Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Предметом позову є визнання недійсним кредитного договору № 3942486 від 19.09.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «MIJIOAH» (Код ЄДРПОУ: 40484607) та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2020 року матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Предметом позову є визнання недійсним кредитного договору №3942486 від 19.09.2019, сторонами якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «МІОЛАН» та [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.11.2020 року відкрито провадження у справі. Позивач обґрунтовує позов тим, що зі змісту отриманого нею листа-повідомлення від TOB «Мілоан» дізналася про те, що від неї вимагається оплата грошових коштів на користь TOB "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", та про наявність у неї боргових зобов`язань у зв`язку з оформленим на її ім`я за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредиту за договором №3942486 від 19.09.2019 року, згідно якого кредитором є TOB «Мілоан», а позичальником [PERSON] , та про відступлення первісним кредитором TOB «Мілоан» новому кредитору TOB "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" прав вимоги до неї. Стверджує, що [PERSON] не укладала та не підписувала кредитного договору №3942486 від 19.09.2019 р., не отримувала кредитних коштів. Окрім того, зі змісту зазначеного кредитного договору не підтверджується факт підписання позивачем зазначеного договору за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам спеціального закону. Позивач не отримувала кредитних коштів на підставі кредитного договору № 3942486 від 19.09.2019 р., а, отже, не несе обов`язку їх повернення на умовах кредиту за договором, якого не укладала. Отже, жодного обсягу прав у первісного кредитора TOB «Мілоан» не було, відповідно, вимоги TOB "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" за вказаним договором не можуть вважатися законними. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. Від представника третьої особи на адресу суду надійшла заява, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, справу розглядати у його відсутності. Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що позивач була ознайомлена з умовами, процедурою укладання договору, погашення заборгованості та відповідальністю за порушення умов щодо оплати, починаючи з дати реєстрації в особистому кабінеті а саме з 06.09.2019 року. Кредитний договір укладений відповідно до вимог законодавства, розміщений в особистому кабінеті та знаходиться у вільному доступі позивача цілодобово. За достовірність та актуальність внесеної інформації в анкеті-заяві на отримання кредиту, з метою подальшого укладення Кредитного договору та отримання кредитних коштів з товариством, в тому числі інформації щодо банківської картки, відповідальність несе виключно позивач. З метою повної ідентифікації особи позичальника та її підтвердження, товариством було здійснено процедуру ідентифікації, а позичальник, в свою чергу, пройшов процедуру верифікації банком банківської картки, яку зазначає в анкеті-заяві на отримання кредиту. Відсутні будь-які підстави вважати, що кредитний договір укладено без відома позивача та відносно останньої могли бути вчиненні протиправні дії з використанням її персональних даних, а у випадку наявності підозри, що персональними даними позивача могли скористатись невідомі особи без її відома. Відсутність візуального відображення електронного підпису саме в тексті, з урахуванням специфіки укладення електронного договору не свідчить про те, що електронний договір не містить підписів (докази підписання договору (акцепту) позивачем. Кредитний договір є таким, що укладений у письмовій формі та відповідає вимогам законодавства. Інформація надана товариством з дотриманням всіх вимог законодавства, шляхом викладення їх в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому, саме позивач ініціювала укладення такого договору, оформивши заявку на сайті товариства. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив проводити розгляд справи у його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Вислухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є клієнтом TOB «МІЛОАН» починаючи з дати реєстрації в Особистому кабінеті, тобто з 06.09.2019 року. 19.09.2020 року між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір про надання фінансового кредиту №3942486 на суму 7000,00 грн. зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитними коштами строком на 30 календарних днів, у строк до 04.10.2019 року, шляхом переказу грошових коштів на банківську картку № [NUMBER] . Згідно п. 6.1 Кредитного договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Згідно п. 6.2. Кредитного договору, розміщені особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку вказаними Позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в Особистому кабінеті на сайті Товариства. Після укладення цей Кредитний договір розмішується в особистому кабінеті Позичальника. Зі змісту п.6.3. кредитного договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщений на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 215 ЦК України установлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті цього Кодексу. Згідно ч.ч.1 та 4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Частиною 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч.1 ст. 207 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який укладається в письмові формі (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Як вбачається із наданої роздруківки з електронного файлу з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІЛОАН», позивач підписав кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Після підписання кредитного договору одноразовим ідентифікатором, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті позивача та перераховані кошти, відповідно до умов договору на картку, яку вона зазначила що підтверджується платіжним дорученням №1306730 від 19.09.2019 року. Нормою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, спірний кредитний договір містить інформацію, як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та процентну ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України, позивач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом в договорі. Відповідно до правової позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року в справі №6-94цс13, однією з обов`язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв`язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову. Так, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що електронний кредитний договір, укладений між сторонами, не був укладеним позивачем, оскільки при підписанні даного договору позивач, заздалегідь при реєстрації в особистому кабінеті, ознайомилась та погодилася з його умовами, а відтак, проаналізувавши умови кредитного договору та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати його таким, що не підписувався позивачем, а всі твердження позивача з даного приводу судом розцінюються як її спосіб захисту власних інтересів від наслідків, можливість настання яких залежить лише від її добросовісної поведінки при виконанні взятих на себе за кредитним договором зобов`язань. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що спірний кредитний договір підписаний сторонами в електронній формі, електронним підписом одноразовим ідентифікатором, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; умови кредитного договору містять повну інформацію щодо умов кредитування, а тому відсутні підстави для визнання кредитного договору недійсним. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про захист прав споживачів є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed