Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю ( далі ТОВ) « Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. про визнання таким, що не підлягає виконаннювиконавчого напису від 28 травня 2021 р. за реєстровим № 700070 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 328986 від 12.05.2019 р. в сумі 12 958,78 грн. , а також просить видати виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Українські фінансові операцйії» на користь позивача 14923,78 грн., що зняти з карткового рахунку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що звиконавчим написом нотаріуса не згоден, посилаючись на порушення вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зокрема, нотаріус вчинив виконавчий напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, без виписки з особового рахунку. У позові [PERSON] просив розглядати справу без його повідомлення. Відповідач -представник ТОВ « Українські фінансові операції», будучи повідомленим про час та місце розгляду справи згідно зі ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву на позов не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Треті особи- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. в судове засідання не з`явились, письмових пояснень щодо предмета спору або відзиву не подали. Від приватного виконавця отримана заява про можливість розгляду справи за його відсутністю. Ухвалами Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.12.2021 р., за клопотанням позивача, зупинено стягнення у виконавчому провадження № 66027147, відкритому 07.07.2021 р., витребувані у приватного нотаруса копія виконавчого напису та копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, у приватного виконавця- копія виконавчого напису . Зазначені документи від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., до суду не надійшли. За інформацією Міністерства юстиції України, яка приєднана до матеріалів справи, з 29.06.2021 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена, у зв`язку з необгрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності, до усунення цієї обставини. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.05.2019 р. [PERSON] підписав пропозицію ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» укласти договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ( оферта) № 328986. Загальний розмір наданої позики складає 1400 грн., яка надається на строк 5 календарних днів, а саме по 18.05.2019 включно, з нарахуванням процентів-1,9% від суми позики в день, що на рік становить 69,3,50%. Загальна вартість позики складає 1533 грн. У разі порушення позичальником своїх грошових зобов`язань у вигляді несвоєчасного повернення або неповернення суми позики та несвоєчасної сплати або несплати процентів за користування позикою, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню у розмірі 2,9% від загальної суми належних та несплачених платежів ( суми заборгованості) за договором за кожний день прострочення платежу. Строк позовної давності за договором становить п`ять років (п. п. 6.2, 6.3 договору). Договір укладено в електронній формі. На підставі договору факторингу № 1-31/08-Д від 31.08.2020 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» право вимоги, зокрема за кредитним договором № 328986 від 12.05.2019 р. Через невиконання [PERSON] вимог, зазначених у договорі, з метою стягнення заборгованості , ТОВ«Українські фінансові операції» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.із заявою про вчинення виконавчого напису. Інформації про перелік документів, поданих нотаріусу відповідачем, як кредитором, для отримання виконавчого напису, суду не надано. 28.05.2021 р. приватним нотаріусомКиївського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 70007 про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №328986 від 12.05.2019 р., укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Джобер». За змістом виконавчого напису, стягнення заборгованості проводиться за період з 30.08.2020 р. по 28.04.2021 р. Сума заборгованості складає 12958,78 грн., у тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту- 1400 грн., заборгованість по нарахованими та несплаченими процентами-372,40 грн., заборгованість за нарахованою пенею-10786,38 грн., а також за вчинення виконавчого напису без зазначення суми. Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В.винесено 07.07.2021 постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви ТОВ "Українські фінансові операції» від 07.07.2021 р. та оспорюваного виконавчого напису. В межах виконавчого провадження № 66027147 приватним виконавцем 29.07.2021 р. звернено стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника , 02.12.2021 р.-накладено арешт на кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках у банківських установах. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат"для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України "Про нотаріат"). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). Отже, саме на кредитора покладається обов`язок щодо подання для вчинення нотаріусом виконавчого напису оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів) і документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Разом з тим, за наданою копією договору про надання коштів № 328986 від 12.05.2019 р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» і [PERSON] , цей договір нотаріально не посвідчений, а укладений в електронній формі, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем необхідних документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (п. 95). Неможливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі без його нотаріального посвідчення відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. Суд позбавлений можливості встановити, чи були надані нотаріусудокументи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру,як зазначено у виконавчому написі. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. від 08.12.2021 р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 70007, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 28.05.2021р., закінчено у зв`язку з його виконанням у повному обсязі та зазначено, що борг, основана винагорода приватного виконавця та виконавчі витрати стягнуто. Згідно розпорядження приватного виконавця № 66027147 від 08.12.2021 р., грошові кошти у сумі 14923,78 грн. надійшли 08.12.2021 р., з яких 12958,78 грн.-заборгованість за виконавчим написом, 1296 грн.-основна винагорода приватного виконавця, 69 грн.-повернення сплати за користування АСВП, 600 грн.-витрати виконавчого провадження, ФО-П [PERSON] . За положеннями ч. 1ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегає його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми 1212 ЦК України, викладених у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18) зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи: в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. З огляду на те, що виконавчий напис приватного нотаріуса, за яким відкрито виконавче провадження та стягнути кошти визнається судом таким, що не підлягає виконанню, відсутні правові підстави набуття відповідачем грошових коштів , тому сума 14923,78 грн. підлягає стягненню з ТОВ «Українські фінансові операції». За правилами ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору при зверненні до суду , необхідно стягнути з відповідача в сумі 1362 грн. Розмір судового збору за вимогу про стягнення грошової суми підлягає стягненню на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved