Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Косенко С.В., звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме, вчиненого 06.02.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 623, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № 014/ZB1HVM/3/001. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що такий напис не підлягає виконанню з огляду на те, що зазначена сума заборгованості у виконавчому написі приватного нотаріуса не є безспірною, жодного розрахунку заборгованості з визначенням підстав нарахування на його адресу не надходило, він не отримав від кредитора письмової вимоги про усунення порушень, більш того, жодних кредитних договорів зі стягувачем не укладав. Також зазначав, що виконавчий напис вчинено на договорі, який був ним укладений з АТ «ЕрстеБанк» в 2012 році, до того ж цей договір не є нотаріально посвідченим, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Посилаючись на викладене просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис. Не погоджуючись із позовними вимогами представник відповідача подав суду відзив, де вказував, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом були дотримані вимоги ЦК України. Для одержання виконавчого напису, були подані всі необхідні документи, які підтверджують наявність заборгованості, тому просив відмовити у задоволені позову. Ухвалою від 13.10.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та одночасно витребувано у Приватного нотаріуса Личук Т.В, завірені належним чином документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 623 від 06.02.2020 року. Цією ж ухвалою судом витребувано у приватного нотаріусу нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. копії документів, на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис. Ухвалою від 15.11.2021 року здійснено перехід до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 24.01.2022 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» до участі у справі як правонаступника Акціонерного товариства «Кредобанк». Від ТОВ «ФЕ «Приватні Інвестиції» надійшов відзив на позов, в якому відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки вважає, що при вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом були дотримані вимоги ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів. За якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Будь-яких заяв, клопотань від інших учасників судового розгляду до суду не надходило. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. З наданого відзиву вбачається, що просив здійснювати розгляд справи у відсутність представника відповідача. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. 30.03.2012 року між [PERSON] та ПАТ «ЕрстеБанк» було укладено кредитний договір № 014/ZB1HVM/3/001 та надано споживчий кредит «Оптимальний плюс» (а.с.7-8). Судом встановлено, що виконавчий напис, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинено нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем 06.02.2020 року, зареєстровано в реєстрі за № 623. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що строк платежу за кредитним договором від 30.03.2012 року № 014/ZB1HVM/3/001 настав та боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 10.08.2018 року по 07.11.2019 року. Сума заборгованості складає 32183,91 грн. в тому числі: - сума заборгованості за кредитом - 11080,95 грн. - сума заборгованості за відсотками - 21102,96 грн; Дата набрання виконавчим написом законної сили - 06.02.2020 року. Строк пред`явлення до виконання один рік. Зареєстровано в реєстрі за № 623 (а.с.12). Вказаний виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. 31.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62699707 на підставі виконавчого напису № 623 виданого 06.02.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованості в загальному розмірі 32183,91 (а.с. 11). 25.06.2021 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» було укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 014/ZB1HVM/3/001 від 30.03.2012 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції». (а.с.37-47) Вирішуючи вказану справу суд керується такими нормативними актами. Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат». При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Відповідно до вказаного Переліку, до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до п.1 цього Переліку, відносяться нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Пункт 2, яким був доповнений зазначений Перелік, передбачав, що виконавчий напис міг вчинятися на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Але, постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду № К/800/6492/17 від 01.11.2017 року, постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", в частині внесених змін до переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" нового розділу, згідно якого виконавчі написи нотаріус міг здійснювати на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, з 01.11.2017 року визнано незаконною та не чинною. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, вбачається, що з 01.11.2017 року, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», стягнення кредитної заборгованості за виконавчим написом може здійснюється лише за нотаріально посвідченими кредитними договорами та для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні бути надані: а) оригінал нотаріально посвідченого договору, б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд повинен перевіряти чи додержана нотаріусом процедура видачі виконавчого напису, чи подані стягувачем усі документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів та чи є заборгованість боржника безспірною. При цьому слід зазначити, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт укладення кредитного договору від 014/ZB1HVM/3/001 від 30.03.2012 року позивачем не оспорюється, але позивач зазначає, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, у зв`язку з чим нотаріус не мав права(при наданні такого кредитного договору) вчиняти виконавчий напис. Даних, які б спростовували вищезазначені обставини матеріали справи не містять. Суд витребував документи, на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис у нотаріуса, але вимоги суду щодо витребування документів залишились без виконання. Відповідачем вищевказані доводи позивача в судовому засіданні спростовані не були. Відповідач жодних документів, які ним подавались до нотаріуса для вчинення оспорюваного виконавчого напису, суду не надав. Враховуючи наведене, відсутність доказів, які б свідчили про те, що укладений кредитний договір від 014/ZB1HVM/3/001 від 30.03.2012 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] був нотаріально посвідчений, суд вважає, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням порядку його вчинення. Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог ПАТ «Кредобанк» до позивача за кредитним договором 014/ZB1HVM/3/001 від 30.03.2012 року. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved