Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач припинив добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Вона не працює, живе за рахунок тимчасових підробітків, на які важко забезпечити дітей усім необхідним для їх нормального проживання та розвитку. Відповідач працює трактористом в ТДВ "Фундукліївське хлібоприймальне підприємство", регулярно отримує заробітну плату, а тому має можливість та зобов"язаний приймати участь у матеріальному забезпеченні дітей. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення старшою донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а в подальшому з 24 червня 2027 року просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття молодшим сином [PERSON] , тобто до [INFO] . В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка про причини неявки суд не повідомила. Відповідач знідно поданої письмової заяви просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. На підставі ч.3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних доказів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони є батьками двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей з записами даних про батьків серії [NUMBER] від 19 травня 2017 року, та серії [NUMBER] від 03 липня 2009 року (а.с.4-5). Діти перебувають на утриманні позивачки, про що свідчить довідка Олександрівської селищної ради від 01 серпня 2022 року № 1732 (а.с.7). Як ствердила позивачка, вона ніде не працює, проживає за рахунок тимчасових підробітків. Відповідач працює трактористом в ТДВ "Фундукліївське хлібоприймальне підприємство" та має стабільний дохід у виді заробітної плати. Відповідач вказані обставини не заперечив. Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. ст. 181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1\~ст. 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у заявленому позивачкою розмірі, особливих обставин, що підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів не встановлено, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те,\~що угоди\~про сплату\~аліментів в\~добровільному порядку\~сторонами не\~досягнуто,\~вимоги позивачки\~про стягнення\~аліментів у\~заявленому розмірі\~є обґрунтованими,\~з метою\~захисту прав\~дитини на\~матеріальне забезпечення,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~законних підстав\~для стягнення\~з відповідача\~аліментів на\~утримання дітей\~та ухвалює\~про задоволення\~позовних вимог\~у повному\~обсязі.\~З урахуванням положень частини 2 статті 183 СК України, при ухваленні судового рішення належить визначити єдину частку від заробітку (доходу) платника аліментів в розмірі 1/3 частки, а в подальшому, після досягнення повноліття старшою дитиною, 1/4 частку, щомісячно, але не менше 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та, в першу чергу інтересам дітей, та не порушить прав сторін. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 15 серпня 2022 року. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" складає 992,40 грн. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (далі -Закон) у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наведені положення Закону кореспондуються із ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь держави має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 496,20 грн, інші 50 відсотків слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved