Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 23 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №213 та визначити місце проживання донька [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] з відповідачем. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №213. Від шлюбу сторони мають двох дітей - неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, з лютого 2020 року вони з дружиною разом не проживають, спільне господарство вони не ведуть. Збереження сім`ї є неможливим і суперечить їх інтересам, тому примирення буде неможливим. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 листопада 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині визначення місця проживання дітей залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте, 06 вересня 2022 року позивач подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі. Також просив не стягувати з відповідача судовий збір. Відповідач [PERSON] 06 вересня 2022 року також подала заяву, в якій вона вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просила розглянути справу без її участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №213. Від шлюбу сторони мають двох дітей - неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03 лютого 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління у м. Києві. Позивач, звернувшись до суду з цим позовом про розірвання шлюбу, зазначив, що сімейне життя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство вони не ведуть. Збереження сім`ї є неможливим і суперечить їх інтересам, тому примирення буде неможливим. Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги у повному обсязі. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним.

Outcome: approved