Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.05.2017 року [PERSON] підписала заяву №957415/050517 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідач беззастережно приєднався до умов вказаного договору в редакції, яка на день підписання заяв про приєднання була розміщена на інтернет сторінці банку www.oshadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частино якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до заяви про приєднання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі Договір) відповідачу встановлено кредит в розмірі 7\~000,00 грн. Згідно до п. 1.20 розділу ХХІІ Договору сплата нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. У разі не сплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості , яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунку для обліку простроченої заборгованості. Відповідно до п. 1.27, п 1.29 розділу ХХІІ Договору будь-яке невиконання клієнтом договору породжує у банку право достроково відкликати кредит, а клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість в повному обсязі та сплатити всі інші платежі. Відповідач порушив умови договору, у зв`язку з чим станом на 08.06.2022 року заборгованість за договором становить 13111,39 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 6999,62 грн, заборгованості за відсотками 2311,01 грн, комісії 10,00 грн, пені 341,85 грн, заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту 209,46 грн, заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту 543,67 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 1992,40 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 703,38 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву 05.08..2022 року, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.05.2017 року [PERSON] підписала заяву про приєднання №957415/050517 до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобі (платіжної карти) з АТ «Ощадбанк». Згідно вказаного договору, блок 6 Заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка підписана відповідачем, підписанням цієї заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, яка є складовою Заяви про приєднання, клієнт укладає з Банком кредитний договір, ініціює одержання кредиту та підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування: максимальний розмір кредиту 7000,00 грн, строк користування кредитом 19 місяців з правом продовження на той самий строк, розмір процентної ставки 30 відсотків річних, процентна ставка за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду -0,001 відсотків річних, комісійна винагорода за обслуговування невикористаної частини кредиту складає 0,00 грн, розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів 0,00 відсотки від суми таких коштів, порядок погашення кредиту часткове поверненя кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 0,00 відсотків від суми заборгованості за кредитом. Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідача станом на станом на 08.06.2022 року заборгованість за договором становить 13111,39 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 6999,62 грн, заборгованості за відсотками 2311,01 грн, комісії 10,00 грн, пені 341,85 грн, заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту 209,46 грн, заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту 543,67 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 1992,40 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 703,38 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач посилається на те, що умови кредитного договору, укладеного між ним та відповідачем, визначені в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку застосування конструкції договору приєднання його умови розробляв АТ «Ощадбанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути заборгованість за комісією, пеню, 3 відсотками річних та інфляційні втрати. При цьому у позовній заяві жодним чином не обґрунтовані підстави їх нарахування. Щодо посилання позивача на ч. 2 ст. 625 ЦК України, то право нараховувати 3 відсотки річних виникає з моменту пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, тобто право нараховувати 3 відсотки річних та інфляційні втрати на суму заборгованості у позивача може виникнути у разі задоволення позову про стягнення заборгованості, тобто вказані позовні вимоги є передчасними. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме долучений до позову Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розумів відповідач та ознайомився й погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо підстав нарахування, розміру та порядку сплати процентів та пені. Крім того суд звертає увагу, що копія Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб надана суду не в повному обсязі. За таких обставин наданий банком Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наведена правова позиція викладена в постанові Великою Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 342/180/17). Однак, враховуючи, що заява про приєднання №957415/050517 від 05.05.2017 року, а саме заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (блок 6) містить умови кредитного договору щодо кредитного ліміту, строки та порядок оплати кредиту, розміру та порядку сплати відсотків, суд вважає за можливе задовольнити позов частково. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково у розмірі 9310,63 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6999,62 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 2311,01 грн, та з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1761,80 грн пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial