Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

Представник позивача, в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтував тим, що малолітній [PERSON] народився [INFO] в смт Ольховатка міста Єнакієве Донецької області. Батьками малолітнього [PERSON] є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 05 серпня 2011 року у справі № 2-2248/2011, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . Зазначеним заочним рішенням від 05 серпня 2011 року встановлено, що [PERSON] перебував у дитячій міській лікарні згідно акту про покинуту дитину і рішенням виконкому Єнакіївської міської ради від 18 травня 2011 року влаштований до дитячого закладу на повне державне забезпечення. На момент ухвалення вказаного судового рішення, малолітній [PERSON] перебував у Дитячому спеціалізованому будинку дитини, яка такий, що залишився без батьківського піклування.Відповідно до відомостей обліково-статистичної картки № [NUMBER] малолітньому [PERSON] статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надано рішенням виконавчого комітету Єнакіївської міської ради від 18 травня 2011 року № 416. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 грудня 2015 року у справі № 236/3589/15-ц встановлено факт наявності у малолітнього [PERSON] , який народився в смт Ольховатка м. Єнакієве Донецької області, статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Даним судовим рішенням суду встановлено, що [PERSON] колишній вихованець Донецького дошкільного дитячого будинку «№ 1 Теремок», а особова справа на вихованця залишилась за місцем знаходження вказаного закладу. Відповідно до наказу директора Центру № 27 від 19 січня 2015 року «Про переведення вихованців до відділення школи-інтернату Центра» дітей вказаної категорії, в тому числі [PERSON] , переміщеного з території проведення антитерористичної операції в Донецькій області, зараховано до складу вихованців Центру зі статусом «дитина позбавлена батьківського піклування». На підставі наказу Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 7 Донецької області № 86 від 16 жовтня 2018 року, з 17 жовтня 2018 року [PERSON] , зараховано до складу вихованців школи-інтернату на повне державне утримання, де він навчається та перебуває на теперішній час. До зарахування до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 7 Донецької області, [PERSON] , перебував у Санаторно- оздоровчому центрі соціальної реабілітації «Смарагдове місто». 25 жовтня 2018 року [PERSON] взято на облік як внутрішньо переміщену особу, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Слов`янської РДА № 0000640267. Із документів, які вдалося відновити видно, що батько дитини - [PERSON] вироком Єнакіївського міського суду від 22 червня 2011 року засуджений за ст. 152 ч. 4, ст. 153 ч. 3 КК України до 13 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислювати з 05 серпня 2010 року. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 30 вересня 2011 року, вказаний вирок суду змінено та засуджено [PERSON] до 11 років позбавлення волі. [PERSON] відбував покарання в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань № 6» та 10 листопада 2011 року вибув для подальшого відбування покарання до Кіровської виправної колонії (№ 33) Донецької області, яка розміщена за адресою: Донецька область, м. Кіровське, вул. Дзержинського, 1 та на даний час знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території. 16 травня 2019 року [PERSON] відвідував свого малолітнього онука [PERSON] в Миколаївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті № 7 Донецької обласної ради. В серпні 2021 року [PERSON] зателефонував до закладу з метою спілкування з хлопцем та повідомив адміністрації закладу, що 05 серпня 2021 року батько дитини - [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі та на даний час проживає на тимчасово непідконтрольній Україні території за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] достовірно відомо про місцезнаходження його малолітнього сина [PERSON] . Адміністрацією закладу надані всі роз`яснення стосовно повернення дитини [PERSON] до біологічної родини. За час перебування дитини в Миколаївській спеціальній загальноосвітній школи-інтернаті № 7 Донецької обласної ради батько дитину морально та матеріально не підтримував, допомоги дитині не надавав, не цікавився життям сина, станом його здоров`я, його долею, листів та дзвінків від нього не надходило. [PERSON] з моменту його звільнення, тобто з 05 серпня 2021 року до теперішнього часу до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 7 та до Служби у справах дітей виконавчого комітету Миколаївської міської ради із заявою про повернення його малолітнього сина не звертався, дитину не відвідував, не цікавився життям сина, станом його здоров`я, його долею, матеріальної допомоги не надавав, листів дзвінків від нього не надходило. На даний час [PERSON] не позбавлений батьківських прав, але повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолісного сина [PERSON] , який знаходиться на повному державному забезпеченні. Малолітньому [PERSON] необхідно підтвердити соціально-правовий статус дитини, яка може бути усиновленою. Наявність такого статусу надасть можливість дитини виховуватись в сімейному оточенні, бути усиновленою та влаштованою до сімейних форм виховання. Тому, вважають, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам малолітнього [PERSON] . Просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ј усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову до досягнення дитиною повноліття на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні АТ «Ощадбанк». Ухвалою суду від 09.09.2022 року замінено первісного позивача Миколаївську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат № 7 Донецької обласної ради на її правонаступника Парасковіївську спеціальну школу № 40 Донецької обласної ради. Представник позивача у судове засіданні не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - Служба у справах дітей виконкому Миколаївської міської ради свого представника для участі у судовому засіданні не направила, надала суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, рішення просять ухвалити відповідно до чинного законодавства. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Парасковіївської спеціальної школи № 40 Донецької обласної ради в особі Миколаївської філії в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Миколаївської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26 березня 2015 року виконавчим комітетом Ольховатської селищної ради м. Єнакієве Донецької області, [PERSON] народився [INFO] у смт Ольховатка м. Єнакієве Донецької області та його батьками є: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання тарозвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Проте, заочним рішенням Єнакіївським міським судом Донецької області від 05 серпня 2011 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Також, з [PERSON] на користь державного закладу за місцем перебування дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - аліменти у розмірі 1/2 частини усіх видів доходів, починаючи з 15 липня 2011 року до повноліття дітей. За обліково-статистичною карткою дитиною № [NUMBER] , дитина [PERSON] взятий на обліку Службі у справі дітей Лиманської міської ради на підставі наказу № 12 від 03 березня 2015 року, у зв`язку з тим, що дитина переміщена із тимчасово окупованої території або з району проведення антитерористичної операції, яка залишилась без батьківського піклування. Статус дитини, що позбавлена батьківського піклування [PERSON] надано рішенням виконавчого комітету Єнакієвської міської ради № 416 від 18 травня 2011 року, зважаючи на сукупність документів: рішення суду про позбавлення батьківських прав матері; акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинути чи знайдену дитину; вирок суду про засудження батька покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, рішенням Краснолиманського міського суду від 22 грудня 2015 року, ухваленим у цивільній справі № 236/3589/15-ц за заявою Санаторно-оздоровчого центру соціальної реабілітації «Смарагдове місто» в інтересах дитини позбавленої батьківського піклування - [PERSON] про встановлення факту наявності статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено факт наявності у малолітнього [PERSON] , [INFO] , який народився в смт Ольховака м. Єнакієве Донецької області, статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Як видно з наказу в.о. директора Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 7 Донецької обласної ради № 86 від 16 жовтня 2018 року, [PERSON] зараховано до складу вихованців школи-інтернату з 17 жовтня 2018 року. На підставі наказу Директора СОЦСР «Смарагдове місто» У 496 від 17 жовтня 2018 року, [PERSON] відраховано з відділення школи-інтернату центру, у зв`язку з переводом до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 7, передавши особову справу та особисті речі вихованця до нового місця виховання. Згідно з Довідкою № 0000640267 від 25 жовтня 2018 року, [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем проживання якої є: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] з 17 жовтня 2018 року і по теперішній час навчається і знаходиться на повному державному забезпеченні та є учнем 5-А класу у Миколаївській спеціальній загальноосвітній школи-інтернаті № 7 Донецької обласної ради, що підтверджується Довідкою № 54, виданою 19 жовтня 2021 року Комісією з реорганізацією Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 7 Донецької обласної ради. За текстом листа Служби у справах дітей Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області № 913 від 11 жовтня 2021 року, звернення батька дитини [PERSON] - [PERSON] до Служби з метою повернення малолітнього на виховання батькові, відповідно до п. 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, не надходили. Актом про не відвідування дитини від 19 жовтня 2021 року встановлено, що [PERSON] виховується в Миколаївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті № 7 з 17 жовтня 2018 року і по теперішній час. За час перебування [PERSON] в Миколаївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті № 7, з 17 жовтня 2018 року і по теперішній час, батько [PERSON] його не відвідував, не цікавився його життям та станом здоров`я, листів та дзвінків від нього не надходило. Відповідно до листа Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 2/4-3826/Сл-19 від 06 листопада 2019 року, [PERSON] станом на 06 листопада 2019 року в установах підпорядкованих Південно-Східному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, згідно з діючими картотеками не значиться. За архівними даними Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» [PERSON] засуджений 22 червня 2011 року Єнакіївським міським судом Донецької області за ст.ст. 152 ч. 4, 153 ч. 3 до 13 років позбавлення волі. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 30 вересня 2011 року скасовано вирок Єнакіївського міського суду від 22 червня 2011 року, зазначено, що [PERSON] засуджено за ст.ст. 152 ч. 4, 153 ч. 3, 70 КК України до 11 років позбавлення волі. 10 листопада 2011 року [PERSON] вибув для подальшого відбування покарання з ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» до Кіровської виправної колонії (№ 33) Донецької області, яка розміщена за адресою: Донецька область, м. Кіровське, вул. Дзержинського, 1. На даний час «Кіровська виправна колонія (№ 33)» знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, тому надання детальної інформації є неможливим. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2021 року (справа № 265/8134/21) [PERSON] визнаний безвісно відсутнім. Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 17.12.2021 року, виконавчий комітет Миколаївської міської рад, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Про невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків свідчать перелічені вище письмові докази надані позивачем. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, не дбав належним чином про дитину, не забезпечував належним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитину, не дбав про її фізичний та розумовий розвиток, не звертався до уповноваженого органу із заявою про повернення дитини до родини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено у ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, у зв`язку з тим, що дитина, [PERSON] , [INFO] , проживає та виховується у Миколаївській філії Парасковіївської спеціальної школи № 40 Донецької обласної ради, де знаходиться на повному державному утриманні, а відповідач є батьком дитини, з останнього належить стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини на рахунок, відкритий на ім`я дитини у відділенні АТ «Ощадбанк». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір від сплати якого позивача звільнено при подачі даної позовної заяви у сумі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved