Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Представник Київського міського центру зайнятості звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. До Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного звернувся [PERSON] 22.10.2020 р. для отримання такого статусу відповідач, через портал Єдиний портал електронних послуг «Дія», відповідач подав заяву, в якій зазначив інформацію про те, що через відсутність роботи немає заробітку, інших передбачених законодавством доходів, не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах не отримує та не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства. Відповідач був ознайомлений з правами та обов`язками безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. Також, гр. [PERSON] шляхом підписання згоди на обробку персональних даних поінформований, що його персональні дані включені до Єдиної інформаційно-аналітичної системи і такі дані будуть оброблені з метою здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої для нарахування та отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття. Наказом Шевченківської філії Київського міського центру зайнятості № НТ 201029 від 29.10.2020 р. відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 29.10.2020 р. по 23.10.2021 р., як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. 12.03.2021 р. позивачем складено Акт № 800 розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону № 1533-ІІІ. За висновками позивача [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного зареєстрований з 21.09.2018 р. в Раді адвокатів Київської області та має право на здійснення індивідуальної адвокатської діяльності. Відповідно до вимог с. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, якій здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. За таких обставин, позивачем видано наказ № НТ 210409 від 09.04.2021 р., який припинено реєстрація відповідача як безробітного у зв`язку із встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, та призначено матеріальну допомогу та припинено виплати допомоги. Оскільки відповідач приховав відомості щодо наявності свідоцтва на право на зайняття адвокатською діяльністю від 21.09.2018 р., позивачем 25.03.2021 р. прийнято рішення щодо повернення [PERSON] нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 34 056,47 грн., про що відповідача було повідомлено. У зв`язку із тим, що відповідач кошти в добровільному порядку не повернув, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Київського міського центру зайнятості кошти в розмірі 34 056,47 грн. Провадження у справі відкрито 16.06.2022 р., відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач подав відзив на позов, де зазначив наступне. Призначення допомоги по безробіттю пов`язується із наявністю/відсутністю роботи (праці) в особи, як можливості діяти. Необхідними умовами для визнання особи безробітною і для виплати відповідної грошової допомоги є не формальна реєстрація особи як самозайнятої особи чи приватного підприємця, а реальне зайняття підприємницькою діяльністю та отримання доходу (прибутку) від такої діяльності, який необхідний людині для забезпечення її фізичного існування. [PERSON] на час звернення з заявою про надання статусу безробітного господарської діяльності фактично не здійснював , прибутків від такої діяльності не отримував. Крім того, якщо держава вже надала людині соціальну допомогу, перерахунок і подальші спроби повернути виплачені кошти становитимуть втручання у права, гарантовані ст.1Протоколу 1 Конвенції, про що зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Казарін проти Італії». У відповіді на відзив представник позивача вказав, що відповідач не скористався своїм правом та не зупинив дію свідоцтва, яке надає право на зайняття адвокатською діяльністю, а тому в період перебування на обліку в центрі зайнятості належав до категорії зайнятого населення. Факт отримання чи неотримання доходу від такої діяльності не відміняє обов`язку повідомляти центр зайнятості на обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення. У запереченні на відповідь на відзив [PERSON] наголосив, що висновки відповідача є хибними, такими що зроблені лише на факті отримання відповідачем свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його безпідставністю. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. За приписами ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю». Встановлено, що 29.10.2020 р. Київським міським центром зайнятості були прийняті рішення про надання статусу безробітного [PERSON] та йому призначено допомогу по безробіттю (накази від 29.10.2020 р. № НТ201029). Як свідчить довідка-розрахунок № 195 від 22.03.2021 р. відповідач за період з 29.10.2020 р. по 15.03.2021 р. отримав допомогу по безробіттю у загальній сумі 34 056 грн. 47 коп. 12.03.2021 р. Київським міським центром зайнятості складено Акт № 800 розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» де зазначено, що [PERSON] , який перебуває з 29.10.2020 р. на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітної особи, з 21.09.2018 р. зареєстрований в Раді адвокатів Київської області. Так, як свідчить витяг з сайту Національної асоціації адвокатів України, [PERSON] отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю за № 000466, видане Радою адвокатів Чернігівської області 21.09.2018 р. За таких обставин, Київським міським центром зайнятості 16.03.2021 р. прийнято рішення про припинення виплати допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію відповідача як безробітного у зв`язку із встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів на підставі яких прийнято рішення про надання статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється, у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). У відповідності до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). За приписами п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 р. за № № 60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Представник позивача зазначає, що грошові кошти у сумі 34 056 грн. 47 коп. мають бути стягнуті з відповідача, оскільки він не повідомив Київський міський центр зайнятості про наявність свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а отже є самозайнятою ососбою. За нормою ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню заробітна плата й платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їхня виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку й недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, на основі яких була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. В розумінні положень ч. 1 ст. 1215 ЦК України зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав. Так, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою, за положеннями ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Як свідчать матеріали справи, [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Райфайзен Банк Аваль» з 20.11.2002 р. по 22.10.2020 р. Відповідно до наданої Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві Харабаш Д.В. за період часу 2020 р. - 3 квартал 2021 р. не отримував дохід від адвокатської діяльності. Податкова декларація про майновий стан і доходи [PERSON] за 2020 р. чистий оподатковуваний дохід останнього від провадження господарської діяльності дорівнює нулю гривень. Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво -це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Зважаючи на вищенаведені обставини та докази підстави вважати, що [PERSON] займався підприємницькою діяльністю та не отримував дохід від адвокатської діяльності відсутні. Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. При цьому призначення вказаної допомоги по безробіттю пов`язується саме із наявністю/відсутністю роботи (праці) в особи як можливості діяти. Необхідними умовами для визнання особи безробітною і для виплати відповідної грошової допомоги, є не формальна реєстрація особи як суб`єкта підприємницької діяльності, фізичної особи - підприємця чи приватного підприємця, а реальне зайняття підприємницькою діяльністю та отримання доходу (прибутку) від такої діяльності, який необхідний людині для забезпечення її фізичного існування. Зважаючи на те, що [PERSON] на час звернення з заявою про надання статусу безробітного господарської діяльності не здійснював, прибутків від такої діяльності не отримував, правові підстави для задоволення позову відсутні. Вищевказане узгоджується з висновками, які викладено у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.04.2019 № 757/17820/17-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, прийнятої у справі N 545/163/17 (провадження N 61-33727сво18) від 06 лютого 2019 року. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed