Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.09.2017 р. між нею та відповідачем у Туніській Республіці було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Спору про місце проживання дитини у них немає, дитина буде проживати разом з матір`ю. Протягом останніх 6 місяців сімейні стосунки між подружжям погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, фактичного припинення шлюбних відносин. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить інтересам її, відповідача та їхньої дитини. Просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату і місце слухання справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з відсутністю сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.09.2017 р. у Туніській Республіці, гувернораті БЕН АРУС, управління ЕЗЗАХРА, Муніципалітету ЕЗЗАХРА, про що складено акт № 43. Від даного шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.12.2019 р. Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Частинами 1, 2 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» закріплено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Оскільки позивачка є громадянкою України та проживає в Україні, а відповідач, будучи громадянином Туніської Республіки, зареєстрований на території України, їхній шлюб регулюється законодавством України. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтями 110-112 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я розпалася та відновленню не підлягає. Встановлено, що подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 58, 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 104, 109-115 СК України,

Outcome: approved