Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

24 грудня 2021 року представник виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Батько [PERSON] - [PERSON] . Відповідачі злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей: не здійснюють за ними належний догляд і контроль, не піклуються про їх фізичний та духовий розвиток, не готують дітей до самостійного життя. Відповідачі систематично зловживають алкогольними напоями, після чого вчиняють сварки та бійки у присутності дітей. Службою у справах дітей виконкому районної у місті ради, Криворізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, ювенальною превенцією Криворізького районного відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області неодноразово проводились з відповідачами індивідуально-профілактична робота. [PERSON] двічі притягувалась Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, за неналежне виконання батьківських обов`язків. [PERSON] також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення дій фізичного насильства, та хуліганства. Місце проживання [PERSON] зареєстровано у будинку [ADDRESS] , місце проживання [PERSON] не зареєстровано. Житло в якому проживали діти утримується у неналежному санітарному стані, не створені необхідні умови для життя, виховання, навчання та розвитку дітей. Згідно наказу від 14.12.2020 № 183-П діти перебувають на обліку у службі у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради як такі, що опинилися у надзвичайно складних життєвих обставинах. 05 жовтня 2021 року діти були передані [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , оскільки у дітей склалися з нею довірливі стосунки. Посилаючись на вищевказані обставини представник позивача просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] являється батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , являється батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 8). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.9). Відповідно до наказу служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради № 183-П від 14.12.2020, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах (а.с.10). 24 листопада 2021 року директор Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 23 Михайлов А. звертався до начальника служби у справах дітей виконкому Центрально-міської районної у місті ради з повідомленням про те, що [PERSON] , учениця 8-Б класу, проживає у бабусі [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , учень 2-Б класу проживає у бабусі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Батьки дітей ухиляються від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання і виховання дітей (а.с.22). Згідно акту обстеження умов проживання від 09.09.2021, умови проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] , потребують покращення, в квартирі брудно, неохайно, кімнати потребують ремонту, продукти харчування в недостатній кількості. Дітям виділена окрема кімната, але в ній брудно, речі розкидані. З матір`ю проведено профілактичну бесіду щодо виконання батьківських обов`язків (а.с.23). 09 вересня 2021 року інспектором СЮП ВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол на [PERSON] , за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с.34). Відповідно акту обстеження умов проживання від 29.09.2021, санітарні умови проживання квартири за адресою: [ADDRESS] , незадовільні, брудно, речі розкидані. Діти перебували в школі, мати знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, батько вийшов з будинку, та не відомо куди пішов. З матір`ю вести бесіду було недоречно, було прийнято рішення про виклик поліції з подальшим повідомленням у ССД (а.с.24). Листом комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» Криворізької міської ради від 30.09.2021 встановлено, що 29 вересня 2021 року, згідно клопотання служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, поступили неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.25). Згідно довідок відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 15.12.2021, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , та [PERSON] ; за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , та [PERSON] (а.с.32, 33). [PERSON] з моменту проживання за адресою: [ADDRESS] , вела аморальний спосіб життя, постійно приводила до будинку сумнівних осіб, з якими розпивала алкогольні напої, неодноразово викликалася поліція нею, та її донькою [PERSON] . Чоловік [PERSON] також зловживає спиртними напоями, приходить додому в нетверезому стані, висловлюється нецензурною лайкою, постійно б`є свою дружину на очах у дітей, що підтверджується побутовою характеристикою (а.с.34). Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем заявлену вимогу про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходів, та з відповідача [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання сина [PERSON] , та на думку суду вказаний розмір аліментів відповідатиме гармонійному розвитку дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 11.01.2022 № 8/33-63, виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.44-46). У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Враховуючи те, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать, що відповідачі у порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконують обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вказаний висновок узгоджений з постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18. Відповідно до вимог статей 7, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина перша статті 160 СК України). Відповідно до положень частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати або зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (частина перша статті 161 Сімейного кодексу України). Враховуючи те, що малолітній [PERSON] проживає без реєстрації, суд вважає необхідним зареєструвати його місце проживання за адресою місця реєстрації його батька, а саме: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved