Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - позивач, АТ «Ощадбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 28 538 грн. 65 коп. заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка складається із: заборгованості за основним боргом в розмірі 24 933 грн. 34 коп.; заборгованості зі сплати процентів та комісії за користування кредитом в розмірі 3 457 грн. 36 коп.; 73 грн. 79 коп. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості за основним боргом; 32 грн. 78 коп. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості за процентами; 41 грн. 38 коп. інфляційних втрат від простроченої суми процентів за користування кредитом, а також вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 12.10.2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - Договір) шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] (далі - Заява про приєднання). Згідно п. 3.1 Заяви про приєднання шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку, та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. За умовами п. 3.4.1 Заяви про приєднання банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій Комфорт». Пунктом 3.2 розділу ІІІ Договору визначено, що цей Договір є змішаним у розумінні ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та містить в собі в тому числі елементи таких договорів: договору банківського рахунку, умови якого викладені в розділі ХХ цього Договору; договору банківського вкладу (депозиту), умови якого викладені в розділі ХХІ цього Договору; кредитного договору, умови якого викладені в розділі ХХІІ цього Договору. Відповідно до п. 6.1 розділу VІ Договору послуги, які надаються банком згідно з пп 1 п. 3.2 розділу ІІІ цього Договору, оплачуються клієнтом згідно з Тарифами, чинними на момент здійснення відповідної операції, отримання послуги, якщо інше не передбачено умовами Договору. Розмір плати за послуги, які надаються банком згідно з пп 3 п. 3.2 розділу ІІІ цього Договору, проценти тощо визначаються в Умовах користування кредитною лінією (кредитом) та інших документах, які є невід`ємними частинами Договору. За змістом п. 1.6 розділу ХХІІ Договору банк здійснює надання кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на картковий рахунок клієнта. Відповідно до висновку-рішення від 20.10.2019 року № 581820555/201019 процентна ставка за користування кредитними коштами визначена в розмірі 38% річних. За умовами Договору клієнту встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 25 000 грн. За змістом п. 1.14 розділу ХХІІ Договору строк користування кредитом встановлюється до дати закінчення строку дії платіжної картки, якщо умовами Договору та/або додатками не встановлено інше. Згідно з п. 1.17.1 розділу ХХІІ Договору встановлено, що клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. За змістом п. 1.29 розділу ХХІІ Договору строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання, зокрема, прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) за кредитним договором на строк понад 58 календарних днів. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов цього Договору, проте відповідач порушила умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача станом на 29.04.2021 року виникла заборгованість у розмірі 28 538,65 грн. з урахуванням процентів, інфляційних втрат і трьох процентів річних. З огляду на зазначене, на підставі ст.ст. 525-527, 610, 611, 625, 629, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.10.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2021 року відкладено розгляд справи на 02.02.2022 року. У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному судове засідання, призначене на 02.02.2022 року, знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 12.04.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2022 року відкладено розгляд справи на 14.09.2022 року. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На виконання вимог ст. 187 ЦПК України суд витребовував інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача; з отриманої на запит суду відповіді компетентного державного органу вбачається, що [PERSON] зареєстрована у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу направлено судові повістки рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення на вказану адресу, проте конверти повернулись на адресу суду з відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, повідомлялась судом про розгляд справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції. До суду повернулися поштові конверти з рекомендованими повідомленнями без вручення відповідачу з відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 12.10.2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER]. Згідно п. 3.1 Заяви про приєднання шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку, та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. За умовами п. 3.4.1 Заяви про приєднання банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій Комфорт». Пунктом 3.2 розділу ІІІ Договору визначено, що цей Договір є змішаним у розумінні ч. 2 ст. 628 ЦК України та містить в собі в тому числі елементи таких договорів: договору банківського рахунку, умови якого викладені в розділі ХХ цього Договору; договору банківського вкладу (депозиту), умови якого викладені в розділі ХХІ цього Договору; кредитного договору, умови якого викладені в розділі ХХІІ цього Договору. Відповідно до п. 6.1 розділу VІ Договору послуги, які надаються банком згідно з пп. 1 п. 3.2 розділу ІІІ цього Договору, оплачуються клієнтом згідно з Тарифами, чинними на момент здійснення відповідної операції, отримання послуги, якщо інше не передбачено умовами Договору. Розмір плати за послуги, які надаються банком згідно з пп 3 п. 3.2 розділу ІІІ цього Договору, проценти тощо визначаються в Умовах користування кредитною лінією (кредитом) та інших документах, які є невід`ємними частинами Договору. За змістом п. 1.6 розділу ХХІІ Договору банк здійснює надання кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на картковий рахунок клієнта. Відповідно до висновку-рішення від 20.10.2019 року № 581820555/201019 процентна ставка за користування кредитними коштами визначена в розмірі 38% річних. За умовами Договору клієнту встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 25 000 грн. За змістом п. 1.14 розділу ХХІІ Договору строк користування кредитом встановлюється до дати закінчення строку дії платіжної картки, якщо умовами Договору та/або додатками не встановлено інше. Згідно п. 1.17.1 розділу ХХІІ Договору встановлено, що клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. За змістом п. 1.29 розділу ХХІІ Договору строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання, зокрема, прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) за кредитним договором на строк понад 58 календарних днів. В порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитом не виконала, унаслідок чого станом на 29.04.2021 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 28 538,65 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом в розмірі 24 933 грн. 34 коп.; заборгованості зі сплати процентів та комісії за користування кредитом в розмірі 3 457 грн. 36 коп.; 73 грн. 79 коп. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості за основним боргом; 32 грн. 78 коп. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості за процентами; 41 грн. 38 коп. інфляційних втрат від простроченої суми процентів за користування кредитом. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідач не повернула позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, що має відображення у наданому позивачем розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов Договору та вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконала. Згідно ст. 629 цього Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За положеннями ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за Договором станом на 29.04.2021 року заборгованість відповідача становить: 28 538,65 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом в розмірі 24 933 грн. 34 коп.; заборгованості зі сплати процентів та комісії за користування кредитом в розмірі 3 457 грн. 36 коп.; 73 грн. 79 коп. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості за основним боргом; 32 грн. 78 коп. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості за процентами; 41 грн. 38 коп. інфляційних втрат від простроченої суми процентів за користування кредитом. Зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки під час розгляду справи встановлено порушення відповідачем передбаченого Договором порядку погашення заборгованості. Відповідач не надала належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження погашення нею заборгованості та спростування доводів позивача та наданого ним розрахунку заборгованості. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три проценти річних від простроченої суми входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 24.10.2011 року у справі № 6-38цс11. Таким чином, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання - виплати кредиту та процентів за користування кредитом, вимоги позивача про застосування до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України та стягнення з відповідача інфляційних втрат і трьох процентів річних за несвоєчасне виконання нею грошового зобов`язання є обґрунтованими. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На час розгляду справи судом відповідач не надала даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку. Також відсутні заперечення відповідача щодо правильності наданих позивачем розрахунків інфляційних втрат і трьох процентів річних. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 17.05.2021 року № 0898105911. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 270 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved