Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

06 липня 2022 року до суду подано позовну заяву, у якій позивач, посилаючись на статті 141, 180-181, пункт 3 статті 182, статті 183, 191 СК України, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач з відповідачем знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 142. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. З квітня 2022 року вони проживають окремо, діти залишилися проживати разом з позивачем, тому з метою матеріального забезпечення їх спільних дітей, позивач змушена звернутися з даною позовною заявою до суду. За весь час окремого проживання відповідач жодного разу не надавав позивачу в добровільному порядку матеріальну чи будь-яку іншу допомогу на утримання їх спільних дітей. Позивач несе всі витрати по сплаті житлово-комунальних послуг в їх спільній з відповідачем квартирі, де вона проживає разом з дітьми. Дочка сторін навчається в школі за проектом «Інтелект України», де освітній процес проводиться за навчальними посібниками, які оплачуються за батьківські кошти, вартість яких становить 400 гривень на місяць, також позивач несе витрати на придбання книжок, зошитів, альбомів та інших канцелярських товарів, необхідних для навчання. Діти сторін потребують придбання одягу, взуття, іграшок, предметів особистої гігієни та продуктів харчування, позивач щомісячно (коли дочка відвідує школу) сплачує кошти за її харчування в школі. Крім цього, дочка сторін навчається у Дитячій школі мистецтв м. Славутича, відвідує клас образотворчого мистецтва на платній основі, вартість якого складає 190 гривень в місяць. Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого дочки сторін [PERSON] , з 2011 року чітко відстежується, що дитина дуже часто хворіє на простудні захворювання, такі як: ГРВІ, ГРЗ, гострий бронхіт, хронічний тонзиліт, гострий трахеобронхіт, аденоїди, на протязі майже всього життя. Крім цього, дитині встановлено лікарем-офтальмологом діагноз Халязіон в/п і п/п OS, Скл. Міопічний астигматизм ОИ, Міопія сер. ст. ОИ прогресуюча, Амболіопія ОИ, Порушення рефракції Н52.5 Астигматизм, що в свою чергу потребує від позивача додаткових зусиль та матеріальних витрат на її лікування і профілактичні заходи. Відповідно до довідки № 5 ЛКК, виданої КНП «Славутицька міська лікарня», син сторін [PERSON] потребує постійного домашнього догляду в зв`язку з хворобою (код за МКХ-100 J 39.9 хвороба верхніх дихальних шляхів), що також потребує від позивача додаткових зусиль та витрат на його лікування і профілактичні заходи. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Позивач вважає, що їх спільним з відповідачем дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, здоров`я, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Такий рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Самостійно забезпечувати належний рівень життя для дітей позивач не в змозі. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, має у власності нерухоме та рухоме майно, інших осіб на утриманні не має, тому може сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Ухвалою судді від 14 липня 2022 року, після виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 09 серпня 2022 року( а.с. 45-46). Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року судовий розгляд справи було відкладено на 25 серпня 2022 року на підставі пункту 4 частини 5 статті 12 ЦПК України, статті 240 ЦПК України( а.с. 55-56). 19 серпня 2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він, посилаючись на статті 141, 180-183 СК України, просить суд задовольнити позовні вимоги позивача частково, а саме стягувати з нього на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач не заперечує щодо надання всебічної матеріальної допомоги на утримання їх спільних з позивачем дітей, проте не відомо, чи буде фактично відвідувати школу та Дитячу школу мистецтв дочка та чи буде позивач нести відповідні витрати. Позивач не надала суду жодних доказів того, що перераховані в позовній заяві хвороби дітей потребують тривалого (стаціонарного, оперативного або консервативного) лікування, а також доказів того, які саме матеріальні витрати вона буде нести та на протязі якого часу. Відповідач погоджується, що їх спільним з позивачем дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, здоров`я, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та їх соціального розвитку. Розмір заробітної плати відповідача складає приблизно 18 000 - 20 000 гривень. Проте, якщо суд задовольнить вимоги позивача в повному обсязі, на особисті витрати відповідача залишаться грошові кошти в розмірі приблизно 9 000 - 10 000 гривень, яких йому не буде вистачати на власне утримання, оскільки за рахунок даних коштів він буде нести витрати на придбання продуктів харчування, предметів загальної та особистої гігієни, взуття, одягу, ліків. Крім цього, на даний час відповідач вимушено проживає разом з батьками, у зв`язку з чим надає грошові кошти на часткову оплату житлово-комунальних послуг( а.с. 62-68). 25 серпня 2022 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вона, посилаючись на статті 141, 180-183 СК України, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач несе значні витрати на утримання їх спільних з відповідачем дітей, зокрема, на оплату житлово-комунальних послуг в квартирі, де вона проживає разом з дітьми, придбання продуктів харчування, одягу, взуття, засобів особистої гігієни, іграшок, книжок, канцелярських товарів, оплату додаткових занять та харчування у школі дочки [PERSON] . Крім цього, діти мають певні проблеми зі станом здоров`я , що вимагає від позивача додаткових зусиль та матеріальних витрат на їх лікування та профілактичні заходи. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, інших осіб на утриманні не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця( а.с. 79-83). 25 серпня 2022 року судовий розгляд справи було відкладено на 14 вересня 2022 року у зв`язку з клопотанням відповідача. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доходів не має. Витрати на забезпечення дітей складають приблизно 7 000 - 8 000 гривень щомісяця та включають в себе: витрати на харчування, придбання одягу, взуття, шкільного приладдя, оплату гуртків. Також дочка [PERSON] має хронічні захворювання, які вимагають додаткових витрат. На даний час стан здоров`я сина [PERSON] задовільний, проте він часто хворіє на простудні захворювання. Додаткові витрати на лікування дітей носять періодичний характер, загальна сума витрат на лікування дітей за півроку складає приблизно 5 000 гривень. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та просив стягувати з нього на користь позивача аліменти в розмірі 2/5 частин ( 40 %) всіх видів його заробітку щомісяця, на утримання дітей, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву. Суду пояснив, що вказаний розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Стан його здоров`я задовільний, інших осіб на утриманні не має. Вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 16 вересня 2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 16 вересня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 142. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а. с. 12). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] народилася [INFO] у місті Славутич, Київська область, Україна, про що в Книзі реєстрації народжень 13 вересня 2011 складено відповідний актовий запис за № 155, батьком якої є відповідач, мати позивач (а. с. 13). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 липня 2019 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] народився [INFO] у місті Славутич, Київська область, Україна, про що 26 липня 2019 складено відповідний актовий запис № 77, батьком якого є відповідач, мати позивач (а. с. 14). Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради, згідно даних Реєстру територіальної громади міста Славутича місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 17). З паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , виданого 26 жовтня 2006 року Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області, копія якого знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7-10). Згідно з пунктом 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 року у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до інформації, виданої 14 липня 2022 року Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за даними «Міської інтегрованої інформаційно-реєстраційної системи м. Славутича» та картотеки управління адміністративних послуг [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 15.05.2018 року по теперішній час (а. с. 43). Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, відповідач на час розгляду справи в суді проживає за адресою: [ADDRESS] . З довідки № 01-31/109, виданої 01 липня 2022 року директором Славутицького ЗЗСО № 4 Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, копія якої долучена до матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] дійсно є ученицею 6-А класу Славутицького загальноосвітнього закладу І-ІІІ ступенів № 4 Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за проєктом «Інтелект України», де освітній процес проводиться за навчальними посібниками, які оплачуються за батьківські кошти (щомісячна оплата складає 400 гривень) (а. с. 18). Згідно з довідкою № 02, виданою 01 липня 2022 року директором Дитячої школи мистецтв Відділу культури, національностей та релігій Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, копія якої знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] дійсно навчається в Дитячій школі мистецтв м. Славутича. Закінчила 3 (8) клас відділу образотворчого мистецтва (викладач [PERSON] ). Рішенням педагогічної ради № 3 від 09.06.2022 переведена до 4 (8) класу відділу образотворчого мистецтва (викладач [PERSON] ). Навчання в закладі платне з 01.09.2021 190 гривень за місяць відповідно до рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 06.07.2021 № 284 (а. с. 19). Як зазначено позивачем позовній заяві та в судовому засіданні, дочка [PERSON] , [INFO] , дуже часто хворіє на простудні захворювання, такі як: ГРВІ, ГРЗ, гострий бронхіт, хронічний тонзиліт, гострий трахеобронхіт, аденоїди. Крім того, їй встановлено діагноз: Халязіон в/п і п/п OS, Скл. Міопічний астигматизм ОИ, Міопія сер. Ст. ОИ прогресуюча, Амболіопія ОИ, порушення рефракції Н52.5 Астигматизм. Зазначені обставини підтверджені випискою із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , виданої КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради (а. с. 20-21). Відповідно до довідки № 5 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, виданої 23 червня 2022 року ЛКК КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , хворіє на захворювання J 39.3 (код за МКХ-100), перебуває на диспансерному обліку з 23 червня 2022 року, та потребує домашнього догляду з 23 червня 2022 року. Довідка дійсна до 23 грудня 2022 року (а. с. 22). Як зазначено у витягу з наказу № 30-в «Про надання відпусток», виданого 15 липня 2022 року Головним управлінням ДПС у Київській області Державної податкової служби України, відповідно до статті 25 Закону України «Про відпустки» надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною [PERSON] , старшому державному інспектору Вишгородського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Київській області з 23.07.2022 по 23.12.2022 (а. с. 92). Із змісту відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що [PERSON] за період з січня 2021 року по березень 2022 року включно, щомісячно, отримувала соціальні виплати, які надходили від Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, в розмірі 860 гривень (а. с. 23-25). З квитанцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 02.08.2021 на суму 500 гривень, 13.10.2021 на суму 500 гривень, 24.01.2022 на суму 500 гривень, 11.02.2022 на суму 630 гривень, що додані позивачем до позовної заяви, видно, що позивач [PERSON] понесла витрати по оплаті за харчування дочки [PERSON] у школі № 4 (а. с. 26-29). Проте, як пояснила в судовому засіданні позивач, на час розгляду справи в суді дочка [PERSON] , хоча і відвідує школу, проте в школі не харчується. Квитанціями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11.07.2021, 03.08.2021, 30.08.2021, 01.12.2021, 02.12.2021, 26.05.2022, 03.06.2022, 06.06.2022 та копією рахунку за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за травень 2022 року на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , підтверджено, що позивач [PERSON] несе витрати по оплаті житлово-комунальних послуг за житло, в якому вона проживає разом з дітьми (а. с. 30-40). Відповідно до довідки про доходи № 293, виданої 07 вересня 2022 року ДСП «Чорнобильська АЕС», [PERSON] працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» та займає посаду майстра бурового 1 групи. Загальна сума доходу за період з 01.03.2022 по 31.08.2022 складає 194 114, 72 гривень (а. с. 93) Як вбачається з пояснень сторін, між сторонами виник спір щодо утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з\~частиною 2\~статті 27\~Конвенції про\~права дитини,\~ батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я,\~дитинство,\~материнство і\~батьківство охороняються\~державою (частина 3 статті 51 Конституції України). Відповідно до статті 141 СК України,\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Як вбачається із змісту статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною 1 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як зазначено у частині 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилом\~частини 2\~цієї статті,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом\~частин 1-2\~статті 183\~СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, повинна навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Обґрунтовуючи розмір аліментів, позивач послалась на те, що вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доходів не має. Витрати на забезпечення дітей складають приблизно 7 000 - 8 000 гривень на місяць та включають в себе: витрати на харчування, придбання одягу, взуття, шкільного приладдя, оплату гуртків. Загальна сума витрат на лікування дітей за півроку складає приблизно 5 000 гривень. Відповідач в судовому засіданні визнав, що він має обов`язок сплачувати аліменти на утримання дітей, проте вважає, що аліменти в розмірі 2/5 частин ( 40 %) від свого заробітку щомісяця буде необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Як вбачається із довідки про доходи відповідача, його нарахована середньомісячна заробітна плата за період з березня 2022 року по серпень 2022 року становить 32352 гривень ( 194114,72 гривень /6 місяців). Виходячи з наведеного, суд погоджується з доводами відповідача про те, що стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 2/5 частин його доходу щомісяця буде необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей та відповідатиме засадам розумності, справедливості і охоплює витрати на утримання дітей в сумі 7000-8000 гривень, які несе позивач щомісяця, про що вона зазначила в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Слід зазначити, що позивачем не надано переконливих та достатніх доказів на підтвердження здійснення постійних реальних витрат щомісячно на утримання дітей в більшому розмірі ніж 2/5 частин від доходу відповідача щомісяця. Окремо слід звернути увагу позивача на те, що витрати, які нею здійснюються, в зв`язку зі станом здоров`я дітей та їх лікуванням, а також в зв`язку з їх здібностями та відвідуванням гуртків, - не входять до складу аліментних зобов`язань, а тому позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з окремими позовними вимогами про стягнення додаткових витрат на дітей, які нею понесені в зв`язку зі станом здоров`я дитини та/або відповідними здібностями відповідно до статті 185 СК України. \~ \~ \~ \~З урахуванням наведеного, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у частині 1 статті 182 СК України, суд бере до уваги стан здоров`я дітей, нормальний стан здоров`я відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище дітей, матір яких перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, доходу не має, матеріальне становище відповідача, який має\~постійний дохід\~у виді\~заробітної плати\~і немає\~інших осіб\~на своєму\~утриманні, та вважає правильним визначити аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2/5 частин всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в їх утриманні. В іншій частині позов є необґрунтованим, не доведеним та таким, що не підлягає задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи з того, що датою пред`явлення позову є 06 липня 2022 року, то аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з 06 липня 2022 року. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого звільнена позивач на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 793 гривні 92 копійки, виходячи з наступного розрахунку: 992,40 грн. х 80% (відсоток розміру задоволеного позову) :100 =793, 92 гривень. Згідно з\~пунктом \~1\~частини 1\~статті 430\~ЦПК України\~ суд\~допускає негайне\~виконання рішень\~у справах\~про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у межах сум платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial