Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Приватне акціонерне\~товариство «Страхова\~Компанія «ПЗУ\~Україна» звернулось\~із позовною\~заявою до\~суду,\~в якій\~просить суд\~стягнути з\~ [PERSON] на\~його користь8\~971,64 грн. шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що 28.06.2019 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний реєстраційний знак « [NUMBER] » у м.Кам`янське на вул.Слов`янська допустив зіткнення з транспортним засобом «Рено», державний номерний знак « [NUMBER] ». Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.08.2019 року [PERSON] , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. 03.08.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «Охорона-Холдінг» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №AM134640. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Рено», державний номерний знак « [NUMBER] ». З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вищезазначених страхових актів ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 29\~195,59 грн.. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 20\~223,95 грн.. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 8\~971,64 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» в судове засідання не з`явився, причину неявки до суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2\~ст. 247 ЦПК\~України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Ухвалою суду 20 грудня 2021 року відкрито провадження по справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, \~ \~ \~ \~03.08.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охорона-Холдінг» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №AM134640, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] на випадок страхових ризиків, у тому числі ДТП (а.с.30-33). Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 серпня 2019 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначенні адміністративні стягнення, а саме: згідно протколу про адміністративне правопорушення БД № 277248 від 28.06.2019 року, 28.06.2019 року о 08:15 годині [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21083, д.н. [NUMBER] по вул..Слов`янській 7А в м.Кам`янське, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем RENAULT Outster д.н. [NUMBER] , який рухався позаду. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.29). Страхувальник звернувся\~до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою від 03.07.2019р. про виплату страхового відшкодування за даним страховим випадком (а.с.7-8). Протоколом технічного огляду КТЗ від 03.07.2019р. зафіксовано деталі та опис пошкодження застрахованого транспортного засобу (а.с.9-12). Відповідно до звіту №SOS-190703-181568 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 03.07.2019р. вартість відновленого ремонту на дату оцінки 28.06.2019р. складає 29\~195,59 грн., а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 21\~223,95 грн. (а.с.34-36). Фактична вартість робіт з ремонту застрахованого транспортного засобу з урахуванням запчастин склала 30\~420,00 грн., що підтверджується рахунком ФОП [PERSON] № 52 від 08.07.2019р. (а.с.13). Відповідно до страхового акта № UА2019062800002/L04/01 від 10.07.2019р. та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UA2019062800002/L04/01 від 10.07.2019р. вартість ремонту автомобіля «RENAULT» становить: 29\~195,59 грн. (а.с.15). Позивач сплатив страхове відшкодування в сумі 29\~195,59 грн. на рахунок ФОП [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №32565 від 11.07.2019 р. (а.с.16). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «УАСК АСКА», що підтверджується полісом № АМ 005083420 (а.с.20). Згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 22.06.2020 року з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» стягнуто страхове відшкодування в розмірі 20\~223,95 грн. (а.с.17-19). На підставу вказаних обставин позивач звернувся до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу на суму 8\~971,64 грн., однак відповідач залишив вимогу позивача без відповіді та задоволення (а.с.21). Позивач просить стягнути з відповідача: 29\~195,59 грн. 20\~223,95 грн. = 8\~971,64 грн. - страхового відшкодування. Згідно ст.\~993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. П. 1 ч. 1 ст.\~1188 ЦК України, передбачається, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Ч.1 ст. 1191 ЦК України, вбачається, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, 71. Відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 72. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.03.2020 у справі № 331/6395/18, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У частині першій\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі\~статтею 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до\~статті 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У\~статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі\~статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже, страховик відповідача за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, страховик відповідача за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому законом. Згідно зі статтями\~29,\~32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092). Якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-760цс15. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач має нести перед позивачем цивільно-правову відповідальність. Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня\~2006 року). Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обстави, позов задовольняється. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2\~270,00 грн. з відповідача, що документально підтверджено.

Outcome: approved