Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивачки, Іллінський О.В. , звернувся до суду в інтересах позивачки з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина на період його навчання, посилаючись на те, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 23.08.2003, що доводиться свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Бушевською сільською радою Рокитнянського району Київської області. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Бушевської сільської ради Рокитяннського району Київської області від 24.02.2004. 12.02.2022 син позивачки та відповідача досяг повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів за зазначеним рішенням суду припинилось. Разом з тим, син сторін, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. З 01.09.2019 він навчається у Київському електромеханічному фаховому коледжі на 3-му курсі денною форми навчання, що доводиться довідкою № 157 від 25.11.2021. Термін навчання закінчується 30.06.2023. Позивачка не має можливості матеріально забезпечувати сина у зв`язку з тим, що на даний час тимчасово не працює, має іншу дитину - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. Відповідач працевлаштований, має стабільний заробіток, у зв`язку з чим має можливість надавати матеріальтну допомогу повнолітньомсу сину, який продовжує начвання. При цьому місце роботи відповідача та точний розмір його заробітної плати позивачці не відомі. Відповідач частково визнає позовні вимоги. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 17.02.2022. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 17.02.2022 зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 14.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі. Відповідачеві разом з ухвалою направлено копію позовної заяви з доданими документами. Одночасно відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позов. Для участі у розгляді справи сторони були викликані судовими повістками, які поштовим зв`язком надіслані їм за місцем реєстрації. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засіданняпризначене 13.09.2022 не прибула. Однак, через канцелярію суду її представник - адвокат Іллінський О.В., подав заяву, якою підтримав повністю заявлені позовні вимоги та у заяві про уточнення позовних вимог. Просив справу розглядати у відсутності позивачки та представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, позовні вимоги визнає частково посилаючись на обгрунтування викладені у відзиві на позовну заяву. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 23.08.2003, що доводиться свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Бушевською сільською радою Рокитнянського району Київської області. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . 17.12.2008 сторони розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рокитяннського районного управління юстиції Київської області від 17.12.2008. 14.05.2007 Рокитнянським районним судом Київської області було видано виконавчий лист у цивільній справі № 2-308 2007 за позовом позивачки [PERSON] до відповідача [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття, починаючи з 04.05.2007. На підтаві зазначеного виконавчого листа було відкрите виконавче провадження ВП № 5613813, що довидиться постановою головного державного виконавця Таращанського РВДВС Турловської Я.О. від 24.05.2016. 12.02.2022 син сторін досяг повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів за зазначеним рішенням суду має припинитись. Разом з тим, він продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. З 01.09.2019 він навчається у Київському електромеханічному фаховому коледжі на 3-му курсі денною форми навчання, що доводиться довідкою № 157 від 25.11.2021. Термін навчання закінчується 30.06.2023. Вказані обставини визнані відповідачем в судовому засіданні. Позивачка не має можливості матеріально забезпечувати сина у зв`язку з тим, що на даний час тимчасово не працює, має іншу дитину - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. Відповідач працевлаштований, має стабільний заробіток, у зв`язку з чим має можливість надавати матеріальтну допомогу повнолітньомсу сину, який продовжує начвання. У своєму відзиві відповідач зазначив, що при визначенні розміру аліментів просив врахувати, що він одружений та утримує неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Також зазначив, що він постійно спілкується з сином, матеріально допомогає та не відмовляється допомагати йому і в подальшому. Син [PERSON] в зв`язку з введенням воєнного стану навчається дистанційно, проживає в смт. Рокитне Київської області з позивачкою. Не зважаючи на факт свого навчання, син має можливість працювати у вільний від навчання час. Крім того, відповідач вказав те, що позивачка не зазначила, в якому розмірі вона має можливість надавати старшому синові допомогу. Як вбачається з трудової книжки приєднаної до позовної заяви позивачці з 08.07.2020 припинено виплату по безробіттю, але ж на протязі майже 2 років родина мала коштии на харчування, сплачували послуги та інші платежі. Відповідач зазначив, що готовий допомагати синові в розумному розмірі зважаючи на його потреби та безпосередньо перераховувати кошти на його рахунок, щоб він вільно ними розпоряджався. У зв`язку із викладеним вище відповідач вважає, що найбільш доцільним буде встановлення стягнення аліментів з нього у розмірі 1/6 частки від усіх доходів щомісяця на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Представником позивача надано до суду заяву про уточненння позовних вимог, де вказує бажаний розмір стягненння аліментів, а саме у розмірі 1/4 частини доходу відповідача на період навчання і до закінчення навччання - 30.06.2023 та просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн. Крім того, на підставі ст. 93 ЦПК України, сторона позивача ставить перед відповідачем наступні питання: 1. Чи працевлаштований відповідач на даний час? 2. Який розмір складає його щомісячний дохід? Під час судового засідання відповідач надав відповідь на поставлені питання, вказавши, що він є працівником Служби безпеки України та отримує дохід близько 18 000,00 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд звертає увагу, що позивач просить суд визначити спосіб стягнення аліментів у частці від доходу батька дитини. Оскільки таким правом наділений саме той з батьків разом з яким проживають діти. В даному випадку дитина проживає разом з матір`ю. Висновки суду З`ясовуючи наявність зазначених вище умов, судом встановлено, що на даний час син [PERSON] , [INFO] , навчається в Київському електромеханічному фаховому коледжі на 3-му курсі денної форми навчання, період навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023 та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, так як, іншого самостійного доходу він не має. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При прийнятті рішення суд враховує враховує матеріальне становища відповідача, стану здоров`я відповідача, те, що він має ще одну малолітню дитину- [PERSON] , та приходить до висновку, що з відповідача може бути стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина, що навчається у розмірі однієї чверті від його заробітку. Суд вбачає, наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання сина, так як стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів повнолітнього сина, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку своїх батьків. При цьому суд враховує, що інший з подружжя також має надавати таке утримання та констатує, що сину сторін справи [PERSON] [INFO] виповнилось 18 років та з цього часу припинилось стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина а отже протягом семи місяців поспіль саме позивачка здійснювала утримання сина. Відподвідач в судовому засіданні зазначив, що він також допомогав сину матеріально, натомість доказів такого утримання суду не надав. Враховуючи, що батько, який не проживає разом сином зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися, до досягнення ним двадцяти трьох років та в судовому засіданні встановлено, що відповідач має змогу надавати таке утримання, оскільки він працює та отримує заробітну плату. Окрім того судом встановлено, що відповідач одружений та має на утриманні доньку [PERSON] , [INFO] , разом з тим наявність ще онієї дитини на утриманні відповдіача жодним чином не здійснює перешкод в утриманні сина [PERSON] , який навчається на денній формі навчання в Київському електромеханічному фаховому коледжі. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким є припис ч. 2 ст. 182 СК України. Тому законодавчо встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. Відповідно до наведених обставин та норм чинного законодавства позовні вимоги підлягають задоволенню та суд вважає за необхідним визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання в розмірі однієї чверті частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи з дати пред`явлення позову, тобто з 17.02.2022, і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2023 року але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років, щомісячно, що є адекватним та співмірним з урахуванням всіх наведених вище обставин. Визначений розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітню дитину для забезпечення її життєдіяльності. Щодо судових витрат Згідно з вимогами частини першої статті 140 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату подання позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992,4 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн, однак до матеріалів справи, на час розгдяду позову по суті, не надано остаточного розрахунку вартості наданих послуг адвокатом Іллінським О.В. позивачеві [PERSON] . Однак, суд враховує вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved