Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що позивач та відповідач, з 07 червня 2016 року перебували у шлюбі. Вказаний шлюб було розірвано згідно рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 липня 2022 року № 723/1985/22. Від спільного подружнього життя у нас народилась неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження. В даний час неповнолітня дитина проживає і знаходяться на утриманні позивача. Пропозицію позивача домовитись про участь відповідача в утриманні дитини вона залишила без відповіді, виходячи з чого позивач просив стягувати з відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак направив заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Справа до суду надійшла 27.07.2022 року та була призначена до підготовчого судового засідання на12.09.2022 року. Встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , які народилась від шлюбу та проживає разом із своїм батьком позивачем по справі. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на її утримання. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліментів на утримання дітей, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 27.07.2022 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що дитина проживає з батьком, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітніх дітей, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов`язки у відповідача відсутні. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved