Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить виключити з актового запису №65 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, відомості про нього, як батька [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з червня 2008 року він не проживає з відповідачкою. [INFO] відповідач [PERSON] народила сина [PERSON] , батьком якого в актовому записі про народження дитини вказали позивача. Після їхнього розірвання шлюбу з [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] проживає з нею та її теперішнім чоловіком. На даний час йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини, про це позивач дізнався під час розмови з колишньою дружиною. Таким чином, просить виключити відомості про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини [PERSON] . Позивач у підготовче судове засідання не прибув, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, оскільки він не є батьком дитиною. Відповідач у підготовче судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Позивач, [PERSON] , [INFO] , та відповідач, [PERSON] , [INFO] , розірвали шлюб 23 грудня 2009 року, що підтвверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16 березня 2010 року, актовий запис № 70 (а.с.12). Як убачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 серпня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Позивач зазначає, що він не є біологічним батьком дитини, про що дізнався при розмові з колишньою дружиною, [PERSON] . З червня місяця 2008 року вони не проживають разом. Відповідачка особисто зазначила, що мала статеві стосунки із іншим чоловіком під час перебування у відносинах із позивачем [PERSON] , та зазначила, що біологічним батьком [PERSON] є її теперішній чоловік. Вказаний факт визнається відповідачкою в повному обсязі. Згідно зі ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на штучне запліднення своєї дружини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Згідно з п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 зазначених вище Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з п. п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. За положеннями ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги, заявлені в позові підлягають до задоволення. Відповідно до 264ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при пред`явленні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень, однак вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена, тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved