Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просила встановити факт смерті свого батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] у м. Краснодон Луганської області, та зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Києві здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] та видати свідоцтво про його смерть. Заінтересовані особи - [PERSON] (далі по тексту - заінтересована особа 1), [PERSON] (далі по тексту - заінтересована особа 2), Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Києві (далі по тексту - заінтересована особа 3, Відділ). Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] є рідним батьком заявниці. Також близькими родичами померлого, крім заявниці, є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] [INFO] у м. Краснодон Луганської області батько заявниці помер. Водночас для підтвердження факту смерті у заявниці наявні документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи те, що інших документів на підтвердження факту смерті свого батька заявниця не має, остання не може здійснити державну реєстрацію смерті померлого [PERSON] та отримати свідоцтво про смерть, а тому була змушена звернутись до суду з вказаною заявою. 16.08.2022 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. по справі відкрито провадження. У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. У судове засідання заінтересована особа 1 не з`явилась, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання заінтересована особа 2 не з`явилась, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання заінтересована особа 3 не з`явилась, судом вживались заходи щодо належного повідомлення заінтересованої особи 3 про дату, час та місце проведення судового засідання. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серія та № [NUMBER] , виданого Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області 28.02.1996, [PERSON] народилась [INFO] у м. Краснодон Луганської області. Також з матеріалів справи вбачається, що заявниця є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище заявниці « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та копією Свідоцтва про укладення шлюбу, Серія та № [NUMBER] . Також заявниця пояснила, що близькими родичами померлого, крім заявниці, є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог заявниця у заяві вказує, що батько помер [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Краснодон Луганської області, причина смерті - хронічна сердечна недостатність. Разом з тим, для підтвердження факту смерті у заявниці наявні документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відтак заявниця позбавлена можливості інакше, ніж через рішення суду, підтвердити факт смерті свого батька та звернутись до органів реєстрації актів цивільного стану з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON] . Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У свою чергу, відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно положень ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). З урахуванням наведеного, судом встановлено, що встановлення факту смерті батька заявника має для нього юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті батька заявника та отримати відповідне свідоцтво про смерть, а встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Разом з тим, заява в частині вимог щодо зобов`язання Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Києві здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] та видати свідоцтво про його смерть, заява задоволенню не підлягає, оскільки ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України) і, відповідно Відділ має своїм обов`язком вказане рішення виконати та вчинити дії, передбачені чинним законодавством щодо реєстрації смерті фізичної особи. Крім того положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При цьому, предметом розгляду справ в окремому провадженні не можуть бути питання щодо зобов`язання визначених осіб на вчинення певних дій, оскільки такі питання розглядаються у позовному провадженні. Відтак вимога у вказаній частині задоволенню не підлягає. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial