Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із вищезазначеною заявою, в якій просять розірвати шлюб за заявою подружжя, яке має дітей. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26 березня 2005 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 189, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як зазначено сторонами у заяві, протягом останніх 3 (трьох) років сімейні стосунки між ними значно погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне подружнє життя не склалося через те, що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя. Між позивачем та відповідачем відсутня повага та взаєморозуміння, сторони проживають окремо з 01.01.2020 року, спільне господарство не ведуть. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2021 року позовна заява [PERSON] передана для розгляду судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2022 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, через загальну канцелярію суду було надано заяву позивача, в якій вона прохає розглянути справу без її участі. У заяві позивач зазначила, що просить розірвати шлюб із відповідачем. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, через загальну канцелярію суду було надано заяву відповідача, в якій він прохає розірвати шлюб із позивачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26 березня 2005 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстицію м. Дніпропетровська, актовий запис № 189, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу позивач та відповідач мають дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як зазначено сторонами, причинами розпаду стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, просить закрити провадження у справі. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що причини, які спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved