Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, посилаючись на те, що її син [PERSON] , [INFO] має діагноз: ДЦП, спастична диплегія за стійкими, грубими розладами руху, олігофренія. Хворіє з дитинства на психічні та неврологічні розлади. В останні роки стан здоров`я [PERSON] значно погіршився. Він майже постійно знаходиться на лікуванні, не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Потребує постійного нагляду та турботи. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує опіки. У зв`язку з чим, заявниця просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном [PERSON] . В судове засідання заявниця не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяву підтримала, просила задовольнити. Представник Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Рішення просила винести на розсуд суду відповідно до чинного законодавства. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області 16.06.2004 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з копії медичного висновку КНП «Центр ПМСД» Покровської районної ради №242 від 15.05.2022 року та копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №322 від 20.02.2019 року, [PERSON] , [INFO] має захворювання: ДЦП, спастична диплегія за стійкими, грубими розладами руху, олігофренія (а.с. 7;8-9). З копії акта обстеження матеріально побутових умов сім`ї [PERSON] від 18.08.2022 року, складеного депутатом Покровської селищної ради Чекал О.К. у складі сусідів [PERSON] , [PERSON] та акта №131 від 18.08.2022 року, складеного депутатами Великомихайлівської сільської ради в присутності [PERSON] та сусідів [PERSON] , [PERSON] видно, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак з 2013 року за місцем реєстрації не проживає. [PERSON] на території Великомихайлівської сільської ради не зареєстрований і не проживає. [PERSON] фактично проживає разом з дитиною інвалід [PERSON] , 2004 р.н. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 47,48). Згідно ч. 1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У ст. 39 ЦК України визначено, що підставою для визнання особи недієздатною є хронічний, стійкий психічний розлад. Внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом в теперішній час [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №57 від 20.06.2022 року (а.с. 26-28). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. В силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Разом з тим, подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] в матеріалах справи відсутнє. Враховуючи, що до суду не надходило подання про призначення [PERSON] опікуна, а самостійно суд позбавлений компетенції вирішити зазначене питання, оскільки це буде суперечити вимогам чинного законодавства, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимоги про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . При цьому, суд роз`яснює [PERSON] право на звернення з рішенням суду, що набрало законної сили, про визнання недієздатним [PERSON] до Органу опіки та піклування за місцем проживання останнього, із заявою про призначення її опікуном. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial