Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником житлового будинку в якому зареєстрований її колишній чоловік, [PERSON] . Він не проживає в цьому житловому будинку з 2019 року, не бере участі в його утриманні, його реєстрація є формальною та спричиняє для позивача зайві витрати при оплаті за комунальні послуги, є перешкодою для оформлення субсидії. Позивач в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві заявила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач не з`явився в судове засідання, вважається належним чином повідомленим про місце та час його проведення, відзиву не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.03.2008, копією витягу з Державного реєстру правочинів від 12.03.2008, копією договору довічного утримання від 11.03.2008. Згідно з актом про фактичне проживання від 16.08.2022, складеного комісією в складі депутата Рогатинської міської ради Сороки Христини, позивача [PERSON] , сусідів: [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає за зазначеною адресою з 2019 року. Проживає за межами України. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19.04.2022. Згідно з ст. 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні норми зазначено в ст. ст. 319, 321 ЦК України: власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина перша ст. 383\~ЦК України встановлює, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).\~ Частиною першою\~ст. 156 ЖК \~УРСР встановлено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього\~Кодексу. В частині другій ст. 64 УРСР зазначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною першою ст. 405 ЖК УРСР також передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Суд встановив,\~що [PERSON] не є членом сім`ї [PERSON] , адже шлюб між ними розірвано, вони не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Реєстрація місця проживання відповідача у житловому будинку позивача створює перешкоди позивачеві у користуванні цим майном - в частині збільшення розміру оплати за комунальні послуги, створення перешкод для оформленням субсидії, в зв`язку з чим на підставі ст. 391 ЦПК України\~позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved