Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. Позивачка є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] відповідно до витягу № 273379434 від 06.09.2021 року та договору купівлі-продажу квартири від 06 вересня 2021 pоку, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., зареєстровано в реєстрі за №1723. Реєстрація [PERSON] , який не є ні членом її родини, ні колишнім власником квартири, чинить перешкоди позивачці у вільному користуванні та розпорядженні квартирою, вона через його реєстрацію у квартирі несе додаткові витрати по її утриманню. Оскільки, інформація стосовно місцезнаходження відповідача у позивачки відсутня, то вона вимушена звернутися до суду та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 06 липня 2022 року ухвалою суду підготовче засідання було закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивачка, повідомлена своєчасно та належним чином, не прибула, до суду направила свого представника, яка позов підтримала повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, у судові засідання на 16 травня 2022 року, 06 липня 2022 року, 01 серпня 2022 року, 21 вересня 2022 року не прибув, причини його неявки суду не відомі. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, позицію представника позивача, що він не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив, на підставі ст. 280 ЦПК України. Установлені судом фактичні обставини справи Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06 вересня 2021 pоку, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., зареєстровано в реєстрі за №1723, позивачці на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] Згідно з витягом з реєстру з територіальної громади м. Запоріжжя від 09 грудня 2021 року та довідки № 04-28/3-12922 від 09.11.2021 року за вказаною адресою зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] . Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що проживають у будинку [ADDRESS] . Їм відомо, що квартиру [ADDRESS] придбала [PERSON] , у ній зареєстрований, але не проживає [PERSON] , який є сином колишнього власника квартири, [PERSON] . Жодного разу вони відповідача не бачили. Позиція суду та нормативно правове обґрунтування Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, незаконно, без відповідної правової підстави того, що заволодів ним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні його права користування чи розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391 ЦК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 17 жовтня 2018 року, справа №521/17805/16-ц. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved