Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просила визнати розірваним трудовий договір між нею та ТОВ «Іграшки з дерева». У обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 24 липня 2015 року [PERSON] було прийнято на посаду директора ТОВ «Іграшки з дерева» згідно наказу № 8 від 24 липня 2015 року та протоколу № 5 від 23 липня 2015 року. 13 червня 2022 року [PERSON] направила заяву про звільнення за власним бажанням з 17 червня 2022 року, з вимогою внести відповідні зміни в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань та виключити її персональні данні, як керівника ТОВ «Іграшки з дерева» та з переліку осіб, які обираються (призначаються) до органу управління ТОВ «Іграшки з дерева», уповноважених представляти ТОВ «Іграшки з дерева» у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені ТОВ «Іграшки з дерева» без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва імені ТОВ «Іграшки з дерева», а також з вимогою провести остаточні розрахунки, надіслати їй копію наказу про звільнення та надати дозвіл на пересилання їй трудової книжки поштою на зареєстроване місце проживання. Станом на 28 червня 2022 року відповідач не отримав лист. Таким чином, з 17 червня 2022 року ТОВ «Іграшки з дерева» жодних дій щодо звільнення [PERSON] з посади директора з дотриманням вимог КЗпП не здійснило, з нею не проведено остаточний розрахунок та не видано трудову книжку, а також наказу про звільнення, чим порушено її конституційне право на вільний вибір праці. Зв`язатися з учасником Товариства не видалось можливим, оскільки поштова кореспонденція не відправляється в країни-агресори Російську Федерацію та Білорусію, а тому у позивача взагалі відсутня будь-яка можливість в добровільному порядку врегулювати спір. Ухвалою суду від 05 липня 2022 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 09.08.2022 року відкладено розгляд справи, залучено в якості третьої особи засновника товариства [PERSON] Представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, зазначила, що позов підтримують та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до розміщеного на сайті суду оголошення, у суду відсутня можливість направлення кореспонденції засобами поштового зв`язку. Третя особа [PERSON] також до суду не з`явився, повідомлявся засобами електронного зв`язку, а також шляхом опублікування оголошення на сайті суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому\~задоволенню з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наказу № 8 від 24.07.2015 р., [PERSON] на підставі протоколу № 5 від 23.07.2015 р. приступила до виконання обов`язків директора ТОВ «Іграшки з дерева». Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, керівником ТОВ «Іграшки з дерева» вказано [PERSON] , інші особи, які мають право вчиняти дії від імені підприємства без довіреності відсутні. Відповідно до копії статуту, єдиним учасником ТОВ «Іграшки з дерева» є [PERSON] , який проживає в м. Іркутськ Російської федерації. Статтею 13 Статуту товариства визначено, що виконавчим органом є директор, який здійснює управління поточною діяльністю товариства. Обрання одноосібного виконавчого органу товариства відноситься до компетенції загальних зборів товариства (ст. 11 Статуту). 13 червня 2022 року позивачка направила відповідачу поштою заяву про розірвання трудового договору, у якій просила звільнити її за власним бажанням з 17.06.2022 року та провести з нею розрахунок. Таку ж заяву, датовану 10.06.2022 р. позивачка направила засобами електронного зв`язку учаснику товариства [PERSON] . Докази щодо надання відповіді на заяву, відсутні. Суд керується такими нормами права. Згідно з довідкою від 25.07.2022 р. № 24, заборгованість із заробітної плати, яка не була виплачена позивачці, складає 105 878,16 грн. станом на 17.06.2022 р. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно з ч. 1 ст. 99 ЦК України, загальні збори Товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію та склад. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема визначення основних напрямів діяльності товариства; обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства; прийняття інших рішень, віднесених законом до компетенції загальних зборів учасників. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,39). Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Згідно зі ст. 47 КЗпП, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Статтею 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. На підставі ст. 117 КЗпП, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наданими доказами підтверджено, що між позивачем, як працівником та ТОВ «Іграшки з дерева», як роботодавцем було укладено трудовий договір на невизначений строк. Позивачка має право на вільний вибір роботи, що включає право на розірвання трудового договору в порядку ст. 38 КУпАП. Питання розірвання трудового договору з директором відноситься до компетенції Загальних зборів. Єдиний учасник товариства проживає у Російській федерації, що виключає можливість направлення йому кореспонденції засобами поштового зв`язку. У встановленому порядку позивачка подала заяву про звільнення, в тому числі учаснику товариства засобами електронного зв`язку. За таких умов, учасник товариства повинен був провести загальні збори та вирішити заяву позивачки про звільнення, але цього не зробив. Тому, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання трудового договору на підставі ст. 38 КУпАП, слід задовольнити. Водночас, позивачка просила розірвати трудовий договір з 17.06.2022 р. В цій частині суд зазначає, що моментом розірвання трудового договору автоматично не можна вважати ту дату, яку зазначила позивачка у заяві про звільнення, і законних підстав для цього немає. Суд звертає увагу, що позивачка займає керівну посаду, відповідає за діяльність товариства, та будь-яких доказів фактичного припинення трудових відносин з 17.06.2022 р. суду не надано. Відповідно, слід дійти висновку, що незважаючи на не вирішення загальними зборами товариства заяви позивачки, трудові відносини між товариством і позивачкою продовжувались, та саме з цього приводу виник спір. Таким чином, датою розірвання трудового договору слід вважати дату набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.ст. 47, 116 КЗпП, суму заборгованості із заробітної плати в розмірі 105\~878,16 грн. слід стягнути на користь позивачки. Водночас, з урахуванням визначеної судом дати звільнення та беручи до уваги, що позивачка сама є директором товариства, тобто несе відповідальність за своєчасну і повну виплату заробітної плати, підстави для стягнення середнього заробітку відповідно до ст. 117 КЗпП, відсутні. На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивачки суму судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial