Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Квітневе в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, в якій просить: встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , померлого [INFO] в с.Квітневе Жидачівського району Львівської області; встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0187217 від 29.05.2018 року, виданого Жидачівською районною державною адміністрацією на ім`я « [PERSON] »; визнати за [PERSON] [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) площею 1,36 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0187247 від 29.05.2018 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №181 від 03.04.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Баковецькій сільській раді за №83. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради площею 1,36 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0187247 від 29.05.2018 року. До дня смерті і на день смерті разом з ним проживала [PERSON] , яка доглядала хворого батька, займалася похороном. Інших членів сім`ї не було. Оскільки заповіту [PERSON] не залишав, то спадкування відбулося за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] (померла [INFO] ) та діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак вони спадщину не прийняли у жоден із передбачених законом способів. Натомість позивачка проживала разом із батьком, займалася його похороном, вступила в управління та володіння спадковим майном. Про відмову від спадщини вона не заявляла, а тому на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається такою, що її прийняла, однак юридично не оформила. 05.05.2022 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька, однак нотаріус відмовив їй у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що належить померлому і є спадковим майном. Окрім того, позивачкою самостійно виявлено, що у свідоцтві про смерть батька його прізвище записано « [PERSON] », а у свідоцтві про народження позивачки прізвище батька вказано « [PERSON] ». За таких обставин позивачка не має можливості метричними даними довести родинний зв`язок між нею та батьком. Окрім того, у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №0187247 від 29.05.2018 року власником паю записаний « [PERSON] », а не [PERSON] , тобто є розбіжності у написанні прізвища власника паю. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити повністю. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання без участі позивачки та її представника і призначення справи до судового розгляду (а.с.36), заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою відповідачів (а.с.51). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами (а.с.35). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 13.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.23-24). Ухвалою підготовчого засідання від 09.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.38-39). Ухвалою судового засідання від 08.07.2022 відкладено розгляд справи (а.с.52-53). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/444/22 відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.44-47, 58-61). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] одружились 27.05.1961. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження від 02.03.1981 (а.с.10). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.03.1981 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 14.09.1985, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14.09.1985. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.12). Згідно з свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 13.08.1998, [NUMBER] від 31.10.2017, [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] у с. Квітневе Жидачівського району Львівської області (а.с.13, 16). Довідкою Новострілищанської селищної ради №581 від 14.05.2018 встановлено, що в господарстві [ADDRESS] проживав [PERSON] , 1937 р.н., який помер [INFO] , про що вчинено відповідний актовий запис №15 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . До дня смерті та на день смерті [PERSON] , разом з ним проживала [PERSON] , яка доглядала хворого батька, займалася похороном. Інших членів сім`їне було. У Баковецькій сільській раді від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався (а.с.14). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру №68833001 від 20.04.2022, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася і свідоцтва про право на спадщину на її підставі не видавалися (а.с.15). Згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0187247 від 29.05.2018 та Витягом із книги реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Баковецькій сільській раді, виданим відділом у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04.06.2018, [PERSON] на підставі розпорядження голови РДА від 03.04.1997 №181 належить право на земельну частку (пай), розміром 1,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у ССП «За волю» в с.Квітневе Жидачівського району Львівської області. Сертифікат зареєстровано 29.05.2018 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №83 (а.с.17, 18). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 05.05.2022 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.20). Допитана у судовому засіданні як свідок з її згоди позивачка [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона проживала разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] приблизно 5 років. Батько працював лісником, тому йому виділили земельну частку (пай) при розпаюванні земель і видали сертифікат, який у подальшому загубився. У свідоцтві про смерть у прізвищі батька допущена помилка, бо його прізвище « [PERSON] ». Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких [PERSON] проживав з дочкою [PERSON] по [ADDRESS] приблизно 5 років. Остання займалася похоронами батька. За життя батько працював лісником. У селі всім виділяли земельні частки (паї). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом прізвища батька позивачки у правовстановлюючому та метричних документах, що ставить під сумнів родинні зв`язки позивачки і її батька та належність батькові позивачки цього правовстановлюючого документа, та перешкоджає позивачці юридично оформити спадщину після смерті батька. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявність у позивачки права на спадкове майно (у порядку спадкування за законом) і неможливістю належного юридичного оформлення цього права у позасудовому порядку через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, відповідно до пунктів 1 та 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 7, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995ю До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом частини 3 статті 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно з положеннями пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] у с.Квітневе Жидачівського району Львівської області та [PERSON] , на ім`я якого видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0187247 від 29.05.2018, і який зазначений у свідоцтві про народження позивачки як її батько, - є однією і тією ж особою - батьком позивачки. Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими письмовими доказами та показаннями свідків, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості і у сукупності є достатніми для встановлення факту родинних відносин, а саме: що [PERSON] є батьком [PERSON] та факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа - Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0187247 від 29.05.2018. Суд зауважує, що встановлення зазначених юридичних фактів породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в реалізації нею права як спадкоємця першої черги за законом на спадкування після смерті її батька [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день смерті (час відкриття спадщини) належало право на земельну частку (пай) площею 1,36 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Баковецької сільської ради, про що йому видано відповідний Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0187247 від 29.05.2018. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробив. Після його смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право на зазначену земельну частку (пай). З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивачка [PERSON] будучи спадкоємицею першої черги за законом (як дочка спадкодавця) прийняла спадщину після його смерті, оскільки вчинила дії, що свідчать про це, а саме: проживала із спадкодавцем (батьком) на час відкриття спадщини, займалася його похороном, тобто фактично вступила у володіння спадковим майном. Фактичних даних, які б свідчили про те, що інші спадкоємці першої черги за законом (відповідачі у справі) прийняли спадщину у встановленому законом порядку та строк, або вчинили дії, які свідчать про це, матеріали справи не містять. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом, однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved