Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

20 січня 2022 року Будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що в лютому 2000 року військовослужбовцю Черкаського гарнізону лейтенанту [PERSON] було надано для постійного користування житлове приміщення кв. [ADDRESS] , в яку він вселився, зареєструвався та фактично проживав на підставі ордера від 08 лютого 2000 року № 34, виданого Гвардійською КЕЧ району. На ім`я [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Начальником Черкаського гарнізону дозволено зареєструвати членів сім`ї наймача зазначеної квартири [PERSON] , а саме сестру [PERSON] . У зв`язку з переїздом на нове місце роботи, [PERSON] в серпні 2008 року знято з реєстрації, а особовий рахунок № [NUMBER] на вищезазначену квартиру дозволено переоформити на його сестру [PERSON] . Позивач вказує, що з серпня 2008 року відповідач [PERSON] була єдиним наймачем квартири [ADDRESS] . 29 листопада 2021 року до селищної ради смт. Черкаське з відділу реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшло повідомлення про зняття з реєстрації [PERSON] з 23 листопада 2021 року за адресою: квартира [ADDRESS] у зв`язку з виїздом до іншого місця проживання в інший населений пункт, та про реєстрацію її в квартирі [ADDRESS] . Таким чином, позивач зазначає, що відповідач користувалася комунальними послугами. При цьому, вона, убуваючи до нового місця проживання, не здала квартиру [ADDRESS] квартирно-експлуатаційним органам Міністерства оборони України та фактично не виконала зобов`язання по сплаті цих послуг, а саме не здійснила плату за житлову площу та комунальні послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед Будинкоуправлінням № 2 Гвардійської КЕЧ району у розмірі 4\~104,38 грн (за період 01 лютого 2021 року по 30 листопада 2021 року включно). Вказані вимоги відповідачем не виконані до часу звернення до суду, вищезазначена заборгованість не погашена, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 28 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 31 березня 2022 року подав до суду заяву, у якій просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відзиву на позов у встановлені судом строки не подано. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що на підставі ордеру № 34 від 08 лютого 2000 року [PERSON] , на склад сім`ї з однієї особи, надано в користування квартиру [ADDRESS] /а.с.4/. Згідно з копією довідки Начальника Гвардійської КЕЧ району № 1242 від 23 червня 2008 року, начальником гарнізону дозволено зареєструвати на житлову площу основного квартиронаймача [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] його сестру [PERSON] , 1987 року народження /а.с.6/. На підставі заяв [PERSON] , [PERSON] та у зв`язку з переїздом на нове місце роботи основного квартиронаймача [PERSON] , начальником гарнізону і КЕЧ району дозволено переоформити особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] на [PERSON] . Склад сім`ї 1 особа: [PERSON] основний квартиронаймач /а.с.7/. 01 квітня 2021 року між БУ № 12 Гвардійської КЕЧ району і відповідачем [PERSON] укладено Договір № 1617 про надання послуги з Управління багатоквартирним будинком, відносно квартири [ADDRESS] /а.с.8-9/. У відповідності до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі за текстом - Закон № 2189-VIII), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як встановлено у п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що передумовою виникнення у особи, яка не є власником житла обов`язку сплачувати за житлово-комунальні послуги є факт користування нерухомим об`єктом та отримання житлово-комунальних послуг. Крім того, оцінюючи довідку Будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району № 29 від 14 січня 2022 року відповідно до якої [PERSON] була зареєстрована та проживала у квартирі [ADDRESS] , а 23 листопада 2021 року вибула до міста Дніпро /а.с.5/, суд не приймає її до уваги, оскільки у відповідь на запит суду надана інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про те, що станом на 25 січня 2022 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.15/. Суд вважає, що у відповідача [PERSON] , яка фактично є користувачем вищезазначеного житлового приміщення, виник обов`язок зі сплати за житлово-комунальні послуги з огляду на наступне. Частиною 1 статті 12 Закону № 2189-VIII передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Однак у порушення вимог зазначеного закону наймачем житла не вносилась плата за житлово-комунальні послуги, в результаті чого, за період з 01 лютого 2021 року по 30 листопада 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 4\~104,38 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по особистому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] заборгованості по квартплаті та комунальним послугам, яка виникла за період з 01 лютого 2021 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 4\~104,38 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved