Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.04.2011 року в розмірі 26756 грн. 94 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 29.04.2011 між відповідачем та АТ КБ «ПриватБанк» (14.06.2018 року змінено назву з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк») шляхом підписання заяви укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, Банк керувався п.п 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку. Порядок внесення змін до умов договору передбачений п. 1.1.3.2.3 Договору. З 01.03.2019 КБ «ПриватБанк`було змінено редакцію Умов та правила надання банківських послуг, зокрема, сторони дійшли згоди, що в разі порушення зобов`язань, починаючи з 181 дня клієнт зобов`язується сплатити банку проценти від суми неповернутого кредиту, у розмірі 86,4% для карти «Універсальна», 84% для карти «Універсальна голд». Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач отримав та використовував кредитній кошти, однак, свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 15 серпня 2021 року має кредитну заборгованість в розмірі 26756 грн 94 коп., яка складається з 21759 грн. 99 коп. заборгованості за тілом кредита, 4996 грн. 95 коп. заборгованість за простроченими відсотками, яку банк просив стягнути в судовому порядку. Ухвалою судді від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного повадження з викликом сторін. 09.11.2021 року від представника відповідача - Наталюка Н.М. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого у позові КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором просив відмовити. Вказує, що за змістом позовної заяви 29.04.2011 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» шляхом підписання анкета - заяви укладено кредитний договірпро приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в межах якого позичальнику встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок, у зв`язку із неналежним виконанням договору у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 21759 грн. 99 коп. за тілом кредита, та 4996 грн. 95 коп. за простроченими відсотками. Проте, підписана відповідачем анкета - заява не містить процентної ставки за надані кредитні кошти. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в "ПриватБанку", Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, дані документи не підписані [PERSON] , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Крім того, безпосередньо укладений між сторонами договір від 29.04.2011 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Як вбачається з матеріалів справи, а саме виписок про рух коштів за договором №б/н від 29.04.2011 року станом на 01.08.2021 року [PERSON] було фактично отримано кредитних коштів в сумі 370223 грн. 18 коп., самостійно було погашено (повернуто) банку кошти в сумі 382652 грн. 46 коп. Тобто, відповідачем було погашено на 12429 грн. 31 коп. більше ніж отримано. Таким чином, вимоги за кредитним зобов`язанням були виконані [PERSON] повністю, так як на погашення фактично отриманих коштів було сплачено суму коштів яка в значній мірі перевищує розмір забогованості. У поданій 06.12.2021 року відповіді на відзив представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" Меркулова В.В. просив суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі, вказавши, що Умови та правила надання банківських послуг розміщені на сайті сайті: https://privatbank.ua є публічною офертою, на яку погодився відповідач, крім того, у анкеті-заяві [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з ними і у письмовому вигляді. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 8 років та позичальник не звертався до банку з приводу неправильності нарахування відсотків, відповідно, з врахуванням презумпції правомірності правочину, наполягає на задоволенні позову, підтвердженого належними та допустимими доказами, в тому числі, випискою по рахунку та розрахунком заборгованості. У поданому 24.12.2021 року заперечені представник відповідача - [PERSON] зазначив, що відповідь на відзив отримав в приміщенні Дунаєвецького районного суду Хмельницької області, поштовим зв`язком йому не направлялась відповідь на відзив. Крім того, вказав, що АТ КБ " Приватбанк" зазначив,що протягом 8 років [PERSON] не звертався до банку по факту неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір ставок і погодився з ними, оскільки постійно здійснював погашення заборгованості. Однак, [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, постійно виконував зобов`язання по сплаті тіла кредиту. Підписана [PERSON] анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку не містять процентної ставки за надані кредитні кошти. Твердження банку, що тарифи є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку, не є доказом того що позичальник [PERSON] погодився з ними на час подачі позову до суду. Також, відповідачем було підписано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та ознайомлено з процентними ставками та наслідками прострочення зобов`язань лише 30.03.2020 року і з цього часу виникає у відповідача обов`язок щодо сплати відсотків по кредиту, а тому слід відмовити у позові позивача. Повноважний представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В поданому письмовому пояненні від 14.01.2022 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Наталюк Н.М.. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача, просив у задоволенні позову відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступних висновків. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, в зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Судом встановлено, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 29.04.2011, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У підписаній анкеті-заяві вказано, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг та Тарифами складають договір про надання банківських послуг. Підписуючи дану анкету-заяву, відповідач ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк" , та Тарифами банку, які надавались для ознайомлення в письмовому вигляді. Зі змінами Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язується знайомитися самостійно на офіційному сайті банка privatbank.ua. Відповідачу 08.01.2013 було надано кредитну картку терміном дії до 01/15, яка в подальшому перевипускалась та на час звернення до суду з позовом діяла кредитна картка строком до 121/23, що підтверджується наданою позивачем довідкою. Також, довідкою АТ КБ "ПриватБанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача (договір б/н), підтверджується старт карткового рахунку, а також зміни кредитного ліміту. До анкети-заяви банк разом з позовом додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в "ПриватБанку", Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна» 30 днів пільгового періоду а також Паспорт споживчого кредиту. Додані банком до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить підпису відповідача, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, у анкеті - заяві вказано, що всі вище означені документи, мали бути пред`явлені замовнику банківських послуг саме у письмовому вигляді, що спростовується матеріалами справи. Крім того, до позовної заяви не додано пам`ятку клієнта, яка за умовами заяви є невід`ємною частиною договору про надання банківських послуг. Таким чином, вказані документи не є складовою частиною кредитного договору з [PERSON] . Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19), які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, оскільки анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, не зазначено розмір процентної ставки за користування кредитом, сторони в розумінні цивільного законодавства не погодили вказані складові частини кредитного договору. До позовної заяви додано також Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 30.03.2020, проте суд відхиляє вказаний доказ як неналежний, оскільки виходячи зі змісту розділу 7 Паспорту, викладена у ньому інформація, в т.ч. щодо розміру відсоткової ставки, зберігає чинність та є актуальною до 14.04.2020; умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Термін «паспорт споживчого кредиту» вживається у Законі України «Про споживче кредитування» лише в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача, а тому не є частиною кредитного договору. Така правова поція викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 15 серпня 2021 року становить 26756 грн 94 коп., та складається з 21759 грн. 99 коп. заборгованості за тілом кредита, 4996 грн. 95 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Проте, як вбачається зі змісту розрахунку, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, неодноразово змінювався позивачем в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем, а тому такий розрахунок, не може бути взятий до уваги судом як належний та допустимий доказ заборгованості позичальника перед банком. В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наданої позивачем виписки по рахунку вбачається, що відповідач фактично отримував та використовував кредитні кошти на підставі анкети-заяви за період з 29.04.2011 року по 01.08.2021 в сумі 365348 грн 06 коп, а повернув банку 396300 грн.61 коп., отже кошти повернуті банку в повному обсязі, відповідно, зобов`язання перед банком виконано належним чином. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, проаналізувавши докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України так, як в позові відмовлено, тому з відповідача не стягуються, понесенні позивачем судові витрати.

Outcome: dismissed