Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

23.06.2022 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видій його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем. Справу передано судді-доповідачу 23.06.2022 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 27.06.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 18.07.2022 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 18.07.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи було відкладено на 11.08.2022 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 11.08.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи було відкладено на 06.09.2022 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 06.09.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву у судовому засіданні до 13.09.2022 р. У судовому засіданні 13.09.2022 р. позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти задоволення позовних заперечив, зазначивши, що діти проживають як з мамою, так і з ним почергово. Він має заробітну плату близько тридцяти тисяч гривень, купує дітям все необхідне. В той же час, позивач не працює, має кредитні заборгованості, кошти витрачає на себе. Не заперечуючи, що позивач також піклується про дітей, зауважив, що купувати речі та все необхідне дітям хотів би самостійно, аби решта коштів не витрачалась позивачем не за призначенням. Позивач зауважила, що відповідач дійсно дбайливо ставиться до своїх дітей, піклується про них та матеріально забезпечує. Однак, оскільки спільної згоди щодо розміру аліментів сторони не дійшли, вона вважає заявлений позов обґрунтованим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Як свідчать матеріали справи та не заперечувалось сторонами справи, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини не підлягають доказуванню в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Діти позивача та відповідача станом на 22.06.2022 р. проживали разом з позивачем, що вбачається із копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї 22.06.2022 р. (а. с. 13). Протилежних доказів станом на дату розгляду справи відповідачем не надано. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 цієї Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на те, що позивач і відповідач проживають окремо, діти проживають з позивачем (суперечностей щодо чого матеріали справи не містять), а домовленість між батьками щодо виконання обов`язку утримувати дітей відсутня, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Щодо доводів відповідача про те, що він звернувся до комісії з питань захисту прав дитини Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області з метою визначення місця проживання дітей з ним, суд зазначає, що у випадку визначення місця проживання дітей з ним у подальшому відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, на підставі ч. 2 ст. 432 ЦПК України. Крім того, в частині доводів відповідача про витрачання позивачем коштів відповідача на особисті цілі, суд зазначає, що відповідно до ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Суд звертає особливу увагу на ту обставину, що у судовому засіданні відповідач зазначив, що розмір аліментів є завищеним, проте заперечував задоволення позовних вимог повністю, з огляду на що суд не надає оцінку таким доводам відповідача, проте вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved