Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

позивач [PERSON] \~звернулась в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] \~ про\~визнання права\~власності на\~1/2 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом (спадкоємиця другої черги) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову позивач вказала, що [INFO] помер рідний брат позивача, [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть. Факт родинних відносин між позивачем та померлим підтверджується свідоцтвом про народження позивача (дівоче прізвище - [PERSON] ) від 06.03.1958 року, посвідкою про народження [PERSON] від 22.07.1941 року, свідоцтвом про укладення шлюбу позивачем від 31 березня 1989 року. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді нерухомого і рухомого майна - квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі довідки ЖБК про членство в кооперативі, виплату паю, належність квартири на праві власності та транспортного засобу моделі ІМПОРТ, 1938 року випуску, номерний знак № [NUMBER] . Оригінал довідки ЖБК - не зберігся, отримано дублікат. Відмітка про реєстрацію в ОП ЗМБТІ на правовстановлюючому документі на квартиру - довідці ЖБК - відсутня, про державну реєстрацію ТЗ інформація також відсутня. [PERSON] залишив заповіт на користь позивача [PERSON] та рідного брата [PERSON] . Відповідно до змісту заповіту, померлий [PERSON] заповів належну йому квартиру [ADDRESS] у рівних частках спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] , та належний йому транспортний засіб моделі ІМПОРТ, 1938 року випуску, номерний знак № [NUMBER] серії [NUMBER] - [PERSON] . Дітей [PERSON] не мав, дружина померла у 2006 році, батьки спадкодавця також померли раніше за нього. У встановленому законом порядку позивач своєчасно спадщину після смерті спадкодавця, [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом (частину квартири та ТЗ) та за законом (частину квартири) прийняла. Інший спадкоємець за заповітом, рідний брат позивача та спадкодавця, [PERSON] , спадщину за заповітом не прийняв, помер у 2019 році, раніше спадкодавця. Копія свідоцтва про смерть [PERSON] додана до цієї заяви. На підставі заяви позивача приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чирва Л.А. заведена спадкова справа після смерті [PERSON] № 36/2021. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чирви Л.А. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після померлого [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та транспортний засіб моделі ІМПОРТ державний номерний знак [NUMBER] з причин втрати документа, що посвідчує право власності на квартиру та не підтвердження реєстрації транспортного засобу за спадкодавцем. З урахуванням викладеного позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом (спадкоємиця другої черги) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовче судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти задоволення позову. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За ч. 1\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України, відповідно до ч. 3, 4\~ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача (дівоче прізвище - [PERSON] ) від 06.03.1958 року, посвідкою про народження [PERSON] від 22.07.1941 року, свідоцтвом про укладення шлюбу позивачем від 31 березня 1989 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді нерухомого і рухомого майна - квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі довідки ЖБК про членство в кооперативі, виплату паю, належність квартири на праві власності та транспортного засобу моделі ІМПОРТ, 1938 року випуску, номерний знак № [NUMBER] . Відмітка про реєстрацію в ОП ЗМБТІ на правовстановлюючому документі на квартиру - довідці ЖБК - відсутня, про державну реєстрацію ТЗ інформація також відсутня. Спадкоємці за законом І черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відсутні, оскільки дітей померлий не мав, дружина [PERSON] померла у [INFO] , батьки спадкодавця також померли раніше за нього. За життя [PERSON] склав заповіт на користь рідної сестри [PERSON] та рідного брата [PERSON] , відповідно до змісту якого заповів належну йому квартиру [ADDRESS] у рівних частках спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] , та належний йому транспортний засіб моделі ІМПОРТ, 1938 року випуску, номерний знак № [NUMBER] серії [NUMBER] - [PERSON] . У встановленому законом порядку позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чирви Л.А. для оформлення спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом та за законом. Інший спадкоємець за заповітом, рідний брат позивача та спадкодавця, [PERSON] , спадщину за заповітом не прийняв, оскільки помер [INFO] , раніше спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , 1975 року народження. Втім, [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чирвою Л.А. заведена спадкова справа № 36/2021 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до п. 66 Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 N° 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» спадкоємцям надано право, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно спадкодавця, звернутись до суб`єкта державної реєстрації прав або до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію права власності спадкодавця на майно, що було набуто останнім за життя, після чого оформити свої спадкові права. З метою оформлення спадщини позивач в порядку п. 66 Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» звернулась до державного реєстратора з відповідною заявою про реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за [PERSON] на підставі дублікату довідки ЖБК, проте отримала відмову, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації № 60777010 від 05 жовтня 2021 року. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чирви Л.А. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Щодо нормативного обґрунтування суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК). Вказані особи залучаються до спадкування за обставин, передбачених ч. 2 ст. 1258 ЦК, тобто за відсутності спадкоємців першої черги. Якщо хто-небудь зі спадкоємців першої черги живий і виявив бажання прийняти спадщину або прийняв її, спадкоємці другої черги до спадкування не залучаються. Брати і сестри є спадкоємцями померлого незалежно від того, чи є вони повнорідними (мають обох спільних батьків) чи неповно-рідними (мають спільного батька або спільну матір). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» (який діяв з 1991 до 2007р.), було передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від ЗО травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не піддягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Вказані обставини перешкоджають позивачу оформити відповідно до вимог закону спадщину після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно, потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на Ѕ частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом (спадкоємиця другої черги) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved