Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , 7500 гривень додаткових витрат на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , пов`язаних з навчанням. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 08.04.2004 у справі №2-1860 з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, і до повноліття дитини. 01.09.2021 [PERSON] вступила до Національного університету імені М.П.Драгоманова на заочну форму навчання за контрактом. Загальна вартість навчання згідно договору про надання платної освітньої послуги № 125-1/2021 від 01.09.2021 становить 60 000 грн, а розмір плати за 2021-2022 навчальний рік становить 15 000 грн. Позивачем оплачено вартість навчання дочки за 2021-2022 навчальний рік в сумі 7 500 грн, натомість відповідач ухиляється від оплати решти суми в розмірі 7 500 грн, яка є додатковими витратами, пов`язаними з навчанням дочки. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 02 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Представник позивачки - адвокат Шахрай В.В. в судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у ньому, просив позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Шмат Р.П. просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що навчання [PERSON] у Національному університеті імені М.П.Драгоманова не є додатковими витратами. Крім того, дочка сторін по справі перебуває в академічній відпустці з 19.04.2022 по 28.02.2023, а тому у відповідача відсутні підстави оплати її навчання за 2021-2022 навчальний рік в сумі 7 500 грн. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 08 квітня 2004 року у справі №2-1860, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх його заробітків, починаючи з 08.04.2004 і до її повноліття, але не менше за неоподаткований мінімум доходів громадян. У відповідності до договору про навчання №125-1/2021 від 31.08.2021 та договору про надання платної освітньої послуги №125-1/2021 від 01.09.2021, [PERSON] є студенткою Національного університету імені С.П.Драгоманова за заочною формою здобуття освіти за освітньою програмою Романська філологія (переклад включно) (іспанська мова та зарубіжна література). Загальна вартість навчання за період з 2021 по 2025 навчальні роки становить 60 000 грн, а за 2021-2022 навчальні роки -15 000 грн. У відповідності до наявної в матеріалах справи квитанції № 0.02245290425.1 від 27.08.2021 [PERSON] оплачено вартість навчання [PERSON] в сумі 7 500 грн. Згідно інформації ГУ ДПС у Житомирській області від 13.06.2022, ГУ ПФУ в Житомирській області від 13.06.2022, відповідачем [PERSON] за період з січня 2021 року по березень 2022 року отримано дохід в розмірі 192 988 грн 25 коп. Вважаючи, що відповідач неправомірно ухиляється від сплати додаткових витрат на навчання дочки в розмірі 7 500 грн, позивач звернулась до суду із цим позовом. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із частиною 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до частини 2 статті 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, до яких закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Враховуючи зазначене, навчання особи для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Вказана правова позиція узгоджується з викладеними у постановах Верховного Cуду від 26 серпня 2020 року у справі №336/1488/19 та від 01 квітня 2020 року у справі №521/16268/18. В контексті наведеного, суд також зауважує, що правовий механізм стягнення аліментів з батьків на повнолітню дитину на період її навчання та у зв`язку із таким навчанням передбачений приписами ст.199 СК України і є відмінним від правової природи стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані саме особливими обставинами, до яких, як раніше зазначено, не належить навчання з метою здобуття професійної освіти. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з навчанням, на утримання дитини, задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed