Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

16\~серпня 2021\~року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Одеського національного медичного університету про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом скасування наказу. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є завідувачем кафедри анестезіології, інтенсивної терапії та медицини невідкладних станів. У квітні 2021 року поза його увагою в підпорядкований йому структурний підрозділ відповідач прийняв трьох працівників та в подальшому ректор ОНМедУ вимагав від позивача сфальсифікувати документи щодо роботи цих трьох працівників задля виплати їм заробітної плати. За відмову виконувати незаконне розпорядження до [PERSON] застосували дисциплінарне стягнення, і вже через півтори місяці з метою позбавити його права укомплектовувати штат ОНМедУ науково-педагогічними працівниками з спеціальності «медицина невідкладних станів». Відповідач поза законного порядку прийняв рішення поділити кафедру «Анестезіології, інтенсивної терапії та медицини невідкладних станів». Позивача не запрошували на жодне із засідань управлінських органів та зібрань, де б обговорювалось питання реорганізації структурного підрозділу. Такими діями порушено права та інтереси [PERSON] , як людини, громадянина, науково-педагогічного працівника та керівника структурного підрозділу державної організації (ОНМедУ), в зв`язку з чим й звернувся до суду та просив визнати незаконним та скасувати наказ ОНМедУ від 17.06.2021 року № 266-о в частині «реорганізувати з 01 вересня 2021 року кафедру «Анестезіології, інтенсивної терапії та медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології, інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медицини». Ухвалою від 20 серпня 2022 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження. При вирішенні питання про відкриття провадження суд не вбачав підстав для залучення до участі у справі третіх осіб, що зазначив позивач у своєму позові, оскільки не вважає, що рішення у цій справі може вплинути на їх права та обов`язки щодо однієї із сторін. 06 жовтня 2021 року від Одеського національного медичного університету до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити, оскільки обставини викладені в позові не відповідають дійсності, та спростовуються доказами, а трудові права позивача порушені не були та відповідно до відповіді Профспілкового комітету відсутні підстави для вжиття будь-яких заходів. 11 жовтня 2021 року на електронну адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про виправлення описки в ухвалі від 20.08.2021 року, а також клопотання про залишення без розгляду відзиву [PERSON] у справі № 522/14667/21. 13\~жовтня 2021\~року ухвалоюсуду внесено виправлення у мотивувальну та резолютивну частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 20.08.2021 року. 26 жовтня 2021 року до суду від представника Одеського національного медичного університету Івасишиної Е.П. надійшло клопотання про поновлення строків на подання відзиву на позовну заяву, в якому просили відзив ОНМедУ від 01.10.2021 року № 107-21/88 вважати таким, що поданий в строк встановлений в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 20.08.2021 року. Суд прийняв відзив відповідача 14.12.2021 року, про що постановив ухвалу, що занесена до протоколу судового засідання. 17 серпня 2022 року на електронну пошту суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. 30 серпня 2022 року до суду від представника Одеського національного медичного університету Івасишиної Е.П. надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача та надав судові дебати в текстовому вигляді, в яких просили у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити. В судове засідання 30 серпня 2022 року позивач та представник відповідача не з`явились. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до\~ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, пришов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , обіймав посаду завідувача кафедри\~анестезіології, інтенсивної терапії та медицини невідкладних станів Одеського національного медичного університету (далі - ОНМедУ) (додаткова угода до контракту від 25.09.2020 року (щодо продовження дії)). Посадові права та обов`язки завідувача кафедри\~анестезіології, інтенсивної терапії та медицини невідкладних станів ОНМедУ передбачені в посадовій інструкції (а.с. 93-97), з якою позивач ознайомлений про що свідчить його підпис. 17 червня 2021 року Одеським національним медичним університетом видано наказ «Про введення в дію рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 17.06.2021 року» 266-о, пунктом 4 якого вирішено «Реорганізувати з 01 вересня 2021 року кафедру «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги» (Т. 1, а.с. 214-215). Згідно з частинами першою - третьою\~статті 33 Закону України «Про вищу освіту»\~(далі - Закон України № 1556-VІІ) структура закладу вищої освіти, статус\~\~ і функції його структурних підрозділів визначаються статутом закладу вищої освіти та положеннями про відповідні структурні підрозділи. Структура закладу вищої освіти, що не є бюджетною установою, може визначатися статутом закладу без дотримання вимог цієї статті. Структурні підрозділи утворюються рішенням вченої ради закладу вищої освіти у порядку, визначеному цим\~Законом\~і статутом закладу вищої освіти. Основними структурними підрозділами закладів вищої освіти (крім коледжів, які не здійснюють підготовку бакалаврів) є факультети, кафедри, бібліотека. Кафедра - це базовий структурний підрозділ закладу вищої освіти державної (комунальної) форми власності (його філій, інститутів, факультетів), що провадить освітню, методичну та/або наукову діяльність за певною спеціальністю (спеціалізацією) чи міжгалузевою групою спеціальностей, до складу якого входить не менше п`яти науково-педагогічних працівників, для яких кафедра є основним місцем роботи, і не менш як три з них мають науковий ступінь або вчене (почесне) звання (частина п`ята\~статті 33 Закону України\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 1556-VІІ). Безпосереднє управління діяльністю закладу вищої освіти здійснює його керівник (ректор, президент, начальник, директор тощо). Його права, обов`язки та відповідальність визначаються законодавством і статутом закладу вищої освіти. Керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень:\~\~вирішує питання фінансово-господарської діяльності закладу вищої освіти, затверджує його структуру і штатний розпис (частина перша, частина третя пункт 2\~статті 34 Закону України № 1556-VІІ). В той же час, Вчена рада є колегіальним органом управління закладу вищої освіти, який утворюється строком на п`ять років, склад якого затверджується наказом керівника закладу вищої освіти протягом п`яти робочих днів з дня закінчення повноважень попереднього складу вченої ради. Вчена рада закладу вищої освіти: ухвалює за поданням керівника закладу вищої освіти рішення про утворення, реорганізацію та ліквідацію структурних підрозділів (частина перша, пункт 6 частини другої\~статті 36 Закону України № 1556-VІІ). Статут Одеського національного медичного університету, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 серпня 2016 року № 863, визначає, що Вчена рада університету є колегіальним органом управління Університету, який утворюється строком до 5 років, склад якого затверджується наказом ректора Університету протягом п`яти робочих днів з дня закінчення повноважень попереднього складу Вченої ради. Вчена рада Університету за поданням ректора ухвалює рішення про утворення, реорганізацію та ліквідацію структурних підрозділів. Рішення вченої ради вводяться в дію рішеннями ректора університету. Поряд з цим, як слідує з Функціональних обов`язків завідувача кафедри Анестезіології, інтенсивної терапії та медицини невідкладних станів [PERSON] , то повноважень на реорганізацію структурних підрозділів, в даному випадку кафедри ОНМедУ у нього немає. Частиною третьою\~статті 64 ГК України\~визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Частиною другою\~статті 65 ГК України\~передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства. При цьому саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України. У цьому контексті варто зауважити, що Верховний Суд у постанові від 28 березня 2019 року у справі № 755/3495/16 сформулював правову позицію, відповідно до якої не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення. Щодо дискримінаційності оскаржуємого наказу, про яку зазначає позивач. Згідно положень статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні, дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. На думку суду матеріали справи не містять доказів того, що позивач зазнав дискримінацію в розумінні положень Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні». Більш того з самого оскаржуємого наказу вбачається, що реорганізація відбулась у багатьох структурних підрозділах відповідача та торкнулась не лише кафедри, що очолював позивач. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваного наказу є неналежним способом захисту, оскільки питання щодо визначення структури підприємства чи установи, про зміну\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників належать до виняткової компетенції власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу. Доказів дискримінаційності оспорюваного наказу немає. Така позиція суду повністю узгоджується із позицією Верховного суду, що викладена у постанові від 08.02.2021 по справі №591/3598/19. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed