Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов [PERSON] до акціонерного товариства «ДНІПРОВАЖМАШ» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку. Позов обґрунтовано тим, що в період з 23.11.2020 року по 02.02.2022 року позивач перебував у трудових відносинах з АТ «ДНІПРОВАЖМАШ». Наказом № 78к від 02.02.2022 року позивача звільнено по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. У день звільнення відповідач не провів розрахунку з позивачем по заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки. Розрахунок проведено 08.07.2022 року. На підставі викладеного позивач просить стягнути на його користь з відповідача середню заробітну плату за затримку розрахунку з 03.02.2022 року по 08.07.2022 року в сумі 64\~468,80 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву. Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався. У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Бурчака П.І. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача\~про дату\~розгляду справи\~повідомлений належним\~чином,\~що підтверджується\~повідомлення про\~вручення поштового\~відправлення,\~про причини\~неявки в\~судове засідання\~суд не\~сповістив. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280\~ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1.\~ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 233 КЗпП України\~працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення\~в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до трудової книжки [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем з 23.11.2020 року по 02.02.2022 року, позивача звільнено за власним бажанням (а.с. 5), що також підтверджується довідкою АТ «ДНІПРОВАЖМАШ» № 68/56 від 03.05.2022 року (а.с.9) та наказом № 78/к від 02.02.2022 року про звільнення [PERSON] (а.с.6). При звільнені з позивачем не був проведений остаточний розрахунок, не була виплачена заробітна плата. Згідно з розрахунковими листками (а.с.7) заробітна плата [PERSON] склала: 22\~882,77 грн. за 128,7 годин роботи у грудні 2021 року та 7\~100,67 грн. за 88,5 годин роботи в січні 2022 року. З наданої позивачем виписки по картковому рахунку позивача, відкритому в АТ «КБ «Радабанк» розрахунок по заробітній платі проведено з позивачем 08.07.2022 року (а.с.8). Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1\~ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормами ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів -представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення містить ч. 1\~ст. 115 КЗпП. Згідно з ч. 1\~ст. 116 КЗпП України\~при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.\~117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності\~спору про\~розміри належних\~звільненому працівникові\~сум власник\~або уповноважений\~ним орган\~повинен сплатити\~зазначене в\~цій статті\~відшкодування в\~тому разі,\~коли спір\~вирішено на\~користь працівника.\~Якщо спір\~вирішено на\~користь працівника\~частково,\~то розмір\~відшкодування за\~час затримки\~визначає орган,\~який виносить\~рішення по\~суті спору. У пункті 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 вказано, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу. Разом з тим, як встановлено судом, при звільненні позивачу не було виплачено всі суми, що йому належать від відповідача, розрахунок проведено 08.07.2022 року, тобто період затримки розрахунку тривав з 03.02.2022 року до 08.07.2022 року, 111 робочих днів. \~ \~ \~ \~Отже, позивач має право на отримання від відповідача відшкодування за час затримки розрахунку за вказаний період. \~ \~ \~ \~В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. \~ \~ \~ \~Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). \~ \~ \~ \~Так, відповідно до Порядку середня заробітна плата розраховується за два останні місяці роботи співробітника.\~ Згідно з п. 8 Порядку 8. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідно до п. 3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку, тобто включаючи премії за відповідний період та без виключення сум відрахування на податки. Таким чином, сума середнього заробітку за період затримки розраховується наступним чином. середньочасова заробітна плата, що становить 138,05 грн. (розрахована на підставі розрахункових листків за грудень 2021 року та січень 2022 року таким чином: (22\~882,77 грн. + 7100,67 грн.) : 217,2 години) помножена на 8 годинний робочий день, що становить середньоденну заробітну плату в розмірі 1\~104,40 грн., яку необхідно помножити на 111 робочих днів за час затримки, що складає 122\~588,40 грн. \~ \~ \~ \~Однак, враховуючи, що позивач просить стягнути з відповідача середню заробітну плату за затримку розрахунку за період з 03.02.2022 року по 08.07.2022 року в розмірі 64\~468,80 грн., а суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки з 03.02.2022 року до 08.07.2022 року, в розмірі 64\~468,80 грн., тобто в межах позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Окрім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, а не суду, тому розрахунки, наведені в судовому рішенні, є тією сумою коштів, з яких в подальшому роботодавцем здійснюються утримання податку з доходів та інших обов`язкових платежів. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду 08 листопада 2018 у справі № 805/1008/16-а. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову в розмірі 992,40 грн. (а.с.1). Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3\~000 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надано копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, ордера та квитанцію до прибуткового касового ордера № 173 від 03.08.2022 року. Враховуючи викладене, а також положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати позивача на професійну правову допомогу в розмірі 3\~000 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved