Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Адвокат Петренко Олеся Миколаївна звернулась до Чернівецького районного суду Вінницької області із позовною заявою в інтересах [PERSON] до Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який останні роки свого життя проживав у Вінницькому будинку інтернаті геріатричного профілю (на даний час заклад має назву Комунальна установа «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку»). До серпня 2003 року [PERSON] проживав у селі Березівка Чернівецького (Могилів-Подільського) району із сім`єю. Позивач, зазначає, що у 2006 році під час смерті батька він був на роботі у місті Києві, тому усіма питаннями після смерті батька, у тому числі похованням та оформленням документів, займалась мати позивача [PERSON] . Позивач вважав, що все майно батька після його смерті успадкувала мати, однак йому не було відомо про те, що батько перед самим від`їздом до будинку інтернату склав на ім`я позивача, [PERSON] заповіт. Лише після смерті матері, позивач при оформленні спадщини виявив правовстановлюючі документи, що були видані на ім`я його батька, а також стало відомо про наявність відповідного заповіту. Про наявність у Березівській сільській раді заповіту, складеного батьком позивача, його ніхто не повідомив. Таким чином, майно, що належало батькові позивача не успадкували ні мати позивача, ні сам позивач. Після смерті батька позивача залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,6538га., яка розташована на території Чернівецької селищної ради, Могилів-Подільського району Вінницької області. Позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропустив строк для прийняття спадщини. Дані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 17.08.2022 року було відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Також даною ухвалою від Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області відомостей щодо спадкової справи, яка була відкрита після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , та копію спадкової справи у разі наявності. 02.09.2022 року Чернівецькою\~ державною нотаріальною\~ конторою Вінницької\~ області витребувані ухвалою суду докази додані до матеріалів справи. Ухвалою суду від 07.09.2022 року закрито підготовче засідання та призначено дану справу до розгляду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, представником позивача подано заяву від 22.09.2022, у якій просить справу розглянути у відсутність представника позивача та позивача. Позов просить задоволити в повному обсязі, позовні вимоги підтримує. Відповідач участь представника в судові засідання не забезпечив, в поданій заяві від 12.09.2022 (Вх.№1613/2022-Вх. від 12.09.2022) просить слухати справу у відсутність представника відповідача, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши\~\~матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками позивача [PERSON] , являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років у місті Вінниця (а.с. 6). Згідно відповіді на адвокатський запит [PERSON] №538 від 21.06.2022 року, Комунальна установа «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» повідомила, що [PERSON] проживав у закладі з 22.08.2003 року та на момент смерті був зареєстрований в комунальній установі «Обласний пасіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» за адресою: [ADDRESS] (106) а.с.10. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO] у віці 63 роки в с.Березівка Чернівецького району Вінницької області (а.с. 7). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №10999, [PERSON] на підставі розпорядження Чернівецької районної державної адміністрації від 25 січня 2005 року №17 є власником земельної ділянки площею 1,6538 га. Земельна ділянка розташована на території Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с.9). 03 липня 2003 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, [PERSON] , із змісту якого вбачається, що [PERSON] заповів синові [PERSON] все майно, що буде належати заповідачу на день його смерті (а.с.8). Представнику позивача при зверненні до приватного нотаріуса Скутельник І.А. Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] , постановою від 08.07.2022 року відмовлено в оформленні спадкових справ на майно з причини пропуску строків для прийняття спадщини (а.с.11). У позовній заяві [PERSON] зазначає, що йому не було відомо про існування заповіту на його ім`я. Про наявність у Березівській сільській раді Вінницької області, де зберігався заповіт, позивачу не повідомляли. Доказів наявності інших спадкоємців за\~законом чи/та заповітом, які б прийняли спадщину, матеріали справи не містять і судом не здобуті.\~Зокрема,\~з Інформаційної\~довідки зі\~Спадкового реєстру\~№ 69891486 від 31.08.2022 року вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилася. На момент смерті [PERSON] приживав та був зареєстрований в комунальній установі «Обласний пасіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність складеного на його ім`я заповіту. Дані обставини стали підставою для звернення [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи поважність пропуску шестимісячного строку необізнаністю про наявність заповіту. В\~статті 55 Конституції України\~закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно\~ст.15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою\~статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини\~\~(статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272\~ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження\~\~\~№ 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі\~\~\~\~№ 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вказана правова позиція також висловлена в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 року по справі №591/1271/18. З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що [PERSON] з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, позивачу можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , терміном три місяці з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6\~ст. 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Outcome: approved