Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2022 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просила стягнути з відповідача на її корись аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дочкою 23-річного віку. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дочка фактично мешкає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.08.2012 року шлюб між подружжям було розірвано. За рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.07.2012 року з [PERSON] на користь позивача на утримання їх неповнолітньої доньки були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, починаючи з 14.06.2012 року і до повноліття дитини. Донька [PERSON] досягла повноліття, але на час подання позову є студенткою денної форми навчання 1-го курсу ННІ Харківського національного університету міського господарства ім.О.М.Бекетова, дочка навчається за контрактом. Добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає, тому позивач змушена самостійно нести усі витрати на утримання [PERSON] , у тому числі її навчання. Відповідач працює та має стабільний дохід, непрацездатних осіб, у тому числі неповнолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, не має. Ухвалою суду від 01.07.2022 року було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав до суду відзив, в якому просив позов задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку. Зазначив, що позивач просить стягнути з нього аліменти на повнолітню дочку на період навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, а це, відповідно до вимог чинного законодавства (від середньої заробітної плати) становить 3635,25 гривень, таку ж суму повинна сплачувати і мати, а це всього 7270,05 гривень, що значно перевищує розмір прожиткового мінімуму на працездатного. Позивач не надає жодних документів, які б підтвердили її спроможність сплачувати дочці таку ж саму суму аліментів. Вважає, що аліменти на повнолітню дочку на період навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (це близько 2423 гривень) будуть достатніми. Звертає увагу на те, що в зв`язку з військовою агресію РФ, підприємство де працював відповідач, фактично припинило свою діяльність. Заробітна плата отримується не завжди та не більше 5000 гривень (а.с.39-40). Позивач надіслала до суду відповідь на відзив, в якій просила позов задовольнити повністю. Зазначила, що окрім орієнтовної суми щомісячного доходу (заробітку) у розмірі 5000 гривень, зазначеного представником, відповідач [PERSON] має отримувати ще 2000 гривень, як внутрішньо переміщена особа. Між тим, вони з донькою продовжують мешкати у регіоні ведення бойових дій, отже права на таку допомогу у них немає. Увесь цей час позивач змушена самостійно утримувати доньку, від свого обов`язку не відмовляється, отже її участь в утриманні доньки є беззаперечною. У відзиві на позовну заяву не наведено жодних підстав, зазначених у ст.182 СК України, як істотних, які можуть бути враховані судом при вирішенні питання про визначення розміру аліментів як то: незадовільний стан здоров`я платника, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення (а.с.43-45). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила вимоги задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, відповідно до ст.211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що у нього відсутня робота в зв`язку з воєнним станом, він лише отримує дохід у вигляді допомоги внутрішньо переміщеної особи - 2000 гривень. Вказав, що має матір пенсійного віку; згоден перераховувати аліменти, з врахуванням його потреб, в розмірі 1/6 частини доходу. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що відповідач на теперішній час немає постійного доходу, лише отримує державну допомогу в розмірі 2000 гривень щомісячно. Просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частки доходу. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з відповідачем з 07.09.2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.7 - свідоцтво про народження). Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.08.2012 року шлюб між подружжям було розірвано (а.с.17 - рішення суду). За рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.07.2012 року з [PERSON] на користь позивача на утримання їх неповнолітньої доньки були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, починаючи з 14.06.2012 року і до повноліття дитини (а.с.18 - рішення суду). З довідки від 01.02.2022 року та договору про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною особою (юридичною) особою від 01.08.2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є студенткою денної форми навчання 1-го курсу ННІ Буд та ЦІ Харківського національного університету міського господарства ім.О.М.Бекетова, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2021 року до 30.06.2025 року (а.с.19- довідка, а.с.21 - договір). Дочка фактично проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не більше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Крім того, згідно ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено судом, донька позивача і відповідача навчаєтьсяв Харківському національному університеті міського господарства ім.О.М.Бекетова (термін навчання - з 01.09.2021 року до 30.06.2025 року ), дочка потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, має на утриманні матір похилого віку, проте це не звільняє його від обов`язку утримання своєї повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому суд приходить до висновку про обов`язок та можливість відповідача сплачувати аліменти повнолітній дочці. Отже, беручи до уваги, що відповідач не надає доньці матеріальну допомогу, [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, але продовжує навчатися, потребує матеріальної допомоги, відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання. Суд вважає визначити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно на утримання повнолітньої дочки. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що повнолітня дочка потребує, а відповідач у справі може надавати матеріальну допомогу у визначеному нею розмірі - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Тому, суд вважає взадоволенні інших вимог позивачу відмовити за необґрунтованістю. При цьому, суд враховує, що повнолітня дочка є працездатною, та можливість матері надавати допомогу доньці. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 гривень в дохід держави. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial