Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, яким просили визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: відповідачу [PERSON] виділити в користування ізольовану житлову кімнату площею 16,8 кв.м. на плані позначену цифрою «6» та лоджію площею 1,5 м.кв. на плані позначену цифрою «15»; позивачу [PERSON] виділити в користування ізольовану житлову кімнату площею 7,9 кв.м. на плані позначену цифрою «7»; позивачу [PERSON] виділити в користування ізольовану житлову кімнату площею 12,8 кв.м. на плані позначену цифрою «9» та лоджію площею 1,5 кв.м. на плані позначену цифрою «12»; позивачу [PERSON] виділити в користування ізольовану житлову кімнату площею 12,3 кв.м. на плані позначену цифрою «11» та балкон площею 1,5 кв.м. на плані позначений цифрою «13»; приміщення кухні 7,2 кв.м. на плані позначене цифрою «3», вбиральні 1,7 кв.м. на плані позначене цифрою «2», приміщення трьох кладових 0,6 кв.м., 0,7 кв.м. та 0,8 кв.м. на плані позначені відповідно цифрами «4, 5, 10», ванну кімнату 2,4 кв.м. на плані позначену цифрою «8», коридор 12,4 кв.м. на плані позначений цифрою «1» та балкон 0,9 кв.м. на плані позначений цифрою «14» пропонується залишити в спільному користуванні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позов мотивує тим, що спірна квартира була надана [PERSON] у складі сім`ї, що складалася з трьох осіб: вона та сини [PERSON] , [PERSON] . Квартира [ADDRESS] розташована на четвертому поверсі та складається з чотирьох кімнат житловою площею 49,8 кв. метрів (кімнати 16,8 кв.м.; 7,9 кв.м.; 12,3 кв.м.; 12,8 кв.м.), кухні 7,2 кв.м, вбиральні 1,7 кв.м., трьох кладових приміщень 0,6 кв.м, 0,7 кв.м. та 0,8 кв.м., ванної кімнати 2,4 кв.м., коридору 12,4 кв.м., двох лоджій по 1,5 кв.м. та двох балконів 1,5 кв.м та 0,9 кв.м. 25.01.1991 [PERSON] зареєстрував шлюб з позивачем [PERSON] . У цьому шлюбі у них народилися діти: 08.01.1992 позивач [PERSON] та 11.06.1997 позивач [PERSON] . Після укладення шлюбу [PERSON] як дружина члена сім`ї наймача при відсутності з цього приводу заперечень [PERSON] за її згодою вселилася у квартиру [ADDRESS] , а, починаючи з 03.01.1992, була зареєстрована за даною адресою і перебуває зареєстрованою там на даний час. Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 30.01.1992, а [PERSON] з 23.07.1997 по даний час. 25.01.2001 року рішенням Личаківського районного суду розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] . Після розірвання шлюбу позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] залишилися проживати за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] створив нову сім`ю та, починаючи з 19.06.2009, знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та виїхав проживати за межі м. Львова. Квартира [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду та перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова. Спільно проживаючи у даній квартирі, позивачі неодноразово пропонували відповідачу [PERSON] та основному квартиронаймачу [PERSON] скористатися правом на безоплатну приватизацію житла, проте останні цього не бажали робити, натомість всіляко перешкоджали у реалізації права користування житлом. Зокрема, відповідач змінював замок вхідних дверей, не надавши нового ключа від замка позивачам, зняв полотно дверей однієї з кімнат квартири, яку використовували позивачі, вимикав подачу електроенергії в приміщення, яке займали позивачі, перешкоджав користуватися санвузлом та водою. Крім того, між позивачами, з одного боку, та відповідачем і [PERSON] , з іншого боку, починаючи з 2015 року виникали конфлікти та непорозуміння щодо оплати комунальних платежів у спірній квартирі, оскільки відповідач [PERSON] та [PERSON] відмовилися приймати участь в оплаті, з огляду на що почала утворюватися заборгованість з платежів за надані послуги, яка продовжує мати місце і на даний час. Оскільки [PERSON] була пенсіонером, а відповідач [PERSON] умисно тривалий час не працює першочергово тягар погашення заборгованості ліг на позивачів. Так, згідно наказів Личаківського районного суду від 16.10.2015 та від 23.05.2016 про стягнення солідарно з боржників (зареєстрованих у спірній квартирі осіб) на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за надані послуги з центрального опалення виключно позивачем [PERSON] погашена заборгованість відповідно у сумі 3421,26 грн. та 4598,57 грн. 19.12.2018 Личаківським районним судом черговий раз видано судовий наказ про стягнення солідарно з боржників (зареєстрованих у спірній квартирі осіб) на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за надані послуги з центрального опалення в розмірі 13121,13 грн. Дана сума продовжує погашатися позивачами на даний час. [INFO] померла основний квартиронаймач [PERSON] , у квартирі [ADDRESS] залишились зареєстрованими відповідач [PERSON] та позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Оскільки квартира [ADDRESS] складається з чотирьох ізольованих кімнат, існує реальна можливість без порушення прав усіх осіб, що у ній зареєстровані, визначити порядок користування приміщеннями цього помешкання. Відповідно до ст. 104 ЖК України член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмови членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. На даний час норма жилої площі встановлена в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу (ст. 47 ЖК України). Відповідно до ч. 2 ст. 66 ЖК України норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 кв.м. на одну особу. Позивачі пропонують виділити в користування відповідачу ізольовану житлову кімнату площею 16,8 кв.м. на плані позначену цифрою «6» та лоджію площею 1,5 м.кв. на плані позначену цифрою «15», позивачу [PERSON] виділити в користування ізольовану житлову кімнату площею 7,9 кв.м. на плані позначену цифрою «7», позивачу [PERSON] виділити в користування ізольовану житлову кімнату площею 12,8 кв.м. на плані позначена цифрою «9» та лоджію площею 1,5 кв.м. на плані позначену цифрою «12», позивачу [PERSON] виділити в користування ізольовану житлову кімнату площею 12,3 кв.м. на плані позначену цифрою «11» та балкон площею 1,5 кв.м. на плані позначений цифрою «13». Решту приміщень квартири, а саме приміщення кухні 7,2 кв.м. на плані позначене цифрою «3», вбиральні 1,7 кв.м. на плані позначене цифрою «2», трьох кладових приміщень 0,6 кв.м, 0,7 кв.м. та 0,8 кв.м. на плані позначені відповідно цифрами «4, 5, 10», ванної кімнати 2,4 кв.м. на плані позначене цифрою «8», коридору 12,4 кв.м. на плані позначене цифрою «1» та балкону 0,9 кв.м. на плані позначене цифрою «14» пропонується залишити у спільному користуванні сторін. Таким чином, запропонований позивачами варіант виділу в користування приміщень квартири [ADDRESS] не порушуватиме прав відповідача, оскільки в такому разі він користуватиметься загальною (площа житлової кімнати разом з відповідними площами приміщень спільного користування) та житловою площею в межах визначених законом норм. У судове засідання позивачі та представник позивачів [PERSON] не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, в якій позов підтримали, просили його вирішити на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився із невідомих причин, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи жодного разу не прибув, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за місцем реєстрації проживання, а також засобами мобільного зв`язку (SMS-повідомленням) та за допомогою електронної пошти. Відзиву на позов не подавав. При цьому неодноразово подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи, однак жодних доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки до суду не долучав. З врахуванням тривалості розгляду справи, наявних у ній доказів, відсутності доказів поважності причин неявки відповідача до суду, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Позовна заява надійшла до суду 12.04.2021. Ухвалою суду від 17.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.06.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Всі наявні у справі докази були надані стороною позивачів. Інших клопотань про витребування у справі доказів до суду не надходило. З врахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів в порядку загального позовного провадження. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова. На даний час у ній зареєстровані та спільно проживають 4 осіб: відповідач [PERSON] та позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується паспортними даними сторін та наданою ГУДМС України у Львівській області інформацією щодо їх зареєстрованого місця проживання. Встановлено також, що первинно спірна квартира була надана у користування [PERSON] у складі сім`ї, що складалася з трьох осіб: вона та сини [PERSON] , [PERSON] на підставі рішення Виконавчорго комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів від 13.09.1988 № 546. Після укладення шлюбу позивач [PERSON] як дружина члена сім`ї наймача вселилася у спірну квартиру та з 03.01.1992 зареєстрована за вказаною адресою та проживає там і на даний час. Інші позивачі, діти [PERSON] , зареєстровані та проживають за вказаною адресою з часу народження по даний час: позивач [PERSON] зареєстрований з 30.01.1992, а [PERSON] з 23.07.1997. Після розірвання шлюбу [PERSON] був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та проживає за межами вказаного помешкання. [INFO] наймач спірної квартири [PERSON] померла, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть. Таким чином, лише сторони зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . Як на підставу позовних вимог позивачі посилаються на те, що між особами, що мешкають у квартирі за адресою: [ADDRESS] , склалися напружені стосунки. Крім того, встановлено, що підтверджується матеріалами позову, що між сторонами існують непорозуміння щодо порядку оплати за користування спірним нерухомим майном. Так, згідно наказів Личаківського районного суду від 16.10.2015 та від 23.05.2016 про стягнення солідарно з боржників (зареєстрованих у спірній квартирі осіб) на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за надані послуги з центрального опалення позивачем [PERSON] погашена заборгованість у сумі 3421,26 грн. та 4598,57 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. 19.12.2018 Личаківським районним судом видано судовий наказ про стягнення солідарно з боржників (зареєстрованих у спірній квартирі осіб) на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за надані послуги з центрального опалення в розмірі 13121,13 грн., яка повністю не є погашеною на даний час. Як вбачається із технічного паспорту, складеного 16.10.2000, спірна квартира [ADDRESS] розташована на четвертому поверсі багатоквартирного будинку та складається з чотирьох кімнат, житловою площею 49,8 кв.м. (кімнати 16,8 кв.м.; 7,9 кв.м.; 12,3 кв.м.; 12,8 кв.м.), кухні 7,2 кв.м, вбиральні 1,7 кв.м., трьох кладових приміщень 0,6 кв.м, 0,7 кв.м. та 0,8 кв.м., ванної кімнати 2,4 кв.м., коридору 12,4 кв.м., двох лоджій по 1,5 кв.м. та двох балконів 1,5 кв.м та 0,9 кв.м. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~61\~ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ч. 1 ст.\~64\~ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 2 ст.\~64\~ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Крім того, відповідно до ст. 65 ЖК України, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно статті 104\~ЖК України член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмови членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору, спір може бути вирішено в судовому порядку. Отже, позивачі як члени сім`ї наймача квартири за адресою: [ADDRESS] вправі ставити перед судом питання про встановлення порядку користування цією квартирою. При цьому у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 (з подальшими змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу\~України судам роз`яснено, що в силу статті 104\~ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї, або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак, поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Згідно статті 47\~ЖК України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу. Відповідно до частини першої статті 48\~ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Згідно з п. 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україні, затверджених постановою Ради міністрів УРСР від 11.12.1984 № 470, жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. При передачі громадянами житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, вони мають право на одержання житла у межах встановленої норми жилої площі. Громадяни, які одержали житло у державному фонді на цих умовах, мають право на його приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства. Жиле приміщення може бути надано з перевищенням указаного вище максимального розміру, якщо воно становить одну кімнату (однокімнатну квартиру), або у випадках, указаних в абзаці першому пункту 52 і абзацах першому та другому пункту 67 цих Правил. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності. Відповідно до постанови Львівської обласної адміністрації і Об`єднання профспілок Львівщини № 1 від 13.03.2017 внесено зміни до пунку 3 постанови виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів і президії Львівської обласної ради профспілок від 07.01.1985 № 24 "Про порядок обліку і надання житлової площі у Львівській області", виклавши його в такій редакції "Відповідно до п.13 розділу І Правил установити, що на квартирний облік приймаютсья громадяни, які потребують поліпшення житлових умов і займають житлову площу 7,5 кв.м та менше на кожного члена сім`ї. Тобто житлова площа повинна надаватись в розмірі не менше ніж 7,5 кв.м. і до 13,65 кв.м. на одну особу. Встановлено, що про порядок спільного користування квартирою сторони згоди не дійшли. Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира складається із чотирьох ізольованих житлових кімнат різною площею. Кожна із житлових кімнат має площу більшу, ніж 7,5 кв.м., а тому встановлення порядку користування квартирою не призведе до штучного погіршення житлових умов сторін та не викличе необхідність постановки їх на облік, як таких, що потребують поліпшення житлових умов. Більше того, у користування відповідача позивачами пропонується виділити найбільшу ізольовану житлову кімнату площею 16,8 кв.м., що вище встановленої в Україні норми жилої площі на одну особу, а тому запропонований позивачами порядок користування житлом не порушуватиме його прав на користування житлом з дотриманням норм як жилої площі, так і загальної площі квартири, враховуючи площу приміщень, які пропонується залишити у спільному користуванні сторін. Таким чином, запропонований позивачами порядок користування житлом відповідає вимогам закону та інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved