Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Короткий зміст позову. До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. Аргументує позовні вимоги наступним. В період з 06.08.2005 року по 30.11.2020 року позивач перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] . В шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З серпня місяця 2020 року позивач разом з дітьми проживає окремо в квартирі, яку остання винаймає. Діти перебувають на її утриманні, однак її доходів не вистачає на забезпечення гідного рівня життя дітей. При цьому вказує, що відповідач в період з 15.01.2010 року по 14.12.2016 року був зареєстрований як фізична особа - підприємець. [PERSON] має декілька контейнерів та складів на ринку «Добробут», займається реалізацією автозапчастин. Відповідач [PERSON] дітьми не цікавиться, не надає жодної матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] працездатний, отримує дохід від вланого бізнесу, на неповнолітню дочку [PERSON] та сина [PERSON] , якому 10 років, у вигляді двох розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 5488,00 грн., щомісячно на кожну дитину, та аліменти на утримання молодшого сина [PERSON] , якому 6 років, у вигляді двох розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 4402,00 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Просить, заявлені нею позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження, з проведенням судового засідання та викликом осіб, які беруть участь у справі. 14.09.2022 року відповідач [PERSON] скерував до суду відзив на позовну заяву. Позов визнає частково з наступних підстав. З метою зменшення витрат на винайм квартири, він пропонував позивачу [PERSON] переїхати та проживати разом з дітьми за місцем їх реєстрації. На даний час не має постійного місця роботи та сталого доходу, періодично підробляє на ринку, продаючи автозапчастини. Вказує, що його дохід приблизно становить 10000 - 12000 грн. в місяць. Просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та визначити аліменти на утримання дітей в розмірі 7500,00 грн., з розрахунку по 2500,00 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Каменецька Х. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила суд позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлена належним чином. У подані до суду заяві судове засідання просив провести без його участі. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, заслухавши пояснення сторін і доводи представників в інтересах сторін по справі; об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені докази та застосовані норми права. Судом належними і допустимими доказами, проти яких не заперечували сторони, установлено, що в шлюбі між [PERSON] та [PERSON] , який 30.11.2020 року розірвано за рішенням суду (а.с. 13-15), народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12) Згідно довідки №102/01.3 від 15.06.2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається на І курсі Чернівецького медичного фахового коледжу, за спеціальністю Медсестринство ОПП «Лікувальна справа» на денній формі навчання, за кошти регіонального замовлення. Термін навчання з 01.09.2021 року до 01.07.2025 року. (а.с.16) Також, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , відвідує гурток з сучасних танців в школі танців та фітнесу «DANCE-CITY-CV». (а.с.17) Дитина [PERSON] , [INFO] , навчається у 5-А класі Чернівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №30, що підтверджується довідкою №01-31/211 від 22.07.2022 року. (а.с.18) Дитина [PERSON] , [INFO] , відвідує ДНЗ №43 «Вербиченька» з 01.10.2018 року по даний час, що підтверджується довідкою №49 від 21.07.2022 року. (а.с.19) Встановлено, що позивач [PERSON] працює в ТОВ «ВЕСТ РОСТ» на посаді фахівець з просування медичних препаратів підрозділу з обслуговування ЗАТ «Береш Фарма», з 01.02.2021 року по даний час, що підтверджується довідкою №06-15-01 від 15.06.2022 року. (а.с.20) Дохід [PERSON] за період з грудня 2021 року по травень 2022 року становить 38625,67 грн., що підтверджується довідкою від 15.06.2022 року №ВР000000059. (а.с.21) Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань в період з 15.01.2010 року по 14.12.2016 року відповідач [PERSON] був зареєстрований як фізична особа - підприємець; основний вид діяльності: 52.62.0 роздрібна торгівля з лотків та на ринках. (а.с.22-23) Позивач [PERSON] надала також суду DVD-диски з відеозаписами здійснення відповідачем [PERSON] торгівлі автозапчастинами (а.с.24) та роздруківки переписок з Viber. (а.с.25-28) За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно частин 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України). Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 липня - 2201 гривня; з 1 грудня - 2272 гривні та дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-1V суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-IV). У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2). і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Зважаючи на з`ясовані обставини, досліджених у своїй сукупності доказів по справі, виходячи з наведених вище вимог закону та рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд вважає доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільних дітей аліментів в твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 3600 грн. на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на кожного, та 3000 грн. на утримання [PERSON] , [INFO] , з подальшою індексацією, до повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). На підставі ч.1 ст. 79, ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 26.07.2022 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 2998 гривень 20 копійок. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. А, отже, оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial