Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

18 січня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позовної заяви позивач вказала, що вона та відповідач мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Сторони в шлюбі не перебувають та разом не проживають, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, а тому позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 від усіх видів доходу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2022 року цивільну справу № 753/1115/22 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 19 січня 2022 року. 27 січня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. Ухвалою суду від 04 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30 березня 2022 року на 16:00 год. Судове засідання призначене на 30 березня 2022 року не відбулось оскільки, відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом судове засідання було призначено на 23 червня 2022 року на 16:00 год. Судове засідання призначене на 23 червня 2022 року було відкладено на 29 липня 2022 року за клопотанням відповідача. Судове засідання призначене на 29 липня 2022 року було відкладено на 12 серпня 2022 року за клопотання представника відповідача. У судове засідання призначене на 12 серпня 2022 року з`явився представник відповідача, надав пояснення у справі, заперечив проти задоволення позовних вимог та вказав, що відповідач утримує дитину, надав до суду копії квитанцій, які підтверджують факт того, що відповідач витрачає кошти на розвиток дитини та її харчування. Судове засідання було відкладено на 22 вересня 2022 року на 16:00 год, у зв`язку з неявкою представника позивача та/чи позивача. У судове засідання 22 вересня 2022 року з`явилась представник позивача, відповідач та його представник до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомляли. Представник позивача вказала, що надані суду квитанції не підтверджують факт належного та постійного утримання спільної дитини позивача та відповідача та просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача. Враховуючи те, що представник відповідача та відповідач належним чином були повідомленні про день та час судового засідання, представником відповідача надавались усні пояснення у справі, з огляду на відсутність будь-яких заяв з процесуальних питань з боку відповідача, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутність відповідача та його представника. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи доводи представника позивача та представника відповідача, зважаючи на додані докази, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2694 (а.с. 5). У відомостях про батька зазначено дані відповідача - " [PERSON] ", у відомостях про матір дані позивача - " [PERSON] ". Відповідачем та його представником не заперечувався та не спростовувався факт проживання дитини з матір`ю. Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно із статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами другою, третьою\~статті 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). Відповідно до частин першої, другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог\~статей 77-80 ЦПК України\~про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. \~При цьому, згідно зі\~статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи проти заявлених вимог, представник відповідача вказав, що батько дитини утримує його та постійно дбає про дитину. На підтвердження суду були надані копії квитанції. Суд зазначає, що надані квитанції не можуть бути беззаперечним доказом постійного, а не систематичного, утримання сина сторін у справі. Так більша частина квитанцій (чеків) датована після звернення позивача до суду, частина квитанцій має абсолютно нечитабельний вид та не надає можливості суду встановити, що конкретно було придбано за цими чеками. Крім того, з даних чеків не можливо встановити, що придбані речі, іграшки чи продукти були саме для [PERSON] , оскільки вони не містять жодної ідентифікації. В той же час частина чеків містить напис рукою (ймовірно відповідача) "Миша", а також напис "подарок [PERSON] ". Доказів того, що відповідач перераховував кошти на ім`я позивачки з призначенням платежу "аліменти", матеріали справи не містять. Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітнього [PERSON] , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, враховуючи пояснення сторін та долучені до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягненню ним повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України). Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 14 січня 2022 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved