Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У грудні 2021 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивачка) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про визначення місця проживання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони протягом 2016-2021 років, проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. У сторін під час проживання однією сім`єю народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Сторони вже досить тривалий час спільно не проживають, дитина мешкає разом з позивачем, але позивач посилається на те, що недисциплінованість та безвідповідальність відповідача щодо його батьківських обов`язків перед дитиною досить негативно впливає на виховання сина та його емоційний стан. Останні пів року [PERSON] як батько, участі у житті та вихованні сина не приймає, раз на декілька тижнів відвозить його до своїх батьків, які вже досить похилого віку, натомість час із своїм сином фактично не проводить, розвитком і вихованням дитини не займається. Позивачка має постійне джерело доходу, створила для сина належні умови для проживання, виховання та всебічного розвитку. Позивачка посилається на те, що вона може гарантувати стабільне проживання дитини, забезпечити йому почуття любові та безпеки, а тому визначення місця проживання дитини з нею буде відповідати найкращим інтересам дитини. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у задоволенні вимог позивача вказуючи, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання сина [PERSON] , оскільки він не заперечує і ніколи не заперечував проти проживання його з матір`ю. На виконання вимог частини 5 статті 19 Сімейного кодексу України служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надала висновок щодо розв`язання даного спору, відповідно до якого вважав за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю, та заяву про розгляд справи за відсутності представника. ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. 21.12.2021 згідно з ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва справу передано за територіальною підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва (том 1 а. с. 21). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до розгляду судді Трусовій Т. О. (том 1 а. с. 24-25). Ухвалою від 02.02.2022 суд залишив позов без руху з наданням стороні позивача часу для усунення недоліків по справі (том 1 а. с. 27). 11.02.2022 представник позивача [PERSON] подав клопотання про усунення недоліків по справі (том 1 а. с. 29-69). Ухвалою від 23.02.2022 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 25.04.2022 (том 1 а. с. 71-72). 25.04.2022 сторони в підготовче засідання не з`явились, 19.04.2022 від [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через з введенням воєнного стану в країні, у зв`язку з чим суд ухвалив відкласти розгляд справи на 21.06.2022 (том 1 а. с. 74-75, 76). 02.06.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив закрити провадження по справі (том 1 а. с. 81-121). 08.06.2022 від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (том 1 а. с. 121-136). 08.06.2022 суд постановив ухвалу в якій задовольнив клопотання представника відповідача [PERSON] про забезпечення її участі в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції (том 1 а. с. 137). 10.06.2022 до суду надійшла відповідь на відзив (том 1 а. с. 139-200). 20.06.2022 від [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (том 1 а. с. 201-202). В судовому засіданні 21.06.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження, суд відмовив в задоволенні клопотання надійшла заява про відкладення розгляду справи, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 10.08.2022 (том 1 а. с. 203). 27.06.2022 від [PERSON] надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (том 1 а. с. 209-215). 27.06.2022 суд постановив ухвалу в якій задовольнив клопотання представника позивача [PERSON] про забезпечення його участі в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції (том 1 а. с. 216). 01.07.2022 від відповідача надійшли заперечення щодо відповіді на відзив (том 1 а. с. 218-230). 02.08.2022 від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та висновок про визначення місця проживання дитини (том 1 а. с. 231-234). 08.08.2022 від позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення (том 1 а. с. 235-250б). 08.08.2022 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (том 2 а. с. 1-8). 10.08.2022 суд ухвалив повторно залишити без задоволення клопотання сторони відповідача про закриття провадження по справі, долучив докази зі сторони відповідача та частково докази зі сторони позивача, закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті, вислухав вступні промови, почав досліджувати матеріали справи та відклав розгляд справи на 20.09.2022 (том 2 а. с. 11-11а). 12.08.2022 та 15.08.2022 від [PERSON] надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (том 2 а. с. 13-15, 16-20). 15.08.2022 суд постановив ухвалу в якій задовольнив клопотання представника позивача [PERSON] про забезпечення його участі в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції (том 2 а. с. 21). В судовому засіданні 20.09.2022 суд дослідив матеріали справи, заслухав виступи сторін в судових дебатах та вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частину рішення. (т. 2 а.с. 23-24, 25). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Місце проживання сторін та їх дитини зареєстроване у належній відповідачу квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Сторони проживали разом приблизно до кінця 2020 р. - початку 2021р., після чого позивачка з дитиною переїхала в орендоване житло, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка належним чином виконує свої батьківські обов`язки: піклується про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, створила належні житлові та побутові умови для його повноцінного виховання і розвитку. Вищенаведені обставини не заперечуються відповідачем і підтверджуються сукупністю наданих позивачем доказів. У Висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини [PERSON] (протокол засідання Комісії від 14.07.2022 № 9) від 20.07.2022 зазначено, що після завершення спільного проживання сторін малолітній Алекс постійно проживає з матір`ю, яка самостійно займається його вихованням та утриманням. Мати та син зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Однак проживають в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї проведено обстеження за останньою адресою. Так, згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 29.06.2022 Алекс має окреме спальне місце (дитяче ліжко - колиска), стіл для годування, стільчик, іграшки та книжки у наявності за віковою потребою, є місце для дозвілля та розвитку за віком, умови проживання прийнятні (чисто, прибрано, наявні необхідні побутові речі та прилади). З вересня 2021 р. [PERSON] відвідує дитячий клуб "Дитяча планета", згідно з характеристикою із дитячого клубу він має відповідний віку фізичний та розумовий розвиток. Хлопчик виявляє інтерес до розвиваючих ігор та занять, вміє концентрувати увагу на поставленому завданні, розуміє інструкції вихователя. Дитина весела, відкрита, активна, адекватно реагує на похвалу та критику, завжди втішить сумну дитину. Навчанням та вихованням хлопчика займається мати [PERSON] . З огляду на консультативний висновок лікаря-педіатра дитини після року виданого [PERSON] ТОВ "Медичний центр "НАША РОДИНА" від 13.10.2021 та копій документів, що підтверджують факт оплати лікування, вбачається, що цим займається позивачка. Згідно з характеристикою, наданою за адресою фактичного місця проживання позивача, за період її проживання скарг та нарікань від сусідів та жителів громади не надходило, зарекомендувала себе з позитивної сторони. Відповідно до характеристики від 07.02.2022, виданої ТОВ «АБОНА УКРАЇНА», [PERSON] працює в товаристві на посаді молодшого бізнес-аналітика програмного та апаратного забезпечення компанії, По своїм діловим та особистим якостям та навичкам являється цінним співробітником компанії та розглядається для подальшого професійного росту та розвитку в даній компанії. Відповідно до довідки про доходи, заробітну плату та інші доходи від 03.02.2022 № 000А-000002 позивач має стабільний та достатній дохід, за період з вересня по січень 2021 року включно їй нараховано заробітну плату в сумі 127 354,69 грн. Заявою Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві підтверджується звернення позивачки у 2021 році щодо неправомірних дій відповідача, зокрема щодо спричинення тілесних ушкоджень у зв`язку зі спробою позивачки потрапити до місця своєї реєстрації та реєстрації своєї дитини, виходячи з того, що дитина хворіє і дана обставина спричинила скрутне матеріальне становище позивача. Повідомленням від Міністерства юстиції України про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників підтверджується, що станом на 08.07.2022 у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 09.06.2022 за період з 25.01.2022 по 09.06.2022 становить 24 153,1 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. Батько дитини [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , не був присутній на засіданні комісії, спеціалістам служби у справах дітей та сім`ї під час бесіди повідомив, що не заперечує, щоб син проживав з матір`ю. Батько хлопчика [PERSON] не заперечує проти того, щоб [PERSON] проживав з матір`ю. Однак вматеріалах справи наявна заява [PERSON] про встановлення способів участі батька у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження (повторно) серії [NUMBER] ) від 31.05.2022 поданої до Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. Зважаючи на викладене, орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] IV. Мотивувальна частина. При вирішенні даного позову суд керується положеннями сімейного законодавства України, які визначають умови реалізації особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, та нормами міжнародного законодавства, які закріплюють основні права і свободи дітей. Так, згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини батьків щодо визначення місця проживання дитини врегульовані статтею 160 СК України, частина 1 якої визначає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 цього Кодексу передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання тому з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 (далі - Конвенція), яка є першим і основним міжнародно-правим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці даної Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 18 Конвенції визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959. Згідно з принципами даної Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Аналіз наведених норм права в їх сукупності дає підстави для висновку, що принцип рівності прав батьків щодо дитини є похідним від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із суб`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Як установив суд, після припинення між сторонами фактичних шлюбних відносин місце проживання малолітньої дитини сторін за їх згодою було визначено з матір`ю, що відповідає припису частини 1 статті 160 Сімейного кодексу України. Незважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про те, що відповідач будь-коли оспорював місце проживання дитини чи вчиняв дії, спрямовані на його зміну, та заперечення ним факту наявності спору з цього питання, при вирішенні справи слід урахувати, що місце проживання дитини зареєстроване у належній відповідачу квартирі, а між сторонами існує особистісний конфлікт та в судовому порядку розглядається спір щодо права позивачки на користування цією квартирою (цивільна справа № 753/6008/22). Наведені обставини дають достатні підстави вважати, що у даному випадку ухвалення судом рішення про визначення місця проживання дитини може запобігти негативному впливу конфлікту між батьками на психоемоційний стан їх сина та сприятиме його нормальному розвитку і вихованню у звичному для нього соціально-підтримуючомусередовищі в умовах стабільності, безпеки, впевненості у сьогоденні та більш віддаленій часовій перспективі. Отже за внутрішнім переконанням суду, яке ґрунтується на оцінці сукупності установлених при розгляді цієї справи фактів, визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю буде відповідати найкращому забезпеченню його інтересів, що і є підставою для задоволення позову. При цьому суд ураховує, що відповідач по суті не заперечував проти проживання дитини з матір`ю та відповідно до закону він має право на безперешкодне спілкування з дитиною і зобов`язаний брати участь у її вихованні, а відтак ухвалення такого рішення жодним чином не порушить його батьківські права. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. Судом установлено, що у зв`язку з розглядом цієї справи позивачка понесла витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн. та професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн., що підтверджується наданими нею доказами, а саме: ордером адвоката Кизенко Д. О., договором про надання правової допомоги № 22/11/21 від 22.11.2021, додатковою угодою до договору від 22.11.2021, актом наданих послуг № 1 від 06.12.2021, актом наданих послуг № 2 від 17.01.2022, квитанцією № @2РL021161 на суму 10 000 грн. від 06.12.2021 та квитанцією № @2РL238601 на суму 10 000 грн. від 17.01.2022. Водночас за обставинами справи не установлено фактів та даних, які б свідчили про порушення відповідачем особистих немайнових прав позивачки, на захист яких подано цей позов, а тому з урахуванням особливостей предмета спору суд не вбачає підстав для покладення на відповідача понесених позивачкою судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved