Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 12 листопада 2006 року між ними було укладено шлюб. Вказує, що від цього шлюбу у них є дитина: син [PERSON] , [INFO] . 07.11.2016 року шлюбу між ними було розірвано. Зазначає, що на даний час вона з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає з нею. Стверджує, що відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Вказує, що на даний час коштів на утримання дитини їй не вистачає. Просить суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , іпн. [NUMBER] )на користь [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , іпн. [NUMBER] ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений судом про день, час та місце розгляду справи, а саме розміщенням оголошення про виклик останнього до суду на офіційному сайті суду. Суд про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.10.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.5). Від шлюбу у сторін є малолітня дитина: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.3). Згідно ст.180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зазначені вище вимоги Закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання малолітньої дитини [PERSON] до досягнення останнім повноліття підлягають задоволенню в повному об`ємі. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання малолітньої дитини, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати в розмірі 992,40 грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Outcome: approved