Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

24.05.2021 представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем та [PERSON] 29.03.2006 було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, позивач просив стягнути із [PERSON] заборгованість по кредиту, розмір якої на 13.04.2021 року становив 36226,08 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 29294,06 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 6932,02 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.71). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 63). Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій прохав розгляд справи провести у її відсутність та відсутність її представника, прохала у задоволенні позову відмовити. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 29.03.2006 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER] зі сплатою базової процентної ставки 3 % на місяць (а.с. 16). З моменту укладення кредитного договору відповідачці було здійснено випуск ряд кредитних карток (а.с.21). Довідкою АТ КБ «Приватбанк» підтверджено неодноразове збільшення кредитного ліміту по картковому рахунку , зокрема 26.07.2017 Банком збільшено кредитний ліміт до 40 000 грн. (а.с. 20). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свого договірного зобов`язання по поверненню кредиту відповідач не виконав. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення тіла кредиту у розмірі 22216,60 грн. ґрунтується на законі, підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. Згідно розрахунку заборгованості внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань по вчасному поверненню кредитних коштів 13.04.2021 року виникла заборгованість за тілом\~кредиту \~29294,06\~грн. та за\~простроченими відсотками\~ 6932,02\~грн (а.с. 4-19). Відповідачка [PERSON] та її представник, адвокат Акрітов К.К. в ході судового розгляду вказаного боргу не визнали, вказуючи на тому, що сума боргу утворилася внаслідок шахрайських дій. Однак суд критично сприймає доводи сторони відповідача, так як вони суперечать матеріалам справи. По-перше, до матеріалів справи долучено копії документів з власноручним підписом відповідачки спрямованими на укладення кредитного договору у вигляді кредитного ліміту на банківській картці. Випискою по рахунку підтверджується активне використання [PERSON] кредитних коштів, а також вчинення дій з погашення заборгованості по картці, шляхом внесення на неї коштів (а.с. 42-60), що на переконання суду є додатковим свідченням про обізнаність відповідачки про наявність обов`язків у кредитному зобов`язанні. По-друге, судом було оглянуто матеріали кримінального провадження №12019170260000563 від 20.07.2019 року зареєстрованого за заявою [PERSON] , про вчинення кримінального правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 190 КК України. Однак матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б підвереджували доводи відповідачки про вчинення з її рахунком шахрайський дій. Ба більше досудове розслідування здійснюється за фактом отримання відповідачкою ряду мікрокредитів в кредитних установах з використанням фінансового номеру відповідачки та фотознімків відповідачки з демонструванням в її руках оригіналу паспорту. У рамках вказаного кримінального провадження про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України жодній особі не повідомлялося. Заперечуючи позовні вимоги сторона відповідача не спирається на докази, оперуючи виключно припущеннями, що є недопустимим в процесі доказування. Тому, на переконання суду вимоги позивача про стягнення тіла кредиту в розмірі 29294,06 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, суд також вважає такою, що ґрунтується на законі. В той же час, суд, перевіряючи розрахунок на предмет обґрунтованості, вважає, що заявлений до стягнення розмір відсотків є завищеним зважаючи на наступне. Підписуючи заяву (а.с.22) сторони погодили розмір базової процентної ставки по кредиту в розмірі 3 % щомісячно, що еквівалентно 36 % річних. З розрахунку заборгованості вбачається, що завлений до стягнення розмір відсотків в розмірі 6932,02 грн був нарахований за період 01.11.2020 по 13.04.2021 року. В той же час, процентна ставки у вказаний період перевищувала погоджений сторонами розмір відсотків та була на рівні 40,80%. Доказів належного погодження між сторонами зміни розміру процентної ставки матеріали справи не містять. Тому суд, вважає, що на користь позивача за вказаний період підлягає стягненню заборгованість з відсотків за користування кредитом, виходячи з 36 % річних. Таким чином, розмір відсотків які підлягають стягненню на користь позивача складає 6116,49 грн (6932,02 грн* 36%/40.8), а тому, заявлені позивачем вимоги, задовольняються частково. Судові витрати слід розподілити у відповідності до ст. 141 ЦПК України. У вказаній справі, судові витрати складаються з витрат позивача по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. Зважаючи на часткове задоволення позову, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2218,90 грн , що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial