Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

30.06.2022 р. [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 9000,00 грн., щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.09.2012 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.11.2020 р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає та перебуває на її повному утриманні. [PERSON] повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Домовленості щодо способу виконання [PERSON] свого обов`язку утримувати дитину ними не визначалось. Протягом зазначеного часу [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона змушена звернутися з вказаним позовом до суду. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.07.2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, просили визначити розмір аліментів і коштів на утримання дружини за правилами ст. 183 СК України у частці від його заробітку (доходу). 29.07.2022 року через канцелярію суду подали відзив на позовну заяву, в якій вказали, що твердження позивача щодо неутримання дитини не відповідає дійсності. [PERSON] постійно, кожного місяця, надаються кошти на утримання їхньої спільної дитини. Зазначили, що [PERSON] працює на посаді водія в ТОВ «Димерське автотранспортне підприємство» та отримує заробітну плату в розмірі 6 600,00 грн. на місяць, має на утриманні непрацездатного батька, крім того сплачує комунальні послуги. Враховуючи викладене, визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь дитини аліментів в розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження необхідності стягнення з нього на користь Позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 9000,00 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] , в свідоцтві про народження серії [NUMBER] сторони записані її батьками. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23.11.2020 р. по справі № 363/1653/20 шлюб між сторонами розірваний. Частиною другою статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Також, ч.1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Таким чином, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , суд враховує матеріальне становище кожної із сторін спору. Як вбачається з Довідки № 00000000001 від 19.07.2022 р., виданої ТОВ «Димерським автотранспортним підприємством» [PERSON] займає посаду Водія 3-го класу автобусу. Його дохід за період з 01.01.2022 р. по 30.06.2022 р. складає 6 600,00 грн. Також з Довідки № 8 від 19.07.2022 р., виданої ТОВ «Димерським автотранспортним підприємством» вбачається, що дохід [PERSON] за період з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. склав 62 260,28 грн. Також [PERSON] має на утриманні непрацездатного батька, що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) № 326 від 18.07.2022 р., свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] ) та пенсійним посвідченням батька (серії [NUMBER] ). Судом встановлено з пояснень сторін наданих в судовому засіданні, що відповідач періодично приймає участь у матеріальному забезпечені дитини, водночас, матеріальний стан відповідача не дозволяє сплачувати йому аліменти у розмірі заявленому [PERSON] . На підставі викладеного, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини та сторін. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, за наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 992,40 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: partial