Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5386424. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 19.10.2018 року о 07 год. 00 хв. в м. Києві по Кільцевій дорозі (навпроти буд. 5- А по вул. Зодчих), мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Нуundаі» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Нуundаі» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних] пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року по справі №759/17631/18, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевказане, потерпілий звернувся до Страховика - Позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ/5386424 від 01.10.2018 року. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/221/000/18/0004 від 27.11.2018 року Позивавачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 30000 грн. 00 коп. Таким чином, вказують про те, що загальний розмір виплаченого Позивачем страхового відшкодуванні Полісом №АМ/5386424 від 01.10.2018 року склав 30000 грн. 00 коп. Водночас, як вбачається з Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року по справі №759/17631/18, Відповідач на час скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, керував забезпеченим автомобілем «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », в стані наркотичного сп`яніння. Таким чином, вказують про те, що згідно вимог чинного законодавства у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати Позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АМ/5386424 від 01.10.2018 року. Ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, а відтак, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Враховуючи викладене, просять суд стягнути з Відповідача на користь Позивача страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі 30000 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 01.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5386424. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 19.10.2018 року о 07 год. 00 хв. в м. Києві по Кільцевій дорозі (навпроти буд. 5- А по вул. Зодчих), мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Нуundаі» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Нуundаі» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних] пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року по справі №759/17631/18, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. 19.10.2018 потерпілий [PERSON] звернувся до Страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ/5386424 від 01.10.2018 року. На підставі страхового акту №ОЦ/221/000/18/0004 від 27.11.2018 року Позивавачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 30000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2222 від 28.11.2018 року. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 закону України № 961-VI. Зокрема подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяну внаслідок ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується, в разі настання певної події (страхового випадку), - виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Ч.1 ст.990\~ЦК України\~визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). П.22.01 ст. 22\~ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.04р. встановлено, що в разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, є, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п.3 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~ст.1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи, суд, за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо), або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого\~транспортного засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду,\~якщо він\~керував транспортним\~засобом у\~стані алкогольного,\~наркотичного чи\~іншого сп`янінняабо під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, згідно Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року по справі №759/17631/18, [PERSON] на час скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, керував забезпеченим автомобілем «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », в стані наркотичного сп`яніння. За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 30000,00 грн. В силу ст.141ЦПК України\~судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved