Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

08 липня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період його навчання в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, до закінчення навчання. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що відповідач по справі [PERSON] є його батьком. До досягнення ним повноліття, по рішенню суду від 29 листопада 2010 року, батько сплачував на користь його матері [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Після закінчення школи він вступив на навчання до Полтавської державної аграрної академії, навчається на контрактній основі на денній формі навчання, стипендію не отримує. У зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги на оплату за навчання та проживання, проїзд, харчування, придбання одягу, взуття, канцелярських засобів. Він проживає разом із матір`ю та перебуває па її утриманні, оскільки не працює та навчається на денній формі навчання. Навчання буде здійснюватися до 30 червня 2023 року. Відповідач працездатний, працює, в змозі надавати кошти на його утримання на період навчання, інших утриманців не має. Вважав, що відповідач має фінансову можливість сплачувати на його користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частин всіх виді заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою суду від 14.07.2022 відкрито провадження по вищезазначеній справ та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 1 зворот). Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця реєстрації, шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с.16,18,23,25). Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.24). У зв`язку з повторною неявкою належно повідомленого відповідача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 3 ст.223 ЦПК України. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] в м. Миргород Полтавської області народився [PERSON] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.05.2002 (а.с.4). [PERSON] є студентом Полтавського державного аграрного університету IV рівня акредитації. Навчається на 3 курсі денного відділення. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2023 року, що підтверджується довідкою № 1279 від 01.09.2021 (а.с.6). Відповідно до Договору №1186 від 09.08.2019 про надання освітніх послуг між Полтавською державною аграрною академією, виконавцем, [PERSON] , як замовником, [PERSON] , здобувачем вищої освіти, вартість навчання першого семестру складає 6835 грн. (а.с.5). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд погоджується з доводами позивача про те, що його навчання потребує значних матеріальних затрат, оскільки необхідно сплачувати кошти за проживання, харчування та проїзд в іншому місті, придбавати канцелярські прилади. Матеріалами справи доведено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] . Син є повнолітнім, проте продовжує навчання в Полтавському державного аграрному університеті. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2023 року, на час закінчення навчання [PERSON] не досягне 23 річного віку. Обов`язок по утриманню повнолітнього сина в період його навчання покладений на обох батьків. Доказів щодо стану здоров`я та матеріального становища відповідача по справі [PERSON] , як платника аліментів, доказів стану здоров`я та матеріального становища позивача по справі [PERSON] , як стягувача, а також доказів перебування на утриманні у відповідача непрацездатних осіб та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів - сторони суду не надали та не повідомили. Суд погоджується з доводами позивача про те, що він потребує значних матеріальних затрат на навчання, оскільки необхідно сплачувати кошти за проживання, харчування та проїзд, придбавати канцелярські прилади, на момент закінчення навчання не досягне 23 років, тому позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню із відповідача на користь позивача аліменти на період його навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з 08 липня 2022 року і до закінчення навчання по 30 червня 2023 року. На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання відповідачем свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved