Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернувся до суду із першим позовом до Семенівської селищної ради про визначення додаткового 3-місячного строку для прийняття спадщини спадкодавця [PERSON] . Позов обґрунтовано неможливістю для позивача, як спадкоємця за законом після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] у с/о Берізка Лаішевського району, Республіки Татарстан, Росія, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину оскільки останнє місце проживання померлої було не в Україні, а на території Російської Федерації. Вважає, що строк для прийняття спадщини після померлої баби він пропустив із поважних причин, що були з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а саме: про смерть баби йому фактично стало відомо в лютому 2018 року зі слів [PERSON] (племінниці [PERSON] ), оскільки після від`їзду [PERSON] до іншої країни та смерті матері позивача [PERSON] [INFO] , він припинив спілкування із бабою. Свідоцтво про смерть [PERSON] .Левади позивач отримав лише у жовтні 2018 року через тривалі міждержавні відносини. Таким чином, він як онук [PERSON] , має право на її спадщину за правом представлення, оскільки крім нього інших спадкоємців першої черги немає. Провадження у справі не відкривалося первинно визначеним головуючим суддею. У січні 2020 року головуючим суддею у справі визначено В.Ф.Харченка. Ухвалою суду від 28.01.2020 відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 24.03.2020. Справі присвоєно номер №\~547/32/19. 24.03.2020 підготовче судове засідання відкладено на 29.04.2020 для виклику свідка [PERSON] . 29.04.2022 судом складено судове доручення у Нотаріальну палату Республіки Татарстан з метою з`ясування кола спадкоємців [PERSON] за місцем її смерті у іншій державі.. Ухвалою від 19.05.2020 зупинено провадження у справі до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення Семенівського районного суду Полтавської області від 29.04.2020. Ухвалою від 04.11.2020 поновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд справи на 08.12.2020. 08.12.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 02.02.2021 для залучення до участі у справі третіх осіб. 27.01.2021 представник позивача Е.В.Хромих звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із другим позовом, яким, порівняно із першим позовом, змінено коло відповідачів та третіх осіб. Справі присвоєно номер №\~547/46/21. Предмет та підстава позову залишилися незмінними. 28.01.2021 друга позовна заява прийнята до розгляду суду, відкрито провадження у справі, об`єднано справи № 547/46/21 і №\~547/32/19. Підготовче судове засідання призначено на 02.02.2021. 02.02.2021 підготовче судове засідання відкладено до 10.03.2021. 10.03.2021 зупинено провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду на судові доручення від 10.03.2021. 30.09.2021 виконано судове доручення. 02.12.2021 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 16.12.2021. 16.12.2021 підготовче судове засідання відкладено на 20.12.2021 у зв`язку з відсутністю електропостачання приміщення суду. 20.12.2021 замінено первинного учасника справи Устимівську сільську раду Семенівського району Полтавської області на її правонаступника Семенівську селищну раду, підготовче судове засідання закрито, призначено судовий розгляд справи на 27.07.2022. Визначено резервною датою судового засідання 07.09.2022. Складено судові доручення. Зупинено провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду на судові доручення Семенівського районного суду Полтавської області від 20.12.2021. 27.07.2022 поновлено провадження у справі. 27.07.2022 оголошено перерву у справі до 07.09.2022. Судом зроблено запит до органу Міністерства юстиції України щодо стану виконання судових доручень від 20.12.2021 з огляду на припинення дипломатичних відносин України та РФ. 07.09.2022 у судовому засіданні позивач і його представник повністю підтримали другий позов із вказаних у ньому підстав. Просили залишити без розгляду перший позов, оскільки під час виконання судового доручення за першим позовом було встановлено осіб, які прийняли спадщину спадкодавця на території РФ. Тому й було складено та подано другий позов до фізичних осіб, який підтримується у цій справі. За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Позивача не може бути зобов`язано продовжувати підтримувати позовні вимоги. Отже, заява позивача і його представника про залишення його першого позову без розгляду стосовно відповідача Семенівської селищної ради підлягає задоволенню. 07.09.2022 у судовому засіданні позивач і його представник наголосили на наявному у позивача праві на спадкування за правом представлення після матері позивача, яка померла раніше баби позивача. Через переїзд баби для проживання у іншу країну позивач втратив із нею зв`язки. Про смерть та наявність спадщини довідався випадково від своєї знайомої. Через міждержавний характер відносин щодо отримання доказів смерті на території РФ, позивач тривалий час не міг отримати копію свідоцтва про смерть баби, а, відтак, і ініціювати прийняття спадщини у належний 6-місячний строк. Представник наголосив на випадковому виявленні сестрою спадкодавця у 2018 році документа щодо належної спадкодавцеві спадщини у виді земельної ділянки,на випадковому повідомленню у 2018 році про смерть баби, на аналогічності положень законодавства про спадкування обох країн та необхідності застосування до спірних правовідносин саме законодавства України, як закону держави за місцем знаходження нерухомого майна. Позивач не може бути обмежений у прийнятті спадщини через об`єктивну неможливість виконання судових доручень Семенівського районного суду Полтавської області у Республіці Татарстан після припинення дипломатичних відносин України та РФ, після припинення поштового обігу між країнами. Суд призначав дві дати судового засідання, тому наразі може бути ухвалено заочне рішення. Відповідач за першим позовом Семенівська селищна рада просила розглянути справу за відсутності свого представника на підставі наявних у справі документів (т. 2 а.с. 70). Відповідачі за другим позовом [PERSON] та [PERSON] згідно повідомлення Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) судові доручення не отримали у зв`язку з неотриманням жодною із відповідачок поштової кореспонденції у Вахитовському районному суду Республіки Татарстан (т. 1, а.с. 185- 247, т. 2 а.с. 1-22). Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) листом від 08.02.2022 № 2825/1598 повідомило Семенівський районний суд Полтавської області про направлення судового доручення [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 63). МЗС України 24.02.2022 зробило заяву щодо розриву дипломатичних відносин з Російською Федерацією у відповідь на акт збройної агресії РФ проти України. Відтак наразі Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, не застосовується у відносинах із РФ (т. 2 а.с. 69). Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) листом від 11.08.2022 № 9263/7943-10-22 повідомило судові аналогічні відомості. Додатково наголосило на неможливості надання іншою державою допомоги, яка б мала характер "правової" (т. 2 а.с. 88). Третя особа приватний нотаріус Семенівського районного нотаріального округу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Н.В.Трембач просила провести судовий розгляд справи без її участі, рішення винести на розсуд суду (т. 1 а.с. 35, 47, 91, 100, 154). Третя особа - нотаріус Казанського нотаріального округу Нотаріальної палати Республіки Татарстан Л.Х.Акберова у відповіді на судове доручення повідомила Семенівський районний суд Полтавської області, що 28.10.2010 із заявою про прийняття спадщини по праву представлення після померлого батька звернулась [PERSON] , та заявою від 10.11.2010 [PERSON] на майно яке складається із: 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] (із яких 1/20 частка належала [PERSON] , як спадкоємиці після померлого [INFO] сина [PERSON] ); 1/8 частки автомобіля ВАЗ21093, д.н. [NUMBER] , яка належала [PERSON] , як спадкоємиці після померлого [INFO] сина І.І.Левади. 06.12.2010 видані свідоцтва №№2Н-1014, 2-Н1017, [NUMBER] про право власності за законом по 1/2 частці кожному вищевказаному спадкоємцю. Такі самі відомості надала Вахитовському районному суду Республіки Татарстан на виконання судового доручення Семенівського районного суду Полтавської області (т. 1, а.с. 75, 176-178). Відтак суд, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів (постановляє заочне рішення). Суд встановив, що [INFO] у с/о Берізка Лаішевського району, Республіки Татарстан, Росія, померла [PERSON] (т. 1, а.с. 6). Після смерті [PERSON] .Левади відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324588000:00:003:0299, розташованої на території колишньої Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області (т. 1, а.с. 11). Мати позивача [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] , була дочкою [PERSON] (т. 1 а.с. 7, 9, 10). Під час допиту у судовому засіданні як свідок [PERSON] 07.09.2022 дала покази, що [PERSON] була її тіткою і що вона у 2001 році вибула з України на постійне місце проживання до Російської Федерації до свого сина. Про\~смерть [PERSON] .Левади свідок випадково довідалася від [PERSON] . Про це не повідомляла позивача, оскільки не знала його місця проживання та номеру телефону. [PERSON] померла [INFO] . Позивача [PERSON] .Сас після смерті тітки [PERSON] .Левади свідок не бачила давно, не спілкувалася ним. Взимку 2018 року вони випадково зустрілися у м. Глобино і свідок повідомила позивачеві про смерть його баби [PERSON] . Коли свідок прибирала у будинку [PERSON] , то випадково знайшла державний акт про право власності на землю на ім`я [PERSON] . Про це повідомила позивачеві. У лютому 2018 року адвокат Е.В.Хромих звертався до управління актів цивільного стану Кабінету Міністрів Республіки Татарстан з питання отримання копії актового запису про смерть [PERSON] . 16.05.2018 на адресу адвоката надіслано відмову у наданні запитуваних документів (т. 1 а.с. 12-14). Приватний нотаріус Н.В.Трембач 11.12.2018 повідомила позивачеві [PERSON] , що оскільки ним не подано в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини [PERSON] і на день її смерті він не проживав разом із померлою в одному помешканні, то оформити та видати свідоцтво про право на спадщину неможливо (т. 1, а.с. 15). З огляду на зміст зазначених вище листів нотаріуса Л.Х.Акберової та протоколу судового засідання Вахитовського районного суду м. Казань від 21.07.2021 (т. 1, а.с. 75, 176-178), суд робить висновок, що особами, які у належний спосіб прийняли спадщину [PERSON] є відповідачі за другим позовом: [PERSON] та [PERSON] . Через збройну агресію РФ проти України, розірвання дипломатичних стосунків та припинення поштового обігу між країнами виконання судового доручення стосовно них об`єктивно є неможливим. Згідно із ст. 71 Закону України "Про міжнародне приватне право" спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Відповідно до ч. 1 ст. 1224 ЦК РФ спадкування нерухомого майна відбувається за правом країни, у якій перебуває це майно. Відтак, оскільки позивач має намір отримати у спадщину земельну ділянку, яка є нерухомим майном яке перебуває в Україні, до спірних правовідносин підлягає застосуванню право України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже позивач за законом є спадкоємцем першої черги за правом представлення спадщини [PERSON] як баби позивача. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК). Верховний Суд у постанові від 12.04.2021, справа № 589/1863/13-ц, зазначив, що правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2)\~ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 у справі №\~6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Встановлені судом обставини свідчать про об`єктивність, непереборність, істотність труднощів, внаслідок чого позивач [PERSON] був позбавлений можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Перешкодами до цього була не обізнаність позивача про відкриття спадщини та неможливість тривалий час з об`єктивних причин отримати доказ смерті спадкодавця у РФ. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів-фізичних осіб у рівних частинах 908,00 грн судового збору, що був плачений позивачем під час звернення з позовом до суду (т. 1 а.с. 139, 142), а саме по 452,00 грн з кожного (908 / 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved