Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

В червні 2022 року позивач Чортківська міська рада звернувся до суду з позовом [PERSON] , [PERSON] , за участі третіх осіб служби у справах дітей Чортківської міської ради, [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивач вказав, що 17 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В них народився син [PERSON] [INFO] . Рішенням Чортківського районного суду від 18.11.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дитину [PERSON] залишено проживати з матір`ю. На початку 2011 року мати [PERSON] поїхала за межі України. Ухилялася від виховання свого сина, не забезпечувала йому належних умов проживання, навчання, харчування, не піклувалася про його здоров`я, не дбала про фізичний, духовний розвиток. Більше півроку вона до сина не навідувалась. Дитина фактично проживала з батьком, який разом із бабусею повністю нею опікувався.Рішенням суду дитину було передано батькові-відповідачу по справі. Однак батько почав зловживати спиртними напоями,належних умов для дитини не забезпечував,матеріально не забезпечував,сам проходив реабілітацію в центрі і дитина була влаштована в центрі соціально-психологічної реабілвтації в м.Тернопіль.Навчався там в школ ,а пізніше в ліцеї.,який і звернувся до органу опіки і піклування з проханням про вжиття заходів щодо позбавлення батьківських прав батьків дитини. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Позивач суду пояснив, що батько дитини не цікавиться його життям, не приймає участі в його вихованні та утриманнізловживає спиртними напоями,належних умов для проживання та навчання дитини не може забезпечити. Мати залишила дитину в 2011 році і з того часу не дає про себе знати. Життям дитини не цікавиться,матеріальної допомоги не надає. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином шляхом оголошення про виклик сторін, розміщеному на офіційному веб-порталі судової влади України. Законний представник неповнолітньої дитини [PERSON] та неповнолітня дитин висловились щодо позбавлення батьківських прав відповідачів по справі.оскільки вонине виконують своїх батьквських обов`язків,матері взагалі дитина не пам`ятає, а батько зловживає спиртними напоями. Умови в яких він проживає є антисанітарними. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, служби у справах дітей Чортківської міської ради вважає, що позовну заяву слід задовольнити, позбавити відповідачів батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є хресним батьком неповнолітнього [PERSON] . Відповідачі не цікавляться життям, навчанням, вихованням сина, його станом здоров`я. Мати залишила його ще в 2011 році і з того часу не цікавиться дитиною,виїхала за кордон.Батько зловживає спиртними напоями пробував лікуватись, перебуваючи в реабілітаційному центрі,однак безрезультатно. В квартирі , де проживає батько антисанітарія. Він намагався допомогти навести порядок і створити належні умови для дитину,але все безрезультатно. Вислухавши пояснення представника позивача, представника неповнолітньої дитини та дитину, представника третьої особи, який вважає позов доцільним, свідка, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. 17.08.2004 у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №145. [INFO] у них народився син [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 09 лютого 2005 року зроблено запис №39 та видано свідоцтво серія [NUMBER] . За час спільного подружнього життя належної сім`ї у них не склалось, подружні відносини стали неприязними, тому рішенням Чортківського районного суду від 18.11.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитину [PERSON] залишено проживати з матір`ю. На початку 2011 року мати [PERSON] поїхала за межі України. Ухилялася від виховання свого сина, не забезпечувала йому належних умов проживання, навчання, харчування, не піклувалася про його здоров`я, не дбала про фізичний, духовний розвиток. Більше півроку вона до сина не навідувалась. Дитина фактично проживала з батьком, який разом із бабусею повністю нею опікувався. Через виникнення різних проблем з оформленням документів 23.06.2011 [PERSON] звернувся до суду з позовом про зміну визначення місця проживання дитини [PERSON] . Суд дослідивши всі обставини справи, взявши до уваги висновок служби у справах дітей Чортківської райдержадмшістрації, 23.08.2011 ухвалив рішення на користь позивача та передав на виховання та проживання малолітнього сина [PERSON] його батькові [PERSON] (копія рішення додається). В січні 2019 року, за усним повідомленням сусідів, працівниками служби у справах дітей Чортківської міської ради було здійснено обстеження житлово-побутових умов дитини [PERSON] . В ході обстеження виявлено незадовільні санітарно-гігієнічні умови, у кімнатах брудно, неприємний запах, бабуся через незадовільний стан здоров`я з ліжка не встає, батько зловживає спиртними напоями. Житлові умови потребують покращення. За результатами обстеження складено акт та наказом служби у справах дітей Чортківської міської від 01.02.2019 №10-од (копія акту та наказу додається) неповнолітнього [PERSON] поставлено на облік служби у справах дітей сім`я якого опинилась у складних життєвих обставинах, відомості занесено в Єдину інформаційно-аналітичну систему «Діти». Службою у справах дітей Чортківської міської ради з батьком проведено профілактичну роботу, попереджено про належне виконання батьківських обов`язків. 14.02.2019 адміністрація Чортківської загальноосвітньої школи І-Ш ступенів Л°5 звернулась до служби у справах дітей про вирішення питання щодо подальшої долі [PERSON] , оскільки бабуся, яка ним опікувалася [INFO] померла, батько [PERSON] тимчасово проживає у Тернополі, не працює, фінансово не забезпечує, мати хлопця перебуває за кордоном, життям дитини не цікавиться (копія акту обстеження ло дається). На протязі 2019 року службою у справах дітей Чортківської міської ради неодноразово проводились обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] . В лютому 2019 року санітарно-гігієнічні умови покращились. Батько вів тверезий спосіб життя. Тітка [PERSON] , купила дитині сезонний одяг, прибрала у квартирі. Проте уже під час відвідин житла 19.12.2019 виявлено, що батько санітарно-гігієнічних умов не підтримує, зловживає спиртними напоями, веде невпорядкований спосіб життя, уваги дитині не приділяє. Мати надалі перебуває за кордоном, зв`язок із сином не підтримує. Батька попереджено про відповідальність, рекомендовано тимчасово влаштувати неповнолітнього [PERSON] у Тернопільський центр соціально-психологічної реабілітації дітей Тернопільської ОДА на час лікування. Після тривалого перебування на лікуванні в реабілітаційному центрі [PERSON] повернувся у квітні 2020 року та почав знову зловживати спиртними напоями. Неповнолітній [PERSON] залишився в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, почав навчатися в Тернопільській ЗОШ №13 та залишився там до отримання атестату про закінчення 9 класу. Під час обстеження 24.04.2020 працівникам служби у справах дітей з батьком поспілкуватись не вдалось оскільки він був у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку матері принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наведене, а саме, що відповідачі не цікавляться життям свого сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не цікавиться його вихованням, навчанням, здоров`ям, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позов в частині позбавлення батьківських прав задовольняється, а особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина друга статті 166 СК України), підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з кожного з відповідачів аліментів на утримання дитини у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку кожного з батьків, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з 16 червня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, на її користь або на користь законного представника дитини. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У пункті 3 статті 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" вказано, що соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції здійснюють районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчих органів міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до пункту 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини, органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей. Органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів: забезпечення найкращих інтересів дитини; недопущення дискримінації дітей ; конфіденційності інформації про дитину. Безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей). Відповідно до пункту 35 вказаного положення після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу). Зважаючи на викладене, слід передати дитину представникам органу опіки та піклування служби у справах дітей Чортківської міської ради для подальшого влаштування та встановлення опіки. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 992,40 гривень судового збору.

Outcome: approved