Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

18.07.2022 було ухвалено рішення за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Дочірнє підприємство «Санаторій «Україна» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та грошової компенсації за невикористану відпустку. Разом з цим, після ухвалення рішення, до суду надійшла заява від представника позивача, в якій останній просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. 00 коп. 04 березня 2021 р. між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Арсенал» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 04-03/2021. Відповідно до умов вказаного Договору (п.2.1) винагорода (гонорар) за надання правничої допомоги обчислюється та сплачується виходячи з тарифу 2 000,00 (дві тисячі) гривень 00 копійок за одну годину послуг правничої допомоги, без ПДВ. Зважаючи на реорганізацію Адвокатського об`єднання «Арсенал» у Адвокатське бюро «Арсенал» Володимира Січевлюка» (ідентифікаційний код 38538307), 16 серпня 2021 р. було укладено Додатковий договір до Договору, котрим було визначено, що Адвокатське бюро «Арсенал» Володимира Січевлюка» з моменту його державної реєстрації як юридичної особи набуло прав та обов`язків сторони Договору у статусі виконавця. На виконання умов Договору сторонами було складено Акт передачі-приймання послуг від 19 липня 2022 р., відповідно до котрого Адвокатське бюро «Арсенал» Володимира Січевлюка» надало, а [PERSON] прийняла послуги професійної правничої допомоги, визначені Договором та зобов`язалася сплатити за надані послуги договірну ціну (гонорар) у розмірі 30 000 грн. 00 коп. Адвокат Січевалюк В.А. в судове засідання подав заяву, в якій підтримав вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу, дане питання просив розглянути без фіксування технічними засобами. Представник Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» в судове засідання подала заяву в якій заперечувала щодо задоволення витрат, оскільки судом рішенням суду було вирішенно дане питання, такі витрати подані за межами строку звернення до суду. Окрім цього, представник вважає, що витрати є неспівмірними та не підтвердженими. Суд дослідивши матеірали заяви, прийшов до наступних висновків. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як передбачено ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду від 18.07.2022 вирішувалось питання щодо витрат на правничу допомогу, однак, у зв`язку з тим, що вони не були підтвердженими, суд не стягував їх з відповідача. Разом з цим, позивач не позбавлена права звертатись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, у передбачені законодавством строки. Так, згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). Дослідивши заяву та подані до неї документи, суд вбачає, що позивач та її адвокат надали детальний розпис послуг, які надавались під час розгляду справи, які підтверджуються актом про передачі-приймання послуг. Однак, на думку суду, одним з основних підтверджень понесних витрат є оплата послуг авоката, яка підтверджує реальність витрат, отримання послуги та співмірність вимог. Відтак, оскільки заявником не надано суду квитанції про оплату послуг адвоката така заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed