Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи, та просив стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь [PERSON] 150 000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої смертю його матері [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог повідомив, що 23 жовтня 2021 року о 12:52 год. машиніст АТ «Українська залізниця» [PERSON] , керуючи локомотивом «ЧС8-031» у складі потягу № 779 сполученням «Суми-Вінниця», рухаючись 10 пікетом 1059 км перегону «Калинівка 1 - Сосонка» Хмільницького району Вінницької області, під час проїзду станції «Сальницький», допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка рухалась поблизу залізничної колії; внаслідок наїзду пішохід [PERSON] від отриманих травм загинула на місці пригоди. Вказані обставини стали підставою для звернення суду з позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2022 року було призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2022 року було витребувано від Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області для огляду у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 12021020000001232 за фактом смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Таргоній В.М. у судове засідання не з`явилися, однак до суду було подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримання позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі. Представник відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» у судове засідання, призначене на 13.09.2022 року, не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про його дату, час та місце, що підтверджується особистою розпискою (а.с. 96). Разом з тим, матеріали справи містять відзив на позовну заяву від 09.02.2021 року (а.с. 38-41) та пояснення від 09.02.2021 року (а.с. 43-46), у яких сторона відповідача просила відмовити у задоволенні позову, оскільки спірна подія сталася у зв`язку з умислом потерпілого, а розмір заявленої моральної шкоди (100 000 грн.) не є доведеним. Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінального провадження № 12021020000001232, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 23 жовтня 2021 року о 12:52 год. машиніст [PERSON] , керуючи локомотивом «ЧС8-031» у складі потягу № 779 сполученням «Суми-Вінниця», рухаючись 10 пікетом 1059 км перегону «Калинівка 1 - Сосонка» Хмільницького району Вінницької області, під час проїзду станції «Сальницький», допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка рухалась поблизу залізничної колії; внаслідок наїзду пішохід [PERSON] від отриманих травм загинула на місці пригоди. Смерть [INFO] [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2021 року (а.с. 20). 23.10.2021 року за фактом вказаної події було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021020000001232 та почато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України. Згідно з висновком судово-медичного експерта № 127 від 06.12.2021 року: 1. При судово-медичній експертизі трупа [PERSON] виявлена сполучна травма тіла: закрита черепно-мозкова травма (забійно-рвані рани та садна голови, підшкірний крововилив, тотальний субарахноїдальний двобічний крововилив, внутрішньо-мозкові крововиливи, забиття речовини головного мозку; закрита тупа травма грудної клітки (перелом грудини в нижній третині, множинні переломи ребер з обох сторін по декількох анатомічних лініях, забиття тканини легень); закрита тупа травма живота (крововиливи в брижі кишковика, розриви селезінки, розрив печінки, забиття лівої нирки); закрита хребетно-спинномозкова травма (подвійний перелом хребта в грудному відділі на рівні 3-4-го грудних хребців та 8-9 хребців; відкритий перелом кісток тазу справа; відкритий уламковий перелом кісток правого передпліччя в нижній третині; закритий уламковий перелом правого стегна в нижній третині; ампутація правої гомілки у верхній третині; відкритий уламковий перелом лівого стегна в нижній третині; закритий уламковий перелом кісток лівої гомілки на рівні верхньої третини; ознаки струсу тіла (дрібні зливні крововиливи в зв`язкові апарати внутрішніх органів); множинні садна голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; множинні забійно-рвані рани кінцівок; множинні садна тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; 2. Виявлена у [PERSON] сполучна травма тіла виникла від дії тупого (-их) предмету (предметів), можливо, 23.10.21 за умов залізничної травми, як про це вказано в постанові слідчого про призначення судово-медичної експертизи, належить до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення, та стоїть в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю [PERSON] ; 3. Причиною смерті [PERSON] стала сполучна травма тіла; 4. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа [PERSON] алкоголю не виявлено, що свідчить про тверезий її стан на момент настання смерті (а.с. 10-16). Згідно з Актом службового розслідування аварії від 29 жовтня 2021 року випадок смертельного травмування громадянки [PERSON] стався внаслідок порушення потерпілим п.п. 2.2., 2.3., 2.5., 2.6. Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 19.02.1998 року № 54. Постановою слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницький області майора поліції Мазура Ю.А. від 30.12.2021 року кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2021 року за № 12021020000001232, закрито у зв`язку з відсутністю в діях машиніста [PERSON] , 1992 року народження, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України (а.с. 7-9). Позивач [PERSON] є сином загиблої [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.05.1983 року (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Таким чином, [PERSON] є належним позивачем у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Володільцем джерела підвищеної небезпеки - локомотива «ЧС8-031» у складі потягу № 779 сполученням «Суми-Вінниця» - є відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця». З аналізу змісту положень глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розмежовує поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, Акціонерне товариство «Українська залізниця» є належним відповідачем у спірних правовідносинах. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 760/28302/18 (провадження № 61-12464св20), від 02 листопада 2020 року у справі № 133/1238/17 (провадження № 61 - 19345св19). Щодо вини потерпілої [PERSON] . Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид). Під грубою необережністю потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його поведінку, коли особа, яка її допускала, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачила можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки з огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди. При цьому, свідок-очевидець [PERSON] показала, що «… жінка підвелась, зійшла з перону та вийшла на залізничну колію, та, як їй здалось, почала щось шукати; жінка, яка перебувала на колії, намагалася вийти на перон, однак не змогла цього зробити, і на неї допустив наїзд потяг», а машиніст локомотива [PERSON] показав, що «приблизно за 400-450 метрів попереду він побачив жінку похилого віку, яка, перебуваючи на залізничній колії, намагалась вийти на пасажирську платформу». Разом з тим, відповідно до п. 2.5. Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 19.02.1998 року № 54, пішоходам забороняється ходити по залізничних коліях та наближатися до них на відстань менше п`яти метрів. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що у спірних правовідносинах мала місце груба необережність, а не умисел потерпілого. Щодо розміру моральної шкоди. Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом . Отже, враховуючи зазначену вище віктимну поведінку потерпілої [PERSON] , її грубу необережність як пішохода під час перебування біля залізничної колії, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] 50000 грн. моральної шкоди, що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку зі спірною психотравмуючою ситуацією (смертю матері). Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави 992,40 грн. судового збору, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, на підставі ст. 15, 16, 23, 1168, 1172, 1187, 1191, 1193 ЦК України, Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 19.02.1998 року № 54,

Outcome: partial