Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Адвокат Овсієнко\~Сергій Анатолійович,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] , звернувся в суд з вищевказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а також про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 1,7695 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 0720886200:01:001:0426) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією та на земельну ділянку загальною площею 0,1803 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 0720886200:00:001:0208) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки площею 1,7695 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 0720886200:01:001:0426) та площею 0,1803 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 0720886200:01:001:0208) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією. 03.02.2004 року [PERSON] залишила заповіт на користь позивача на земельну частку (пай) згідно державного акту №007932, а 24.11.2009 року залишила заповіт на все майно в рівних частинах позивачу та відповідачам, крім земельної частки (паю), яка була заповіщена їй раніше. У зв`язку із вищевказаним та відсутністю документально підтверджених доказів про те, що позивач є дочкою [PERSON] , [PERSON] не може реалізувати свої спадкові права. Оскільки нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на ці земельні ділянки, то позивач просила встановити факт родинних відносин та визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи міститься заява адвоката Овсієнка С.А. про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підберезівської сільської ради, яка складається із двох ділянок (а.с.24-25). Згідно Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0710978642021 та № НВ-0710984852021 вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки площею 1,7695 га 0720886200:01:001:001:0426, земельної ділянки площею 0,1803 га 0720886200:00:001:0208. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Підберезівської сільської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON] померла [INFO] в с.Підбереззя Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина (а.с.30). Як вбачається\~із довідки\~№511\~від 22\~червня 2018\~року,\~виданої Підберезівською\~сільською радою Горохівського району Волинської області, згідно погосподарської книги №2 [ADDRESS] , за [PERSON] , яка померла [INFO] , значиться житловий будинок з господарськими будівлями. З нею проживав син [PERSON] . Чоловік [PERSON] помер [INFO] . Заповіт посвідчувався в Підберезівській сільській раді 03.02.2004 року за реєстровим №18 та 24.11.2009 року за реєстровим №46. Спадкоємцями померлої [PERSON] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як вбачається\~із заповіту,\~посвідченого секретарем\~Підберезівської сільської\~ради Горохівського\~району Волинської\~області 03\~лютого 2004\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№18\~(а.с.22),\~ [PERSON] заповіла\~належну їй\~на праві\~особистої приватної\~власності земельну\~частку (пай),\~державний акт\~ІY-ВЛ\~№007932, який знаходиться на території Підберезівської сільської ради, своїй дочці [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] Крім того, 24.11.2009 року [PERSON] заповіла все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось і на що матиме за законом право, крім земельної частки паю, яка заповіщена раніше дочці [PERSON] , в рівних частинах дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №46 (а.с.21). В подальшому заповіт не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 69587012 від 27 липня 2022 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи №171/2013, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 29 березня 2013 року, після смерті [PERSON] стверджується, що крім позивача, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто звертався. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 11 липня 2022 року (а.с.20), позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку із не зазначенням місця та часу складання заповіту, неможливості встановлення справжньої волі заповідача і на яке саме спадкове майно. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.31), виданого 14 листопада 1972 року (а.с.31), [PERSON] , [INFO] , 08.02.1957 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого їй присвоєне прізвище « [PERSON] ». Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.33) вбачається, що [PERSON] , народилась [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Однак, прізвище матері позивача в трудовій книжці колгоспника №105 (а.с.11), яка була заповнена 01.11.1966 року, вказано « [PERSON] », [INFO] , рік вступу в колгосп ім. Столярчука - 1956 року. Крім того, « [PERSON] » зазначено в копії профспілкового квитка № [NUMBER] , виданого 02.12.1987 року Профспілкою працівників агропромислового комплексу профком колгоспу ім. Столярчука. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28 травня 1977 року Підберезівською сільською радою, [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Оскільки п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено встановлення в судовому порядку факту родинних відносин між фізичними особами, то [PERSON] підставно звернулася з відповідною позовною заявою в суд. Таким чином, на основі досліджених в судовому засіданні матеріалів справи доведено той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Положеннями ст.ст.80, 81 ЦПК України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно п.23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України\~переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.\~125\~Земельного Кодексу\~України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, яка відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, однак у зв`язку із відмовою нотаріуса не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. Із врахуванням волевиявлення спадкодавця та мети правочину, зважаючи, що відповідачі позовні вимоги визнають в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення та встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а також про визнання за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права власності на земельну ділянку загальною площею 1,7695 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер: 0720886200:01:001:0426) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією та на земельну ділянку загальною площею 0,1803 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер: 0720886200:00:001:0208) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією.

Outcome: approved