Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.09.2019 вона придбала у відповідача садибу [ADDRESS] , яка складається із житлового будинку дерев`яного під літ. «А» з тамбуром дощатим під літ «а1» та верандою дощатою літ. «а», загальною площею 58,3 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м, з надвірними спорудами: літньою кухнею дерев`яною літ. «Б», сараєм дерев`яним літ. «В», гаражем дерев`яним літ. «Г» сараєм глинобитним літ. «Д», погребом цегляним літ. «п/г», огорожею дощатою № 1-2 та земельних ділянок: кадастровий номер 5922988200:05:001:1058 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0800 га; кадастровий номер 5922988200:05:001:0058 для ведення особистого селянського господарства площею 0,2700 га. На виконання умов договору вона передала [PERSON] грошові кошти в сумі 30000 грн. Але відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань, що стосується нотаріального посвідчення, укладеного між ними договору купівлі-продажу нерухомого майна. Тому позивачка просила визнати за нею право власності на вищевказане нерухоме майно. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивачка вказала, що свої вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 21.09.2019 [PERSON] придбала у [PERSON] за ціною 30000 грн. житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою, розташовані по [ADDRESS] . На підтвердження даного факту відповідач склав розписку (а.с. 4), яка фактично є договором купівлі-продажу нерухомого майна. Однак, право власності позивачки на придбану садибу до цього часу належним чином не оформлене, оскільки відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань щодо нотаріального посвідчення договору. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо його усіх істотних умов, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на спірне майно.

Outcome: approved