Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

20 грудня 2017 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення, яка була передана судді Рибаку М.А. Згідно розпорядження виконуючого обов`язки керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Моргун О.В. щодо повторного автоматичного розподілу справи №01-08-1210 від 22.10.2018 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018 року в провадження судді Притули Н.Г. надійшла вказана справа. Під час розгляду справиухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року було замінено первісного позивача Публічне акціонерне товариство «Київенерго» на його правонаступника Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в розмірі 9 928,94 грн., заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 9 759,60 грн., інфляційну складову боргу та 3% річних в розмірі 5 418,31 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.05.2018 року він є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для житлових будинків комунальної форми власності. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яку постачає позивач. Разом з тим, відповідач в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2017 року становить: 9 928,94 грн. - за надані послуги з централізованого опалення; 9 759,60 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води; 3% річних, нараховані на суму заборгованості та інфляційна складова боргу - 5 418,31 грн. 22.03.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому вона просила частково відмовити у позові так як на час написання цього відзиву заборгованість існує, однак із сумою заборгованості вона не погоджується, оскільки остання вже частково погашена та проплати не вказані в розрахунку заборгованості; три проценти річних нараховано з порушенням діючого законодавства. Крім того відповідач просила застосувати наслідки спливу строків позовної давності щодо нарахування частини заборгованості , 3% річних та інфляційних нарахувань. Відповідь на відзив до суду не надходила. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, оскільки заборгованість за спожиті послуги вона сплатила, проте КП «Київтеплоенерго», з невідомих їй причин, не переводить її оплати в рахунок погашення заборгованості за її заявами. А кошти надходять на сплату поточних платежів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Тому на підставі положень статті 223 ЦПК України, враховуючи строки перебування справи в провадженні суду, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника позивача. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , при цьому є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає позивач. Крім того, позивач з 12.05.1998 року має зареєстроване місце проживання за вказаною адресою. Згідно з розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.04.2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності та постачання теплової енергії споживачам. Так, з 01.05.2018 року, КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а отже є виконавцем цих послуг для житлових будинків комунальної форми власності. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. За змістом п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з наданого розрахунку заборгованості, станом на 01.09.2017 року, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання, а тому за нею обліковується заборгованість за період з вересня 2014 року по вересень 2017 року, яка становить: 9 928,94 грн. - за надані послуги з централізованого опалення; 9 759,60 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води. Під час розгляду справи судом, позивач сплачувала заборгованість за отримані послуги, що підтверджується копіями квитанцій. В загальному розмірі позивач сплатила - 20 000,00 грн - за послуги опалення та 16 000,00 грн. за постачання гарячої води. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В матеріалах справи містяться докази про оплату відповідачем заборгованості та послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідач сплатила заборгованість вже після звернення позивача до суду та сплачувала під час розгляду справи. Також, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зверталась до КП «Київтеплоенерго» із заявою про переведення її оплати в рахунок погашення заборгованості по справі №761/46626/17. Однак відповідач не відреагував на вказане звернення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач сплатила заборгованість, що підтверджується квитанціями та заявою про перенесення оплати, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та за послуги з постачання гарячої води, яка утворилась за період з 01.09.2014 року по 01.09.2017 року, оскільки така заборгованість сплачена, тому позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача інфляційну складову боргу та 3% річних в розмірі 5 418,31 грн., у зв`язку з тим, що хоча [PERSON] сплатила заборгованість, однак прострочила виконання свого зобов`язання. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 345,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial