Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Позивач Київський міський центр зайнятості звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про повернення безпідставно отриманих коштів по безробіттю. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що до Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості 09.07.2020 звернувся громадянин [PERSON] із письмовими заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю. Відповідач для отримання статусу безробітного у заяві від 09.07.2020 зазначив інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.Також, відповідач з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного ознайомлений та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Голосіївською районною філією КМЦЗ, відповідно до ст. 43 Закону № 5067-УІ та поданої відповідачем заяви, надано статус безробітного наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ від 09.07.2020 № НТ200709 з 09.07.2020. Голосіївською районною філією КМЦЗ, на підставі ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону № 1533-111 та поданої відповідачем заяви, призначено допомогу по безробіттю наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ від 09.07.2020 № НТ200709 з 09.07.2020 по 03.07.2021. В результаті обміну інформацією з Пенсійним фондом України було виявлено, що [PERSON] , у період перебування на обліку, як безробітний в Голосіївській районній філії Київського міського центру зайнятості, перебував у відносинах цивільно-правового характеру з Товариством з обмеженою відповідальністю «ОВБ АЛФІНАНЦ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 34965580) з 01.10.2019. Київським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 1483 від 31.05.2021. В результаті проведеного розслідування встановлено, що в період перебування на обліку, як безробітний [PERSON] перебував у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ «ОВБ АЛФІНАНЦ Україна» в якості субагента з 01.10.2019 на підставі укладеного Субагентського договору від 01.10.2019. Відповідно до актів приймання-передачі виконаних робіт за Субагентським договором від 01.10.2019. Окрім того, згідно з даних ДРЗДСС персональної картки [PERSON] підтверджено факт нарахування комісійної винагороди за лютий 2020 у розмірі 1 009 гривень 47 копійок та за грудень 2020 у розмірі 603 гривні 14 копійок. Наказом Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості № 56/279-02/21 від 09.06.2021 прийнято рішення, щодо повернення відповідачем отриманих під час перебування на обліку коштів в розмірі 79 352 гривень 46 копійок. З метою досудового врегулювання спору Голосіївською районною філією Київського міського центру зайнятості за поштовою адресою зареєстрованого місця проживання та поштовою адресою місця перебування направлено листи відповідачу від 10.06.2021 № 279.5-1416/21 про необхідність повернути в добровільному порядку нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття. 15.06.2021 та 07.10.2021 повторно направлено листи на електронну пошту відповідача - mushak-anjey@ukr.net. Станом на теперішній час, вищевказані кошти в добровільному порядку [PERSON] не повернув. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Київського міського центру зайнятості 79 352 гривень 46 копійок незаконно отриманої допомоги по безробіттю, а також 2 270.00 сплаченого судового збору. 15 червня 2022 року ухвалою судді відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з частиною 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. Судом встановлено, що 09.07.2020 [PERSON] звернувся до Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного. У вказаній заяві [PERSON] повідомив, що вданий час не має постійного або тимчасового заробітку, в т.ч. за договорами цивільно-правового характеру. [PERSON] особисто підтвердив, що не перебуває на обліку в інших центрах зайнятості України та зазначив, що з пам`яткою «Ваші права Ваші обов`язки» ознайомився. Згідно заяви поданої 09.07.2020 до Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості, [PERSON] просив до вирішення питання його працевлаштування призначити виплату допомоги по безробіттю відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Як вбачається з Персональної картки № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , надано статус безробітного наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ від 09.07.2020 № НТ200709 з 09.07.2020. Голосіївською районною філією КМЦЗ, на підставі ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону № 1533-111 та поданої відповідачем заяви, призначено допомогу по безробіттю наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ від 09.07.2020 № НТ200709 з 09.07.2020 по 03.07.2021. Актом № 1484 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 31.05.2021 встановлено, що [PERSON] неправомірно отримував допомогу по безробіттю, оскільки перебував у цивільно-правових відносинах з ТОВ «ОВБ АЛФІНАНЦ Україна» в якості субагента з 01.10.2019 на підставі укладеного Субагентського договору від 01.10.2019, під час перебування на обліку в Київському міському центрі зайнятості, як безробітний. Відповідно до листа ТОВ «ОВБ АЛФІНАНЦ Україна» № 112 від 25.05.2021, [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , співпрацює з ТОВ «ОВБ АЛФІНАНЦ Україна», в якості субагента з 01 жовтня 2019 року по теперішній час, на підставі Субагенського договору від 01.10.2019. Наказом директора Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості [PERSON] № 56/279-02/21 від 09.06.2021 «Про відшкодування незаконно виплачених коштів», прийнято рішення про направлення протягом двох робочих днів листа-повідомлення [PERSON] про необхідність добровільного відшкодування незаконно виплачених коштів. Відповідно до довідки-розрахунку Київського міського центру зайнятості № 283 від 08.06.2021, сума допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню безробітним [PERSON] , відповідно проведеного розрахунку за період з 09.07.2020 по 01.04.2021 становить 79 352 гривень 46 копійок. 10.06.2021 Голосіївською районною філією Київського міського центру зайнятості було направлено на поштову адресу [PERSON] лист претензію № 2795-1416/21, із вимогою у 15-ти денний строк з дня отримання даного листа претензії сплатити борг у сумі 79 352 гривень 46 копійок нарахованої виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, у зв`язку із встановленням факту неподання ним відомостей щодо перебування у трудових відносинах. Як слідує із копій листів та рекомендованих повідомлень, лист претензія № 2795-1416/21 від 10.06.2021, [PERSON] отримані не були та повернулися відправнику, у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою та закінченням терміну зберігання. В силу вимог статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Пунктом 1 частини 1 статті 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до частини 1 статті 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно зі статті 2 Закону України «Про зайнятість населення», безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Відповідно до п.1 ст.4 та ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012, до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Пунктом 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних державною службою зайнятості визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 17 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792 встановлено, що для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного (у тому числі засобами електронної ідентифікації) до центру зайнятості, який обирає для обслуговування, пред`являє документи, зазначенні в п.п.1 п.4 цього Порядку, а також трудову книжку (цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує припинення останнього виду зайнятості). Згідно абз. 3 п.п.1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладення цивільно-правового договору про виконання робіт (надання послуг). Відповідно до п.8 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Як передбачено пунктами 6-9 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 №60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 №7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року №232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою. У разі відмови особи повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. Рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку. Частинами 2, 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про зайнятість населення» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відтак законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Ураховуючи наведене, добросовісність безробітного полягає у своєчасному повідомленні відповідного центру зайнятості, про втрату ним права на отримання допомоги по безробіттю. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримував допомогу по безробіттю за період з 09.07.2020 по 04.04.2021 та у цей же час отримував дохід та перебував у цивільно-правових відносинах з ТОВ «ОВБ АЛФІНАНЦ Україна» в якості субагента з 01.10.2019 на підставі укладеного Субагентського договору від 01.10.2019, про що не повідомив центр зайнятості, внаслідок чого відбулася безпідставна виплата забезпечення, що свідчить про недобросовісність з боку відповідача. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача коштів в розмірі 79 352 гривень 46 копійок, як незаконно отриманої допомоги по безробіттю. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь Київського міського центру зайнятості слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 270.00 гривень при зверненні до суду із позовом.

Outcome: approved