Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаною заявою, якою просить суд: встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , трудової книжки [NUMBER] від 24.07.1989 року, трудової книжки № [NUMBER] від 18.08.1992 року, архівної довідки № 01-12/Д-93 від 11.05.2022 року, архівної довідки №01-12/Д-92 від 11.05.2022 року наданих Трудовим архівом Гребінківської міської територіальної громади Полтавської області, атестату №3321. В обґрунтування заяви зазначає, що 13.06.2022 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням №164650002913 від 17.06.2022 року йому було відмовлено у призначенні пенсії. Не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 24.07.1989 року, навчання згідно атестата №3321, та за даними персоніфікованого обліку застрахованих осіб з 01.01.1999 року, оскільки, написання прізвища « [PERSON] » відрізняється від написання в паспорті « [PERSON] ». Також, в архівних довідках № 01-12/Д-93 від 11.05.2022 року та № 01-12/Д-92 від 11.05.2022 року наданих Трудовим архівом Гребінківської міської територіальної громади Полтавської області та трудовій книжці № [NUMBER] від 18.08.1992 року прізвище не відповідає паспортним даним. Разом з цим, у згаданих довідках та трудовій книжці вказано прізвище « [PERSON] », а згідно паспорта « [PERSON] ». Вказує, що встановлення даного факту необхідне йому для оформлення пенсії за віком. Згідно відповіді відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 08.08.2022, встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.24). Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 22.08.2022 року відкрито окреме провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 13.09.2022 о 09-00 год., з викликом сторін. Встановлено заінтересованій особі строк для подання заперечення проти заяви (а.с.27,28). В зв`язку з неявкою заінтересованої особи в судове засідання 13.09.2022 року та не подання відповідних заяв розгляд справи відкладено на 26.09.2022 року о 10-00 год. 26.09.2022 заявник в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість через канцелярію суду подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, на заявлених вимогах наполягає просить задовольнити в повному обсязі (а.с. 29). Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Натомість надав суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутність, проти вимог заявника не заперечує (а.с.33). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта заявника серії [NUMBER] , виданого Гребінківським РВ УМВС України в Полтавській області 12.03.1997 року, прізвище заявника [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Згідно копії картки фізичної особи - платника податків заявнику [PERSON] , [INFO] , присвоєно ідентифікаційний № [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] від 24.07.1989 року, прізвище заявника записано, як - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,6 зворот). Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] від 18.08.1992 року, прізвище заявника записано, як - [PERSON] (а.с. 7-14). Заявником до матеріалів справи долучено архівну довідку про заробітну плату за 1993-1997 року [PERSON] під час роботи в КСП «Дружба» Гребінківського району Полтавської області, яка видана трудовим архівом Гребінківської міської територіальної громади Полтавської області від 11.05.2022 №01-12/Д-93 (а.с.15,16). Із архівної довідки від 11.05.2022 року №01-12/Д-92, вбачається, що у книзі обліку трудового стажу КСП «Дружба» Гребінківського району Полтавської області, з 1998 року - ППО «Дружба» Гребінківського району, Полтавської області, з 2000 року - СТОВ «Дружба» Гребінківського району Полтавської області є дані про роботу [PERSON] (а.с.18). Рішенням від 17.06.2022 року номер справи №164650002913 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, [PERSON] , [INFO] , відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.19). Відповідно до копії атестата №3321 від 13.07.1979 року, виданого СПТУ-6 с. Лазірки Полтавської області, прізвище заявника записано, як - [PERSON] (а.с.20). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, у тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок). Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція). Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Крім того, згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки Судом встановлено, що дійсно в трудовій книжці [NUMBER] від 24.07.1989 року, [NUMBER] від 18.08.1992 року на титульній сторінці не вірно вказано прізвище заявника, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу, необхідно заявнику для призначення пенсії за віком відповідно до трудового стажу, зазначеного у трудовій книжці. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Так, відомості в архівних витягах щодо трудової діяльності заявника співпадають з відомостями, зазначеними у трудових книжках. За такого суд приходить до висновку про відсутність підстав ставити під сумнів їх належність заявникові. Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявником права на призначення пенсії. У відповідності до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім як в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога заявника законна, обґрунтована та підтверджена матеріалами справи.

Outcome: approved