Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 26.04.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №26. Від шлюбу позивач та відповідач мають дочку [PERSON] , [INFO]. Приблизно з 01.01.2019 року сімейне життя між сторонами погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У сторін протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що ставало причиною суперечок між ними. Оскільки сім`я остаточно розпалася, її збереження неможливе та недоцільне, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати . Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про підтримання позовних вимог, просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати, розгляд справи проводити за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з?явився, подав заяву, в якій позовні вимоги не визнає, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 26 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача і свідчили про необхідність збереження шлюбу, не подав клопотання про надання строку на примирення, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved