Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

1.Зміст позовних вимог. 14 грудня 2021 року позивачем подано до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області зазначений позов, за яким заявлено наступні позовні вимоги, а саме: встановити факт дублювання адреси об`єкта нерухомого майна - магазину непродовольчих товарів загальною площею 70,9 кв.м. (вбудоване приміщення № 2) по [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , що є підставою для присвоєння магазину непродовольчих товарів загальною площею 70,9 кв.м. (вбудоване приміщення № 2) по [ADDRESS] , нової поштової адреси Управлінням містобудування та архітектури Кам`янської міської ради; стягнути з Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради, юридична адреса: 51900, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Москворецька, будинок № 14 «А», ЄДРПОУ 30072064, на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок. 2.Позиція позивача. На підставі договору дарування квартири від 02 березня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 513, позивач [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] (копія правовстановлюючого документа на квартиру додається до позовної заяви). Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 31 липня 2001 року № 335 дозволено власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] реконструкцію трьох кімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 77,9 кв.м. житловою площею 47,9 кв.м. під магазин непродовольчих товарів з організацією окремого входу згідно з викопіровкою, після одержання дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (копія рішення додається до позовної заяви). Згідно акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 30 серпня 2002 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 23 вересня 2002 року № 424, магазин непродовольчих товарів по [ADDRESS] прийнято в експлуатацію. У липні 2021 року в ході приведення правовстановлюючих документів на магазин відповідно до норм чинного законодавства, та наміру здійснити реєстрацію права власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано право власності за іншою особою, а саме при державній реєстрації стоматологічного кабінету за адресою [ADDRESS] приватним нотаріусом Жидковим В.Ю. вказано адресу об`єкту нерухомого майна: [ADDRESS] , таким чином відбулося дублювання адреси об`єктів нерухомого майна. На підставі викладеного, позивачу запропоновано звернутися до управління містобудування та архітектури міської ради для присвоєння адреси магазину непродовольчих товарів по [ADDRESS] . Для упорядкування поштової адреси 24 листопада 2021 року [PERSON] звернулась із відповідною заявою до Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради, проте наказом Управління від 30 листопада 2021 року № 13 «АВ» [PERSON] було відмовлено у зміні адреси об`єкта нерухомого майна, а саме магазину непродовольчих товарів загальною площею 70,9 кв.м. (вбудоване приміщення №2) по [ADDRESS] , у зв`язку з поданням неповного пакету документів, а саме: відсутній документ (рішення суду), яким встановлено юридичний факт дублювання адреси об`єкта нерухомого майна. Зазначене стало підставою для звернення із позовом на захист прав позивача як власника об`єкту нерухомого майна. 3.Позиція відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України. В судові засідання представник відповідача до суду не прибув, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачу на юридичну адресу відповідача та електронну адресу відповідача, а тому в силу ст.128-130 ЦПК України вважається доставленою. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними. Відзив відповідачем на позов не подано. Заяв та клопотань про проведення розгляду за їх відсутності не подано. \~ \~ \~ \~ 4.Заяви, клопотання, процесуальні питання. 14 грудня 2021 року позивачем подано позовну заяву до провадження суду. 17 грудня 2021 року ухвалено про відкриття провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачем подано заяву про підтримання позовних вимог вцілому та зазначено про згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. 21 вересня 2022 року ухвалено про проведення судового розгляду на підставі наявних доказів у справі, в порядку заочного судового розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 5.Фактичні обставини встановлені судом. На підставі Договору дарування квартири від 02 березня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 513, позивач [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] ( а.с. 11). Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 31 липня 2001 року № 335 дозволено власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] реконструкцію трьох кімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 77,9 кв.м. житловою площею 47,9 кв.м. під магазин непродовольчих товарів з організацією окремого входу згідно з викопіровкою, після одержання дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (а.с. 12). Згідно акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 30 серпня 2002 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 23 вересня 2002 року № 424, магазин непродовольчих товарів по [ADDRESS] прийнято в експлуатацію (а.с. 13-15, 16). У липні 2021 року в ході приведення правовстановлюючих документів на магазин відповідно до норм чинного законодавства, та наміру здійснити реєстрацію права власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано право власності за іншою особою, а саме при державній реєстрації стоматологічного кабінету за адресою [ADDRESS] приватним нотаріусом Жидковим В.Ю. вказано адресу об`єкту нерухомого майна: [ADDRESS] , таким чином відбулося дублювання адреси об`єктів нерухомого майна. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Коноплянкою В.М. відмовлено [PERSON] , у державній реєстрації права власності, форма власності приватна на магазин непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 2), що розташований [ADDRESS] за суб`єктом [PERSON] , з підстав реєстрації на час подання для проведення державної реєстрації документів заявником, виявлення за вказаною адресою зареєстрованого права власності за іншою особою, що підтверджено Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 60088779 від 31 серпня 2021 року (а.с. 23). 6.Застосовані норми права. Відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 р.), ратифікованою\~Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених\~законом\~і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. \~ \~ \~ \~Згідно до п. 52, 53 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2021 року за № 690, передбачено: П.52. - у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду. У разі коли всі окремі частини об`єкта з однаковими адресами є комунальною або державною власністю та належать одному власнику, їх адреси можуть бути змінені в порядку, визначеному пунктом 53 цього Порядку, або в порядку, передбаченому у зв`язку із зміною, коригуванням адреси. П. 53. - упорядкування нумерації окремих частин об`єкта здійснюється органом з присвоєння адреси за поданням органу, якому належить право власності або оперативного управління зазначеним об`єктом. У разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта упорядкування нумерації окремих частин об`єкта може здійснюватися виключно за рішенням суду (крім випадку, визначеного абзацом другим пункту 52 цього Порядку). Упорядкування нумерації окремих частин об`єкта здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності. 7.Висновки та мотиви судового рішення. Судом встановлено що позивач [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування квартири від 02 березня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 513; яка за Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 31 липня 2001 року № 335 була реконструйована під магазин непродовольчих товарів з організацією окремого входу згідно з викопіровкою, згідно до дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, який вподальшому, згідно до акту державної технічної комісії, як закінчений будівництвом об`єкт в експлуатацію від 30 серпня 2002 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 23 вересня 2002 року № 424, був прийнятий в експлуатацію магазин непродовольчих товарів по [ADDRESS] . Згідно до довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» вих № 1377/1 від 05 липня 2021 року підтверджено реєстрація за [PERSON] , на підставі договору дарування від 02 березня 2001 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик В.В., реєстраційний № 513 права власності на об`єкт нерухомого майна квартиру [ADDRESS] (а.с. 21). Факт набуття права власності позивача, в передбачений спосіб та порядок, шляхом реконструювання належної на праві власності позивачу квартири, в нежитловий об`єкт як магазин непродовольчих товарів по [ADDRESS] , на час розгляду справи не оспорений і не спростований. Єдина інформаційна база, яка містить відомості про права на нерухоме майно та їх обтяження, була введена в дію 2013 року. До 2013 року реєстрація права власності на майно проводилася в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який зараз є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення\~ та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення\~ та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації в реєстрі, та проводилося реєстрація права власності на паперових носіях у Бюро технічних інвентаризацій, та в подальшому у порядку визначеному Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженому\~наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 N 7/5. Тобто, права, зареєстровані до 1 січня 2013 року, залишаються дійсними. Таким чином, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~ - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, - згідно до ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.). Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Правомочність розпоряджання означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.). У сукупності ці правомочності вичерпують усі надані власнику можливості. Як встановлено судом, позивач будучи власником вищезазначеного об`єкту нерухомого майна, за адресою квартира [ADDRESS] , бажаючи реалізувати своє право власності на реєстрацію реконструйованого об`єкту нерухомості як магазин непродовольчих товарів по [ADDRESS] , від державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Коноплянкою В.М., отримала Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 60088779 від 31 серпня 2021 року (а.с. 23), з підстав реєстрації на час подання позивачем для проведення державної реєстрації документів, виявлення державним реєстратором за вказаною адресою вже зареєстрованого права власності за іншою особою. Згідно вимог п.50\~Постанови Кабінету\~Міністрів України від 07.07.2021року №690 «Про затвердження Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна», зазначено, що упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна здійснюється: у випадку виявлення невідповідності адреси фактичному розташуванню об`єкта; у випадку виявлення дублювання адрес існуючих об`єктів державної або комунальної власності; у випадку подвоєння адрес внаслідок об`єднання населених пунктів; у випадках, визначенихпунктами 9,10та41цього Порядку; у випадках, встановлених законодавством та цим Порядком. Повноваження органів, що здійснюють присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси будинку, визначені в ч.5 ст.26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: «виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси у строк, визначений цією статтею. У містах з районним поділом за рішенням міських рад повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися виконавчим органам районних в місті рад. В ч.11 ст.26-3\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» вказані підстави для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта: 1) зміни в адміністративно-територіальному устрої (у тому числі зміна назви області, району, населеного пункту); 2) зміна назви вулиці, її об`єднання та поділ; 3) зміна назви гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта; 4) об`єднання, поділ закінчених будівництвом об`єктів, виділення частки із закінченого будівництвом об`єкта (з урахуванням вимог пункту 2 частини третьої цієї статті); 5) упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна у визначених цим Законом випадках та в інших випадках, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес. А тому враховуючи приписи п. 52 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2021 року за № 690, якими передбачено що у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду. На підставі зазначеного, встановив підстави та обґрунтування заявлених вимог позивачем [PERSON] , які ґрунтуються на підставі належних, достатніх та допустимих доказах, з врахуванням необхідності захисту права власності позивача, та встановив факт дублювання адреси за об`єктом нерухомого майна за № 2, розташованого у будинку [ADDRESS] , позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. 8.Судові витрати. Згідно до приписів ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору у розмірі908,00 гривень, підлягають відшкодуванню шляхом їх стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved