Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що батько позивача- [PERSON] був власником та проживав у будинковолодінні в [ADDRESS] . Права власника майна, у встановленому законом порядку, не було зареєстровано в Державних реєстрах речових прав на нерухоме майно і відповідно свідоцтво про право власності на будинковолодіння батько не отримав, однак він вважається його власником і це право презюмується. Будинковолодіння складається із житлового будинку, господарських будівель і споруд, дійсна вартість якого, згідно технічного паспорта та довідки від 07 липня 2022 року №03/07/22, становить 201958 грн. 00 коп. Перелічені вище обставини підтверджуються технічним паспортом, довідкою від 07 липня 2022року №03/07/22, довідками виданими Тисменицькою міською радою Івано- Франківської області 11 липня 2022 року за №68 і №70, та довідкою державного архіву Івано- Франківської від 11 липня 2022 року за №03/06-07. Позивач зазначає, що фактично проживала разом з батьком з 2000 року по час його смерті. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після смерті останнього відкривається спадщина на все належне йому майно в т.ч. на спірне будинковолодіння в [ADDRESS] . При оформленні прав на спадкове майно в приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Колтуна Б.М. позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначено, що відсутні правовстановлюючі документи на спірне будинковолодіння. Крім позивача спадкоємцями за законом є [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим позивач просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на будинковолодіння в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] яке за життя належало йому на праві власності. Ухвалою суду від 05 серпня 2022 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 22 серпня закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Колтуна Бориса Михайловича (місцезнаходження: вул. Галицька, 32, м. Тисмениця, Івано-Франківського району Івано-Франківської області) копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] (с. Пшеничники, Івано-Франківського району). 26 серпня 2022 року до суду від приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Колтуна Б.М.надійшли матеріали, що стосуються спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . Одночасно повідомив, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - [PERSON] не з`явились, однак представник позивача надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 серпня 1963 року Богородчанським рай бюро ЗАГС Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] . (а.с.20). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 27 березня 1993 року Пшениківською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] .(а.с.21). Відповідач також є спадкоємцем за законом першої черги. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12 серпня 1965 року Тлумацьким рай бюро ЗАГС Івано-Франківська, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] . (а.с.22). Відповідач у встановлений законом спосіб та порядку не заявляв про свої спадкові права. Їхня мама, [PERSON] (дружина померлого), померла [INFO] , тобто до часу відкриття спадщини після свого чоловіка [PERSON] (а.с. 8). Інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті [PERSON] , які б, в установлений законом строк та спосіб, заявили про свої спадкові права на дане спадкове майно, немає. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] . Позивач [PERSON] є його рідною донькою, однак звернувшись до нотаріальної контори оформити своє право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved