Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

в позові вказано, що від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . З відповідачем проживають окремо. Син проживає з позивачкою. Відповідно до судового наказу, який видано 10.08.2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1159 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття. Син сторін має інвалідність. Протоколом ЛКК №56 від 05.05.2021 синові сторін встановлено клініко-функціональний діагноз: легкий когнітивний розлад. 10.08.2020 року суду не була відома, тому не врахована. А мінімальний розмір аліментів не є достатнім для утримання хворої дитини. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини та не бере участі у додаткових витратах, які необхідні для реабілітації сина. Відповідач має постійне місце роботи\~ в державній медичній установі, його заробіток є постійним. З часу призначення аліментів дохід відповідача збільшився. Середній заробіток відповідача складає 14173,95 грн. Середній заробіток позивачки 8303 грн. За таких обставин є достатні підстави для збільшення розміру аліментів.\~\~\~\~\~\~ Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримуючи позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Клопотань щодо реалізації прав до суду не надано. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п.27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за відсутність відповідачки в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою позивачкою копією свідоцтва про народження. Судовим наказом Івано-Франківського міського суду від 10.08.2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі в розмірі 1159 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Згідно довідки про доходи від 04.04.2022 загальна сума доходу відповідача за період з 01.02.2022 по 31.03.2022 за винятком аліментів становить 26029,95 грн. Середньомісячна заробітна плата складає 14173,98 грн. Згідно довідки про доходи від 13.04.2022 загальна сума доходу позивачки за період з 01.10.2021 по 31.03.2022 за винятком аліментів становить 49818,51 грн.\~ Позивачка надала копію індивідуальної програми реабілітації інваліда №413. Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, позивачкою обґрунтовано позов про збільшення розміру аліментів до 4500 грн. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. В ч.4 ст.12 ЦПК України вказано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже негативні наслідки невиконання відповідачем обов`язку щодо спростування обставин, які мають значення для справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч.1 ст.12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч.3 ст.12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч.2 ст.13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч.5 ст.81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч.7 ст.81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо\~ порушення його прав. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 грн. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved