Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

15.03.2021 представник позивача [PERSON] адвокат Охріменко Н.І. звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.06.2020 покінчила життя самогубством рідна мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На момент смерті мати проживала одна. Позивач [PERSON] є рідним сином померлої, проживав окремо від неї. Інші члени родини: його батько [PERSON] та його рідний брат [PERSON] , померли раніше (2010 та 2016 роки). Позивач постійно спілкувався з матір`ю по телефону, неодноразово приїжджав до неї, допомагав, піклувався про її стан здоров`я. Відносини між ними були відверті та дружелюбні. Незадовго до смерті, в телефонній розмові з нею, мати висловлювала стурбованість якимось її діями, проте не говорила, що саме вона зробила. Йому відомо, що мати перебувала під наглядом лікаря-психіатра КНП «Чорнобаївська БПЛ» ЧРР з діагнозом F-06.4. З приводу даного діагнозу мати лікувалась у Черкаському обласному психоневрологічному диспансері.Крім того, протягом життя вона неодноразово лікувалась в медичних закладах з приводу різних захворювань. Отримавши сильний стрес після смерті чоловіка та сина, вона постійно скаржилась на відсутність сну, задуху, болі в серці, головні болі, підвищений тиск. Протягом 2017, 2018, 2019, 2020 років стан її здоров`я погіршувався, хвороби загострювались, що підтверджується даними медичної картки. Вона ставала більш роздратованою, плаксивою, щоразу після навіть незначних подій, її психоемоційний стан перенавантажувався. Інколи мати була байдужа, пригнічена. Часто скаржилась на тривогу, страхи, загальну слабкість, у зв`язку із чим неодноразово зверталась до лікарів. Останній раз, 10.02.2020 перебувала на консультації в лікаря-невропатолога та лікаря-кардіолога КНП «Черкаської обласної лікарні» ЧОР, що підтверджується даними медичної картки. Після смерті матері, позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Під час оформлення спадкових прав йому стало відомо, що 05.05.2020 вона склала заповіт, яким заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] , своєму двоюрідному племіннику по лінії матері. Вважає, що в період складання заповіту (травень 2020 року) мати позивача- [PERSON] , не здатна була усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, так як страждала на хронічне психічне захворювання у вигляді діагнозу F-06.4,167 інші цереброваскулярні хвороби, гіпертонічної атеросклеротичної дисциркуляторної енецефалопатії Н2 з цереброастенічним синдромом з субдепресивним компонентом, що підтверджується встановленим діагнозом лікаря-невропатолога Черкаської обласної лікарні, який проведений був 10.02.2020 та довідкою лікаря-психіатра [PERSON] . Чорнобаївської багатопрофільної лікарні про перебування на диспансерному обліку [PERSON] з 2010 року з діагнозом F-06.4. Таким чином, вважає, що відповідно до психічного стану [PERSON] , вона не мала права вчиняти будь-який правочин, так як на час складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій. На підставі вищевикладеного просить суд визнати недійсним заповіт складений спадкодавцем [PERSON] 05 травня 2020 року на ім`я [PERSON] , жителя [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В. та зареєстрований у реєстрі за № 485. Призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР. На вирішення експертизи поставити наступні питання: чи страждала спадкодавець [PERSON] на час складання заповіту, а саме 05 травня 2020 року, яким-небудь психічним захворюванням, якщо так, то чи дозволяло їй це захворювання усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.03.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Витребувано з Чорнобаївської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Витребувано з КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня» ЧСР інформацію про перебування [PERSON] на диспансерному обліку та медичну картку хворої (а.с. 29-30 т. 1). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.03.2021 задоволена заява [PERSON] про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , [INFO] (а.с. 31-32 т. 1). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19.05.2021 залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабака О.В. (а.с. 77-78 т. 1). 09.07.2021 приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В. подані до суду письмові пояснення третьої особи (а.с. 101 т. 1). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів відмовлено (а.с. 117-119 т. 1). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 призначена по справі посмертна судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради». На вирішення експертів поставлені наступні питання: 1)\~чи страждала спадкодавець [PERSON] , 1948 року народження, яка померла [INFO] , на час складання заповіту, а саме: 05 травня 2020 року, яким-небудь психічним захворюванням? 2) чи усвідомлювала\~спадкодавець [PERSON] , 1948 року народження, яка померла [INFO] , у повній мірі, значення своїх дій та чи могла керувати ними, на час складання нею заповіту 05 травня 2020 року? 3) якщо спадкодавець [PERSON] , 1948 року народження, яка померла [INFO] , страждала на будь-яке психічне захворювання, то чи істотно впливав ступінь психічних розладів [PERSON] на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складання заповіту 05 травня 2020 року?. Провадження по справі зупинено до отримання висновку експерта (а.с. 124-127 т. 1). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21.12.2021 у зв`язку із отриманням судом висновку експерта № 450 посмертної судово-психіатричної експертизи, провадження по справі поновлено (а.с. 165 т. 1). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21.04.2022 закрито підготовче провадження по справі та справа призначена до розгляду по суті (а.с. 217-218 т.1). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23.05.2022, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик експерта КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Кульбіцького О.В. в судове засідання для роз`яснення висновку судово-психіатричної експертизи № 450 (а.с. 233-236 т. 1). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Охріменко Н.І. позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у позові. Додатково суду пояснила, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 450 від 07.12.2021 спадкодавець [PERSON] на час складання заповіту, а саме 05 травня 2020, страждала на важкий психічний розлад, що позбавляло її на вказаний період часу здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вказаний висновок, за клопотанням представника відповідача [PERSON] , був роз`яснений експертом КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Кульбіцьким О.В., який проводив експертизу. На її думку, він є чітким, повним та зрозумілим, а тому повинен бути покладений судом в основу прийнятого рішення. Крім того, про наявність у спадкодавця [PERSON] ознак психічного захворювання, підтвердили допитані в підготовчому судовому засіданні свідки. Відповідно до положень ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Тобто, вчиняючи правочин, фізична особа повинна усвідомлювати значення своїх дій та мати можливість керувати ними. Згідно положень ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. На підставі вищевикладеного просила суд визнати недійсним заповіт складений спадкодавцем [PERSON] 05 травня 2020 року на ім`я [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В. та зареєстрований у реєстрі за № 485. Повідомила суду, що на стягнення судових витрат по справі позивач не наполягає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, 13.09.2022 подав до суду заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Солод В.М. в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову на стороні відповідача приватний нотаріус Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабак О.В. в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у письмових поясненнях від 09.07.2021 просить суд справу розглядати без його участі. Виходячи з приписів ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд, радячись на місці, постановив: проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з`явилися. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Предметом даного позову є визнання недійсним заповіту складеного спадкодавцем [PERSON] 05 травня 2020 року на ім`я [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В. та зареєстрований у реєстрі за № 485. Відповідно до змісту позову підставою позову зазначено складання заповіту особою, яка не мала права вчиняти будь-який правочин, так як на час складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними. В ході розгляду справи судом встановлено, що приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В. 05.05.2020 був посвідчений заповіт [PERSON] , відповідно до якого остання на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт зареєстрований в реєстрі за № 485 (а.с. 8 т. 1). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 23.06.2020 Чорнобаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] померла [INFO] , про що складений актовий запис за № 60 (а.с. 7 т. 1). Отже, після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідач [PERSON] 08.08.2020 звернувся до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 52 т. 1 з оборотного боку). Також, 16.06.2020 до приватного нотаріуса Чорнобаївського нотаріального округу Бабак О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся її син [PERSON] (а.с. 52 т. 1). Згідно листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 02.04.2021 № 100/01-16 на підставі заяв про прийняття спадщини від спадкоємців [PERSON] , [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади на ім`я [PERSON] , на квартиру на ім`я [PERSON] (а.с. 51 т. 1). Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.11.1967 Чорнобаївським райбюро ЗАГС Черкаської області (а.с. 28 т. 1). Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтями 12331235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Звертаючись до суду з цим позовом представник позивача посилається на те, що складений [PERSON] заповіт є недійсним, оскільки остання на момент його складання не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першоютретьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Статтею 1247 ЦК України передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 12511252 цього Кодексу.\~Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Частинами першою - третьою статті 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК України суд відповідно до статті 145 ЦПК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними (постанова Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року у справі № 6-9цс12). Як було зазначено вище ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 призначена по справі посмертна судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради». На вирішення експертів поставлені наступні питання: 1)\~чи страждала спадкодавець [PERSON] , 1948 року народження, яка померла [INFO] , на час складання заповіту, а саме: 05 травня 2020 року, яким-небудь психічним захворюванням? 2) чи усвідомлювала\~спадкодавець [PERSON] , 1948 року народження, яка померла [INFO] , у повній мірі, значення своїх дій та чи могла керувати ними, на час складання нею заповіту 05 травня 2020 року? 3) якщо спадкодавець [PERSON] , 1948 року народження, яка померла [INFO] , страждала на будь-яке психічне захворювання, то чи істотно впливав ступінь психічних розладів [PERSON] на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складання заповіту 05 травня 2020 року?. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 450 від 07.12.2021, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , на час складання заповіту, а саме 05 травня 2020 р., страждала на важкий психічний розлад органічний психічний розлад, набути внаслідок атеросклеротичного, гіпертонічного ураження судин головного мозку, з актуальною депресивно параноїдною симптоматикою, що позбавляв на вказаний період часу її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 154-163 т. 1). Для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи експерту були надані матеріали цивільної справи, оригінали амбулаторних карток підекспертної № 705 та № 0587 та диск із звукозаписом судового засідання на якому були відображені покази допитаних в підготовчому судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, допитана в підготовчому судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що із [PERSON] вона знайома з 80-х років, вони є кумами, син [PERSON] [PERSON] , доводиться їй хрещеником. [PERSON] покінчила життя самогубством 21.06.2020. Повідомила про те, що після смерті чоловіка та сина, який також покінчив життя самогубством у 2016 році, за [PERSON] вона помічала "дивакуватості". Після смерті сина вона дзвонила [PERSON] та казала "давай поїдемо на похорон разом", але вона почала відговорювати її щоби не їхати. Не хотіла спілкуватися з нею при зустрічах, хоча раніше вони тісно спілкувалися. Її здивувало те, що [PERSON] продала хату, але не хотіла з неї вибиратися. Вона питала, чи знає про продаж [PERSON] (син померлої), але остання відповідала, що він в Києві. Колись до неї подзвонила [PERSON] та казала, щоби вона заспокоїла свою куму, оскільки остання сидить на східцях та кричить, що їй пороблено, вона сина образила. Спадщину вона мала намір залишити сину. З часом [PERSON] стала відлюдкуватою, скритною, суїцидальні наміри вона за нею не помічала. Раніше [PERSON] працювала економістом в будинку побуту, була розумною людиною. З часом вона змінилася, зовсім іншою людиною стала. Допитана в підготовчому судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] вона знає з 2009 року, проживала в будинку навпроти. Ніяких неадекватних дій за [PERSON] вона не помічала. Остання була дуже самотня. Однак сама себе обслуговувала, гарно одягалася. У дворі у неї був порядок. Скаржилась на свою сусідку [PERSON] , остання з нею конфліктувала. Іноді переживала, що мало спілкується із сином. На її думку, вона потребувала захисту від сусідки. На своє здоров`я не скаржилась. Їздила на скутері, сама купляла, готувала собі їжу. Тримала курей, котів. Вона сама косила. Інколи їй допомагав по господарству сусід [PERSON] . Інколи [PERSON] просила пофарбувати їй волосся. На її думку у неї був брак спілкування із сином, вона була сумна. Потім у неї стояло питання про зміну місця проживання. Вона радилася чи продавати будинок. Їздили дивитися квартиру. [PERSON] з дружиною допомагали їй робити ремонт. Після смерті сина переживала у собі. Наміру покінчити життя самогубством вона за нею не помічала. Допитаний в підготовчому судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він знає родину [PERSON] близько 10 років. Вона були сусідами через одну хату. [PERSON] покінчила життя самогубством у червні 2020 року. Вона жила сама, чоловік помер близько 5 років тому. Старший син проживає в Києві, молодший також наклав на себе руки. Починаючи з січня 2020 року [PERSON] стала замкнутою, постійно перебувала у пригніченому стані. Постійно вживала ліки, викликала швидку допомогу. Почала заговорюватися, говорила одне, потім переходила до іншого. Переживала за сина, перед самогубством казала, що вона наробила, образила [PERSON] та онуків. Постійно міряла тиск, казала, що у неї болить серце, погано спить, їй вважалося, що до неї приходять покійний син та чоловік. Вона постійно їздила в поліклініку до лікарів, також їздила до ворожок. Старшого сина [PERSON] він бачив один раз на три місяці. [PERSON] бачив один раз, коли останній допомагав їй перевозити речі з будинку до квартири. Ще у неї був конфлікт із сусідкою. Вони постійно між собою судилися за будь-що. По поведінці він за [PERSON] нічого дивного не помічав, але звернув увагу на те, що вона постійно їздила в центр і назад на скутері, наче у неї манія якась. [PERSON] до зими тримала курей, кролів. Сама собі готувала. В основному можна було помітити, що з нею щось не те по розмові. Про те, що вона склала заповіт на племінника не казала. Допитаний в підготовчому судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що спадкодавець [PERSON] є двоюрідною сестрою його матері, а йому доводиться двоюрідною тіткою. Приблизно півтора роки до смерті [PERSON] він зустрів її та остання запропонувала йому доглянути її, взамін вона «перепише» на нього будинок. На його запитання щодо сина [PERSON] , остання сказала, що син не приїжджає до неї. Він порадився із дружиною та погодився. За [PERSON] особливо доглядати не потрібно було, так як вона все робила сама. Пізніше [PERSON] вирішила продати будинок та купити квартиру, оскільки її «допікала» сусідка. Він з дружиною допомагали робити ремонт в квартирі. [PERSON] постійно казала, що ця квартира буде його. До нотаріуса коли остання укладала договори купівлі-продажу будинку та квартири він їздив з нею, коли остання складала на нього заповіт він у нотаріуса не був. Відхилень у психіці у [PERSON] він не помічав, остання сама себе обслуговувала. Щодо здоров`я, то у неї був високий тиск, приїздила швидка допомога. Вона ще просила сусідів за нею доглядати, але вони відмовились. В судовому засіданні, за клопотанням представника відповідача [PERSON] [PERSON] , був допитаний експерт КНП Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР, який проводив експертизу - [PERSON] , останній підтримав свій висновок щодо психічного стану [PERSON] на момент складання заповіту, відповів на запитання сторін по справі, повідомив суду, що під час проведення експертизи він досліджував наступні об`єкти експертизи: матеріали цивільної справи, амбулаторні картки підекспертної та пояснення свідків допитаних судом, які містилися на диску. Після допиту експерта клопотань про призначення по справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи від сторін по справі не надходило. Отже, оцінивши висновок експерта у сукупності з іншими дослідженими судом доказами, зокрема показами свідків, суд вважає, що останній є повним, ясним, обґрунтованим та не містить суперечностей з іншими матеріалами справи, а тому у суду відсутні підстави призначати по справі додаткову або повторну експертизу за власною ініціативою. У зв`язку із вищевикладеним суд покладає вказаний висновок експерта в основу судового рішення. Таким чином, оскільки судом беззаперечно був встановлений факт того, що [PERSON] склала заповіт 05.05.2020 у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними внаслідок психічної хвороби, вказаний заповіт, відповідно до положень ч. 1 ст. 225 ЦК України необхідно визнати недійсним, а тому позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача адвокат Охріменко Н.І. повідомила суд, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача на його користь судові витрати понесені позивачем в ході розгляду справи, а тому суд приходить до висновку, що судові витрати до стягнення не підлягають та залишаються за кожною із сторін. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.03.2021 накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Положеннями ч. 7 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже, застосовані судом заходи забезпечення позову у виді арешту вищезазначеної квартири діють протягом девяності днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположнихсвобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved