Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

У грудні 2021 року комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуенерго» Черкаської міської ради (далі - КПТМ «Черкаситеплокомуенерго») звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, вказавши, що відповідачі є споживачами послуг за адресою: [ADDRESS] . КПТМ «Черкаситеплокомуенерго» надає відповідачам за вказаною адресою житлово-комунальні послуги з опалення та гарячого водопостачання, нараховуючи плату за надані послуги згідно із встановленими тарифами. Однак відповідачі не сплачують за надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2021 року існує заборгованість у сумі 18 776, 50 гривень, а також у зв`язку із порушенням грошових зобов`язань нараховані інфляційні збитки в сумі 623, 62 гривень та 3% річних в сумі 206, 41 гривень, які просять стягнути з відповідачів солідарно на свою користь разом з понесеними судовими витратами. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було визначено строки для подачі заяв по суті справи та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк сторонами не було подано клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з їх повідомленням (викликом), а відповідачами не було подано відзив на позовну заяву. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно з частини першої статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням положень статетй 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як визначено статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (стаття 14 ЦК України). Основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Законом України № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон № 2189-VIII) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), які на час розгляду справи по суті хоч і втратили чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 85 від 02 лютого 2022, проте період, за який виникла заборгованість у відповідачів, підпадає під їх регулювання. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. (пункт 2 частини першої статті 5 цього Закону № 2189-VIII). Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, пунктом 1 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Судом встановлено, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» забезпечує населення міста Черкаси тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. За адресою: [ADDRESS] на час розгляду справи зареєстровані відповідачі та [PERSON] , [INFO] . Вказану інформацію перевірено та підтверджено судом довідкою з Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 11 лютого 2022 року. Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає КПТМ «Черкаситеплокомуенерго», але ухиляються від перерахування щомісячної оплати за надані послуги, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості за теплову енергію та сум індексу інфляції, 3% річних по о/р № [NUMBER] відкритому на ім`я [PERSON] відповідно до якого станом на 01 жовтня 2021 заборгованість по оплаті за послуги з постачання теплової енергії складає 18 776, 50 гривень. За змістом статей 67-68, 162 Житлового кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з частин першої-третьої статті 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у статті 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень статті 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачісвоєчасно та в повному обсязі не оплачували надані їм КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» послуги з постачання теплової енергії, в результаті чого утворилась заборгованість у сумі 18 776, 50 гривень, що підтверджується розрахунком по о/р № [NUMBER] , суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення вищевказаної заборгованості солідарно з відповідачів на користь позивача. Крім того, оскільки правовідносин, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що позивачем на суму заборгованості, нараховано інфляційні втрат у сумі 623, 62 гривень та 3% річних у сумі 206, 41 гривень, які також підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача. Таким чином, всього до стягнення з відповідачів на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» підлягає заборгованість з постачання теплової енергії, разом з інфляційними та 3% річних за період прострочення, в загальній сумі 19 606, 53 гривень. Згідно статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2 270 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 819 від 16 грудня 2021 року, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках по 756, 67 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved