 98,26 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки від 31 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Д.В., зареєстрованим в реєстрі за №659,660,661, а саме: будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, площею 0,1113 га, кадастровий № 1424284600:02:000:0016, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , шляхом надання [PERSON] права на продаж предмета іпотеки від свого імені будь якій особі покупцеві, з наданням [PERSON] всіх прав продавця. Постановою Донецького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року вищезазначене судове рішення залишено без змін. Після ухвалення рішення апеляційного суду, [PERSON] повністю розрахувалася з відповідачем, передавши визначену судовими рішеннями суму по Договору позики від 31 липня 2013 року в розмірі 800,06 доларів США, про що [PERSON] надав розписку. Вважає, що зобов`язання [PERSON] за Договором позики від 31 липня 2013 року є припиненим відповідно до ст. 599 ЦК України. Однак, відповідач відмовляється в добровільному порядку скасовувати заборони та обтяження нерухомого майна. Просить суд визнати припиненим Договір іпотеки, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 31 липня 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Дмитром Володимировичем, та зареєстрований в реєстрі за №659, та скасувати обтяження нерухомого майна: житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , іпотекою номер запису 1949416 та 1952415 від 31 липня 2013 року. Представник позивача [PERSON] адвокат Шевченко С.А., який діє на підставі Ордеру на надання правової допомоги, серія АН №1048290 від 20 травня 2022 року, 03 серпня 2022 року до суду надав Заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача [PERSON] , а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином на електронну адресу, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, однак не використав наданого законом права. Суд направляв громадянину [PERSON] судове повідомлення про розгляд справи 21 вересня 2022 року о 08 годині 00 хвилин на електронну адресу, якою [PERSON] користувався протягом всього часу розгляду справи, зокрема надсилала з даної електронної адреси процесуальні заяви до суду. [PERSON] вказував дану електронну адресу для надання йому процесуальних документів та матеріалів справи. «Направлення судової повістки на електронну адресу сторони у справі є належним повідомлення при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею направляв до суду певні процесуальні документи». Відповідну правову позицію КЦС ВС, зокрема, сформулював у справі 761/14537/15. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] , своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що « сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої розглядається справа в суді, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ,\~представник позивача\~ адвокат\~Шевченко Сергій\~Анатолійович до\~ [PERSON] про\~визнання іпотеки\~припиненою,\~скасування заборон\~та обтяжень\~нерухомого майна підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 31 липня 2013 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали Договір позики, що був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу. За умовами цього договору [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла у власність грошові кошти в сумі 171150,00 грн., що є еквівалентом 21000 доларів США за встановленим сторонами обмінним курсом 1 USD = 8,15 грн. [PERSON] має право на отримання відсотків від [PERSON] в розмірі 7 % щомісячно, відсотки нараховуються на всю суму позики та виплачуються щомісячно з 1 до 10 числа, до дня повернення позики.\~ В забезпечення виконання основного зобов`язання за Договором позики від 31 липня 2013 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелиця Д.В. 31 липня 2013 року та зареєстрований в реєстрі за № 659. Зі змісту цього договору вбачається, що в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] передала в іпотеку належний їй будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1113 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 5.1 Договору іпотеки визначено, що зобов`язання, забезпечене предметом іпотеки, вважається виконаним у повному обсязі, якщо іпотекодавцем фактично повернута позика, сплачені проценти відповідно до основного договору, можливі неустойки (пеня) та витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за основним договором, та виконані інші зобов`язання, що випливають з основного Договору. Згідно п.6.2 Договору, він припиняє дію при виконанні іпотекодавцем умов основного договору на підставах, передбачених ст.17 Закону України Про іпотеку, та інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/11195/15-ц від 30 листопада 2020 року, яке набуло законної сили 14 квітня 2021 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору позики, іпотечного договору припиненими, зняття заборон, припинення обтяжень залишені без задоволення, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно - задоволені частково, а саме: в рахунок погашення заборгованості [PERSON] , перед [PERSON] , за Договором позики від 31 липня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Дмитром Володимировичем, зареєстрованим в реєстрі за № 658, в гривнях, що буде еквівалентом 800,06 доларів США на день розрахунку, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням, що буде еквівалентом 701,8 доларів США, та суми відсотків за користування грошовими коштами, що буде еквівалентом 98,26 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки від 31 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Дмитром Володимировичем, зареєстрованим в реєстрі за № 659, 660, 661, а саме: будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1113 га, кадастровий номер 1424284600:02:000:0016, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , шляхом надання іпотекодержателю [PERSON] , права на продаж предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві, з наданням [PERSON] , всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності, отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмету іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб`єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу: надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки, зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім`ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. \~Встановлено початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки - будинку та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1113 га, кадастровий номер 1424284600:02:000:0016, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на рівні, не нижчому за звичайні ціни на ці види майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час реалізації предмета іпотеки. \~Стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , частину понесених ним судових витрат у сумі 1062 грн. 71 коп. Постановою Донецького апеляційного суду 14 квітня 2021 року Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/11195/15-ц від 30 листопада 2020 року, залишено без змін. Таким чином, Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/11195/15-ц від 30 листопада 2020 року, яке 14 квітня 2021 року Постановою Донецького апеляційного суду залишено без змін, встановлено суму заборгованості за Договором позики від 31 липня 2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] у розмірі 800,06 доларів США. З Розписки, наданої [PERSON] від 14 квітня 2021 року [PERSON] , вбачається, що 14 квітня 2021 року [PERSON] повернула [PERSON] 801 долар США та 1062,71 грн. судових витрат за Рішенням суду від 30 листопада 2021 року. Також, в Розписці [PERSON] зазначив, що він претензій до [PERSON] не має. Таким чином, заборгованість за Договором позики від 31 липня 2013 року, встановлена судовим рішенням № 243/11195/15-ц від 30 листопада 2020 року, [PERSON] повернута [PERSON] в повному обсязі, про що зазначає в Розписці сам [PERSON] .. Частиною 1\~ст. 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. У ч. 1\~ст. 575 ЦК України\~іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Іпотека відповідно до\~ст. 1 Закону України "Про іпотеку"\~- це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. З\~Закону України "Про іпотеку"). При цьому основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. За змістом\~ст. 17 цього Закону\~іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Отже, за системним аналізом зазначених норм права, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. Пунктом 5.1 Договору іпотеки від 31 липня 2013 року, визначено, що зобов`язання, забезпечене предметом іпотеки, вважається виконаним у повному обсязі, якщо іпотекодавцем фактично повернута позика, сплачені проценти відповідно до основного договору, можливі неустойки (пеня) та витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за основним договором, та виконані інші зобов`язання, що випливають з основного договору. Згідно п.6.2 договору, він припиняє дію при виконанні іпотекодавцем умов основного договору на підставах, передбачених ст.17 Закону України Про іпотеку, та інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Згідно п. 5 глави 15 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» підставою для зняття заборони відчуження нерухомого майна є повідомлення кредитора про погашення позики. Кредитором є громадянин або юридична особа, яка має підтверджені належними документами майнові вимоги до боржника (Позичальника). Належними документами в даному випадку є Договір позики грошових коштів та Договір іпотеки, укладені 31 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] . Отже кредитором [PERSON] є [PERSON] , а підставою для зняття заборони відчуження нерухомого майна є повідомлення кредитора [PERSON] про погашення позики. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус зобов`язаний\~відмовити у вчиненні нотаріальної дії у разі її невідповідності законодавству України. Зняття заборони відчуження нерухомого майна згідно ст.\~34,\~43 Закону України «Про нотаріат»\~є однією з нотаріальних дій, яку нотаріус вчиняє, встановивши особи учасників цивільних відносин, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення осіб здійснюється за Паспортом громадянина України, або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина. Не допускається вчинення нотаріальних дій у разі відсутності її учасників. У разі вчинення нотаріальних дій за участю уповноваженого представника, нотаріус перевіряє і обсяг його повноважень. Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. Оскільки [PERSON] з проханням зняти заборону відчуження нерухомого майна, накладену на підставі вищевказаного Договору іпотеки, до нотаріуса не звертався, та відмовляється це робити, тому [PERSON] вирішує дане питання у судовому порядку Заборона відчуження майна, яке належить на праві приватної власності позивачу, порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Частина 1\~ст. 316 ЦК України\~встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1\~статті 321 ЦК України\~встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вже зазначалось вище, згідно з ч. 3 ст.\~ст. 17 Закону України "Про іпотеку"\~відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не спростував відсутність заборгованості та повного погашення боргу позивачем [PERSON] , відтак, суд приймає доводи сторони позивача щодо відсутності основного зобов`язання по Договору позики від 31 липня 2013 року, що підтверджено Розпискою від 14 квітня 2021 року, наданою [PERSON] про повне погашення заборгованості [PERSON] за Договором позики від 31 липня 2013 року, яка була встановлена рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2020 року, яке набуло законної сили 14 квітня 2021 року. Згідно з пунктом 1 частини другої\~статті 16ЦК України\~одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. За положеннями частини першої\~статті 593 ЦК України\~припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої\~статті 593ЦК України\~не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Отже, враховуючи загальні засади цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті\~3,\~12 - 15,\~20 ЦК України), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою\~статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої\~статті 16 ЦК України. Таким чином, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором. Вказаний правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14. Під час застосування вищенаведених норм права підлягає врахуванню також правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті\~3, абзаци другий і сьомий частини першої статті\~17 Закону України "Про іпотеку", пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини\~статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша\~статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Отже, у зв`язку з тим, що зобов`язання з виконання Договору позики грошових коштів були виконані належним чином (фактичне повне погашення боргу позичальником), похідне зобов`язання у вигляді іпотеки за Договором іпотеки посвідченого 31 липня 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Дмитром Володимировичем, зареєстрованим в реєстрі за № 659, 660, 661, а саме: будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1113 га, кадастровий номер 1424284600:02:000:0016, розташовані за адресою: [ADDRESS] , - також припинилось. Тому позовні вимоги в частині визнання припиненим Договору іпотеки підлягають задоволенню. Згідно з\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Тому, позовні вимоги щодо скасування обтяження нерухомого майна іпотекою номер запису 1949416 та 1952415 від 31 липня 2013 року, задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги є похідними припинення Договору іпотеки. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2021 року складає 2270,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. 26 квітня 2021 року та 908 грн.00 коп. 27 квітня 2021 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи Квитанціями. Також позивачем було сплачено судовий збір у сумі 454,00 грн. за подання Заяви про забезпечення позову, яка Ухвалою суду від 24 травня 2021 року задоволена. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог визнання іпотеки припиненою, скасування заборон та обтяжень нерухомого майна. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а також 454,00 грн. за подачу Заяви про забезпечення позову, і тому з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 908 грн. 00 коп. та 454,00 грн., що загалом складає 1362,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial