Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою про відкриття виконавчого провадження №\~268374421 від 27.01.2022, державним виконавцем Першого відділу виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Хмельницький) Крушельницькою С.І., на підставі заяви стягувача ТОВ «Фінпром Маркет», з нього примусово стягнуто заборгованість в сумі 4 950, 90 гривень. Вказує, що у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за № 232313 від 07.05.2021, на підставі якого розпочато примусове стягнення заборгованості, указано, що сума заборгованості становить 4\~900,\~90 гривень і стягується за період з 13.12.2020 по 07.05.2021 та, що він не виплатив в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром Маркет», якому ТОВ «ФК «Груп Фактор» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги №\~14/12/2020-ФМ від 14.12.2020, за кредитним договором №\~28/705028 від 08.02.2007, укладеного між первісним кредитором - АТ «Індустріально - експортний банк» та [PERSON] . Так, позивач зазначає, що 08.02.2007 він брав споживчий кредит у вищевказаному банку строком на 28 місяців в сумі 6\~000 грн та відповідно до графіку погашення кредиту повинен був повернути його до 07.06.2009. Стверджує, що до нього банк ніяких претензій не мав, так як він повністю сплатив вказану суму і ніяких відносин з ТОВ «Фінпром-Маркет» та «ФК «Груп Фактор» не мав. Позивач вважає, що виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Потаповим\~М.Ю., вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки відповідно до кредитного договору №28/705028 від 08.02.2007 і доданого графіку погашення суми кредиту, остаточною датою повернення кредиту є 07.06.2009 та з цього ж моменту у стягувача виникло право вимоги примусового стягнення заборгованості, яке діяло протягом трьох років, тобто до 07.06.2012, після цього строку нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис для примусового стягнення заборгованості. Зазначає, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового чи повного погашення. А також вказує, що стягувачем пропущено строк давності звернення до суду. Позивач зауважує, що сума заборгованості взагалі не розраховувалася відповідачем, тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначений у виконавчому написі, є безспірними і чи існує взагалі. Крім цього, вказаний виконавчий напис є протиправним, не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушеннями вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, оскільки нотаріус як на підставу вчинення оскаржуваного виконавчого напису послався на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, однак нотаріус не отримував від відповідача первині документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення. За вказаних обставин, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №\~32313 від 07.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» грошових коштів в сумі 4\~900,\~90 грн. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.03.2022 заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявнику (а.с. 30). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис (а.с. 31). Ухвалу суду від 09.03.2022 в частині витребування належним чином засвідчених копій документів не виконано. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.07.2022 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.\~59). В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач [PERSON] подав суду заяву, відповідно до якої, розгляд справи просить провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча відповідач був належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Крушельницька С.І., в судове засідання також не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору судом. Згідно копії заяви вих. № 66\~118 від 17.09.2021 ТОВ «Фінпром маркет», поданої до Першого відділу ВДВС у місті Вінниці Центрально-Зхідного МУ МЮ (м. Хмельницький), заявник просить розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, а саме виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 32\~313 від 07.05.2021 про стягнення із боржника, яким є [PERSON] , заборгованості на користь ТОВ "Фінпром маркет" в розмірі 4 950, 90 грн., звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та накласти арешт на наявні рахунки боржника (а.с. 12). Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ «Фінпром маркет» є інші види кредитування (а.с. 13). Згідно копії кредитного договору № 28/705028 від 08.02.2007, АТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] уклали договір, за яким банк надає позичальнику кредит у сумі 6\~000 грн строком на 28 місяців з 08.02.2007 по 07.06.2009 включно; за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно в розмірі 19 % річних за користування кредитом, починаючи з дня списання коштів з позичкового рахунку Позичальника до моменту повного погашення заборгованості за даним договором (а.с. 14 - 15). Згідно копії виконавчого напису, 07.05.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 32313, про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Груп Фактор» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 14/12/2020-ФМ від 14.12.2020, за кредитним договором № 28/705028 від 08.02.2007, укладеним між первісним кредитором Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] , за період з 13.12.2020 по 07.05.2021 включно в розмірі: 4\~900, 90 грн - заборгованість за тілом кредиту, 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 4\~950, 90 грн (а.с. 17). З копії даного виконавчого напису вбачається, що його вчинено на підставі статей 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Листом від 27.01.2022 № 11850 [PERSON] направлено постанову про відкриття виконавчого провадежння від 27.01.2022, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 32313 від 07.05.2021 (а.с. 18). Згідно копії постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Крушельницької С.І. від 27.01.2022, державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №\~68374421 з примусового виконання виконавчого напису № 32313, виданого 07.05.2021 про стягнення заборгованості у розмірі 4\~950, 9 грн з позивача на користь відповідача (а.с. 19). Відповідно до копії постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 11.02.2022, до постанови про відкриття виконавчого провадження внесено виправлення щодо зазначення приватного нотаріуса, про що повідомлено сторін виконавчого провадження (а.с. 20 - 21). Тобто вищевказаний виконавчий напис приватного нотаріуса звернений до примусового виконання та на підставі нього відкрито виконавче провадження. Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вирішуючи виключну правову проблему, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 підтвердила висновок, викладений у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, що норми частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на час вчинення спірних виконавчих написів) слід застосовувати разом з нормами частини другої статті 88 цього Закону та статті 257 ЦК України, які передбачають трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис. Згідно з п.п. 1.4 пункту 1, 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис\~вчинюється нотаріусом\~незалежно від\~місця виконання\~вимоги,\~місцезнаходження боржника\~або стягувача,для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік документів), передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 07.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, вчиняючи 07.05.2021 виконавчий напис № 32313, приватний нотаріус Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19) зазначив, якщо укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібна позиція наведена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 та в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Крім цього, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається зокрема, на те, що при вчинення виконавчого напису, нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового чи повного погашення, оскільки борг ним повністю сплачено та заборгованість відсутня. З наданої позивачем копії кредитного договору № 28/705028 вбачається, що він не був нотаріально посвідченим, та будь-якого обґрунтування зазначеного нотаріусом розміру боргу позивача перед відповідачем на момент вчинення виконавчого напису останнім не надано. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав від відповідача передбачені чинним законодавством документи, в зв`язку з чим суду не доведено наявність в нотаріуса підстав вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, що зазначений у виконавчому написі, є безспірними. Так, з копії оскаржуваного виконавчого напису неможливо встановити, коли настав строк платежу за кредитним договором та коли виникла заборгованість, що стягується на підставі вказаного виконавчого напису, та на якій підставі в ньому зазначено стягнення боргу за період з 13.12.2020 по 07.05.2021, при тому, що строк виконання зобов`язань за кредитним договором встановлено до 07.06.2009, будь-яких доказів, що з дня виникнення права вимоги за кредитним договором минуло не більше трьох років суду не надано. При цьому позивач взагалі заперечує наявність будь-якої\~заборгованості,\~оскільки вказує,\~що повністю\~сплатив указану\~суму і\~ніяких відносин\~з ТОВ\~«Фінпром-маркет»\~та «ФК\~«Груп Фактор»\~він не\~мав.Відповідачем доказів на спростування доводів позовної заяви не надано. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. без дотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а також нотаріально посвідченого кредитного договору, а отже виконавчий напис було вчинено безпідставно, за відсутності підтвердження існування нотаріально посвідченого кредитного договору та безспірної заборгованості, з дня виникнення якої минуло не більше трьох років, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 992, 40 гривень за звернення до суду із позовною заявою. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 1 200 гривень, що підтверджено належними доказами (а.с. 2, 9). Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.\~ч. 4, 5 ст.\~268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved