Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 08.08.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, в якому зазначив, що на підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області від 29.08.2018 він сплачує аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO] . Зазначив, що [INFO] у нього народилася донька [PERSON] . Також позивач фінансово допомагає батьку (вітчиму) [PERSON] , оскільки останній має інвалідність 2 групи загального захворювання. На даний час сума виплат на утримання дитини становить 2744,00 грн. Тому, з підстав, передбачених ст.192 Сімейного кодексу України, просить суд змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 29.08.2018 у справі №283/1161/18, змінивши спосіб стягнення та визначивши їх в твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10.08.2022 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11 годину 13.09.2022. 02.09.2022 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву про зміну розміру аліментів. 13.09.2022 від відповідачки надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та платіжне доручення. Позиція позивача. В судове засідання позивач не з`явився, разом з тим з`явилася представник [PERSON] [PERSON] , яка діє в інтересах позивача на підставі довіреності № 6142 від 18.07.2022, зареєстрованої приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарем С.І. Представник позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що її син - [PERSON] , одружений, має ще одну дитину, а також утримує дитину дружини від першого шлюбу. При цьому [PERSON] на даний час не працевлаштований. Також представник підтвердила, що [PERSON] це її чоловік, якому позивач раніше допомагав фінансово та надавав грошові кошти у розмірі 2000-3000 грн щомісячно, проте близько півроку, як [PERSON] припинив допомагати у зв`язку з погіршенням матеріального стану. Для того, щоб виплатити заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , позивачеві допомогли фінансово усією сім`єю, навіть змушені були позичати грошові кошти у сторонніх осіб. Позиція відповідача. В судове засідання з`явився представник відповідача - адвокат Реус Д.С., який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правової допомоги серії АМ №1031220 від 13.09.2022, заперечив щодо позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. Також, 02.09.2022 представник позивача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не погоджується з твердженнями позивача щодо погіршення матеріального стану у зв`язку з утриманням ще однієї дитини та наданням фінансової допомоги вітчиму. Зокрема, [PERSON] , як особа з інвалідністю другої групи перебуває на обліку у пенсійному фонді та отримує пенсійні виплати. Разом з цим, [PERSON] не надано суду належних доказів, які підтверджували б факт фінансових витрат зі сторони позивача на утримання вітчима. Позивачем навіть не долучено до матеріалів справи доказів того, що [PERSON] є чоловіком матері позивача. Також, [PERSON] має двох повнолітніх дітей, які зобов`язані здійснювати догляд за своїм батьком та нести відповідні витрати на його лікування. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що у 2015 році спільному сину сторін - [PERSON] було встановлено діагноз плоскостопість другого ступеня. Внаслідок даного захворювання відповідач з дитиною постійно проходять періодичні огляди у лікаря та витрачають кошти на обстеження, лікування дитини, на купівлю спеціального взуття, яке є дороговартісним. Отже, після ухвалення судом рішення про стягнення з позивача аліментів, стан здоров`я дитини погіршився. Крім того, сам по собі факт народження у позивача ще однієї дитини не свідчить про те, що у нього погіршився матеріальний стан. Встановлені судом обставини. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 21.04.2017 у цивільній справі №283/345/17-ц шлюб між сторонами розірвано; стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення в межах стягнення всієї суми боргу по аліментах (а.с.25). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 29.08.2018 у цивільній справі №283/1161/18 змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2017 року; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , - в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину для дитини відповідного віку\~щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . На виконання вищезазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, який направлено на примусове виконання до органу державної виконавчої служби (а.с.2). 05.10.2018 старшим державним виконавцем Черняхівського районного ВДВС ГТУ юстиції у Житомирській області Ковальчук Т.В. відкрито виконавче провадження №57366161 щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини (а.с.26). 04.01.2019 відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №2 (а.с.31). Позивач також зареєстрував шлюб з [PERSON] , від якого у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). На підтвердження того, що у спільної дитини сторін - [PERSON] , 2012 р.н., погіршився стан здоров`я, відповідачем долучені до матеріалів справи заключення за результатами плантографічного дослідження ОртоМедЦентру, згідно з яким у дитини спостерігається двостороння комбінована плоскостопість першого, а в подальшому другого ступеню, довідку ЛКК №248 від 29.0.2022, відповідно до якої [PERSON] встановлено діагноз дитячий ідіоматичний сколіоз та плоскостопість другого ступеня. Також відповідачем надано копії квитанцій, з яких вбачається, що вона купувала дитині спеціальне ортопедичне взуття (а.с.32-52). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №7037/19.9-30 від 26.08.2022, виданим Черняхівським районним відділом державної виконавчої служби, заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 26.08.2022 становить 40509,98 грн. (а.с.59-61) 31.08.2022 вищезазначену заборгованість позивачем погашено у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №5638 (а.с.58). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір щодо зміни розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення суду. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою статті 141\~СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Частиною другою статті 150\~СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180\~СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою та третьою статті 182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доводи позивача про те, що він не матиме можливості сплачувати аліменти в розмірі ј частини, оскільки не працює, має на утриманні ще одну малолітню дитину та фінансово допомагає вітчиму, суд не приймає до уваги, тому що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (постанова КЦС ВС від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18). Відповідно до частини третьої статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом зазначених норм права слід розрізняти спосіб стягнення аліментів (частка від доходу або тверда грошова сума) та розмір аліментів (чітко визначені частка від доходу платника аліментів або грошова сума). Позивач звернувся до суду з вимогою про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Однак, стаття 181 СК України, в редакції, чинній на день звернення позивача до суду з даним позовом, не визначає права платника аліментів звертатися із позовом до суду про зміну способу стягнення аліментів. Таким правом закон наділяє лише одержувача аліментів, в спірних правовідносинах в даній справі одержувачем аліментів є відповідач. Представник відповідача у судовому засіданні зауважив, що його довірителька, як одержувач аліментів, заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що належним способом захисту для позивача, як платника аліментів, за наявних для того підстав, є звернення до суду з позовною заявою на підставі ч.7 ст. 170 ЦПК України та ст. 192 СК України про зменшення розміру аліментів, але в межах визначеного рішенням суду способу їх стягнення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. У позовній заяві позивач, з огляду на обраний ним спосіб захисту, просив звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах (...) про зміну способу стягнення аліментів. Ухвалою про відкриття провадження від 10.08.2022 було визначено, що з врахуванням суті спору та обраного позивачем способу захисту, питання судових витрат, зокрема, стягнення судового збору, будуть вирішуватись судом за наслідками розгляду справи по суті, оскільки на стадії відкриття провадження суд не досліджує докази та не перевіряє на відповідність закону обраного позивачем способу захисту. Оскільки за наслідками розгляду справи судом встановлено, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, а в позові слід відмовити, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: на користь держави підлягає стягненню судовий збір. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed