Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

у листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гризунова Олександра Віталіївна, та з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , 15/1000 частин нежитлових приміщень по [ADDRESS] та автомобіль марки Мercedes-Benz ML350 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER] , та визначити за померлим [INFO] [PERSON] в порядку поділу майна подружжя Ѕ частину у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , 15/1000 частин нежитлових приміщень по [ADDRESS] та автомобіль марки Мercedes-Benz ML350 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER] , титульним власником яких є [PERSON] . 30.11.2020 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Андрієнко Г.В. відкрито спрощене позовне провадження по справі. 05.02.2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву в якому остання заперечувала проти задоволення позову. просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що спірне майно набуто нею, за її особисті кошти, які вона отримала від зайняття підприємницькою діяльністю та які брала у борг. 16.03.2021 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив в якій останній підтримував свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2021 року, дану справу передано для розгляду судді Тімошенко Н.В. 22.07.2021 року ухвалою судді Тімошенко Н.В. дану справу прийнято до свого провадження та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Ковжога О.І., будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, в судові засідання 30.08.2022 та 21.09.2022 не прибули та про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 травня 1990 року зареєстровано шлюб між відповідачем [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, ВВС/321093, посвідченого 05.04,2004 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О. №414. Також, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 15/1000 частин нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] (дев`яносто один) належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, ВВО/463902, посвідченого 30.10.2004 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О. №1783 та договору купівлі-продажу, АЕЕ/780433, посвідченого 31.10.2001 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріальною округу Огир Л.А. №2744. 04.11.2015 за [PERSON] ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Полтави та Полтавського району підпорядкованого УМВС України в Полтавській області зареєстровано транспортний засіб - автомобіль марки «Мercedes-Benz ML350» 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] . 16 березня 2020 року відповідно до копії свідоцтва про смерть помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] . 18 березня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гризунової О.В. із заявою про прийняття спадщини від померлого батька. Також, 05 червня 2020 року приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Гризуновій О.В. подано заяву від дружини померлого - [PERSON] , про прийняття спадщини та заяви від дітей померлого, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого. 09 листопада 2020 року позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Гризунової О.В., в якій просив видати свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] та частину нежилого приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , після смерті мого батька - [PERSON] , який помер [INFO] . У заяві позивачем зазначено, що оскільки вказане вище нерухоме та рухоме майно придбане відповідачем [PERSON] під час шлюбу із його батьком [PERSON] та за їхні спільні кошти, вважав, що це майно є їхньою спільною сумісною власністю подружжя, а відтак він має право на частку у праві власності на нього. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 листопада 2020 року приватний нотаріус Гризунова О.В. відмовила мені у видачі вказаних вище свідоцтв про право на спадщину в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно. Позивач вважає, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , 15/1000 частин нежитлових приміщень по [ADDRESS] та автомобіль складала 1/2 частину. Оскільки спадщину прийняло п`ятеро спадкоємців за законом, кожен з них мав право на спадкування 1/5 частини від усієї спадкової маси, а тому Позивач вважає, що має право на 1/10 частину частину квартири [ADDRESS] , 1/10 частину вищевказаного автомобіля та 3/2000 частини нежитлових приміщень по [ADDRESS] . За захистом цього права [PERSON] звернувся до суду. На підтвердження позову позивачем та його представником надані наступні докази, які досліджені судом. Копія паспорту позивача та його свідоцтва про народження. Копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Копія свідоцтва про смерть [PERSON] . Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на яке зареєстроване за [PERSON] . Копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Крім того, з відзиву [PERSON] від 02.07.2020 на позовну заяву у справі № 552/2496/20, що розглядалася Київським районним судом м. Полтави, вбачається що відповідач проживала у шлюбі з [PERSON] та вони вели спільне господарство до дня його смерті у березні 2020 року. [PERSON] до останніх днів здійснював активну підприємницьку діяльність, був засновником кількох суб`єктів господарювання. Указане підтверджується також копіями фотознімків сім`ї [PERSON] . Згідно копії довідки від 02.07.2020 голови правління ОСББ «Альтанка 4» [PERSON] був зареєстрований разом з Відповідачкою у квартирі [ADDRESS] . Ці ж дані про місце реєстрації [PERSON] зазначені у копіях медичної картки та виписного епікрізу останнього. З електронного документу отриманого від ПрАТ «Водафон» на ухвалу Київського районного суду в м. Полтаві від 03.03.2021 у справі № 552/2496/20 вбачаються дані щодо мобільних з`єднань за період 2018-2020 роки абонентського номеру [NUMBER] , що належав [PERSON] . Згідно цих даний упродовж з 19.03.2018 по 16.03.2020 абсолютна більшість мобільних з`єднань з телефону [PERSON] здійснювались з базової станції, розташованої поблизу місця його реєстрації та проживання, також між номерами належними [PERSON] та [PERSON] упродовж цього ж часу було здійснено всього понад три тисячі з`єднань. Вказаними вище доказами підтверджується факт наявності сімейних відносин та ведення спільного господарства між [PERSON] та відповідачкою. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У пункті 3.4. листа Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду справ про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Розглядаючи спори, пов`язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст. 60, 61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»,?частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved