Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про зміну способу стягування аліментів, встановлених рішенням суду. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що з 14 червня 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2018 року було розірвано. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 14 липня 2020 року змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. 02 січня 2021 року синові виповнилося 18 років і припинились стягуватись аліменти за вказаним рішенням, однак підлягають до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] . Позов мотивує тим, що відповідно до закону вона має право на утримання аліментів на доньку у розмірі ј частки, тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить змінити розмір аліментів. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній». Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Із рішення Літинського районного суду Вінницької області від 14.07.2020 р. (а.с.8-9) змінено спосіб стягнення аліментів і ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до їх повноліття починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.10) [PERSON] та [PERSON] зазначені її батьками. Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2018 року (а.с.11-12) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, змінюючи розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] та визначаючи їх у новому розмірі, вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, буде враховувати як інтереси відповідача у справі, так і самі необхідні потреби малолітньої дитини. При цьому суд також виходить з того, що відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved