Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

12.11.2021 на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та матері до досягнення дитиною трирічного віку, в прохальній частині якої позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого: 1. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.1 1.2021 і до досягнення дитиною повноліття; 2. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання жінки в розмірі 1/6 (однієї шостої) заробітку (доходу) [PERSON] , щомісяця, починаючи з 12.11.2021 і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років - до [INFO] . Свої позовні вимоги позивачка в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами та нормами права: 27.10.2021 у них з відповідачем народилася дочка, - [PERSON] , про що Кагарлицьким відділом ДРАЦС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції, 02.11.2021 видано свідоцтво про народження Серії [NUMBER] . З відповідачем у зареєстрованому шлюбі вона ніколи не перебувала, однак, - певний період часу спільно проживали без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Станом на сьогоднішній день дитина знаходиться на її утриманні та проживає разом з нею по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 902 від 11.11.2021, виданою виконкомом Кагарлицької міської ради. Водночас, у зв`язку з народженням дитини та здійсненням материнського обов`язку по догляду за новонародженою дитиною, - вона ніде не працює та не перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітна, що підтверджується довідкою № 646 від 11.11.2021, виданою Кагарлицькою районною філією Київського обласного центру зайнятості. Угоди щодо сплати аліментів між ними не досягнуто. Відповідач не допомагає йутримувати дитину, чим не виконує покладені на нього законом батьківські обов`язки. За таких умов, даний спір, підлягає розгляду в судовому порядку. Інших дітей, які потребують матеріального утримання, у відповідача немає. Разом з цим, повідомляє, що відповідач за своїм матеріальним становищем, спроможний утримувати дитину, оскільки є працевлаштованим військовослужбовцем (місце роботи: Військова частина № [NUMBER] Національної гвардії України, код СДРПОУ - [NUMBER]). Відповідно до ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України, визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Частиною 6 ст. 7 СК України, визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Частиною 10 ст. 7 СК України, визначено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Частиною 2 ст. 18 СК України, визначено, що суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: 2) примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 СК України, визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. З ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони самостійно не погодили розмір аліментів, а тому аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК ( 2947-14) аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 1 84 СК) і виплачуються щомісячно. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини, - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст. 26 Конвенції про права дитини від 20.1 1.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ від 27.02.1991 року № 789-ХП та набула чинності для України 27.09.1991 року регламентовано, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов`язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Згідно п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє, що заходи досудового врегулювання спору в частині визначення розміру аліментів не вживалися. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє, що вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалось. У відповідності із п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України підтверджує, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів я звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved