Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м.Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 40511 (сорок тисяч п`ятсот одинадцять) грн.. 93 коп. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 13 листопада 2017 року, об 18 год.55 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належній їй транспортний засіб, марки «Тойота» д.н.з [NUMBER] , чим було завдано матеріальних збитків. Дорожньо-транспортна пригода сталася в м.Києві, по вул. Шосе Набережне, з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «Тойота» д.н.з [NUMBER] . 17 січня 2018 року, постановою Подільського районного суду м.Києва встановлено, що 13 листопада 2017 року об 18 год. 35 хв. [PERSON] порушив п.2.3, 12.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК «Граве Україна», згідно полісу №АК/4166889 від 29.06.2017 року. 02 березня 2018 року вона, як власник транспортного засобу марки «Тойота» д.н.з [NUMBER] звернулася до ПрАТ « СК «Граве Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування, про що отримала відмову у виплаті, у зв`язку з порушенням страхувальником п.8 полісу страхування. 13 грудня 2017 року, фізичною особою підприємцем [PERSON] складено звіт за №0365 про оцінку автомобіля «Тойота» д.н.з [NUMBER] , відповідно до якого встановлено матеріальний збиток в розмірі 40 511 грн.93 коп. 05 липня 2018 року, представник позивача звернувся до [PERSON] , як власника транспортного засобу із претензією - вимогою про відшкодування завданої шкоди, однак відповідач вимогу проігнорувала, відповіді не надала, у зв`язку з чим звернулася до суду. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача завдану шкоду в розмірі 40511 (сорок тисяч п`ятсот одинадцять) грн.. 93 коп. 26 квітня 2019 року Подільським районним судом м.Києва відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав заяву про розгляд цивільної справи без його участі, цивільний позов підтримує просить задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали клопотання про відкладення розгляду справи. У зв`язку з тривалим розглядом цивільної справи, суд вважає за можливим розглянути справу без участі сторін, за наявними у справі доказами. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають до задоволення у повному обсязі. За змістом ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого,: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлено, що 13 листопада 2017 року, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби марки «Тойота Ленд Крузер» д.н.з [NUMBER] , а також «Тойота Авенсіс» д.н.з. [NUMBER] отримали механічні ушкодження. Власником транспортного засобу «Тойота Ленд Крузер» д.н.з [NUMBER] , являється [PERSON] , а транспортного засобу «Тойота Авенсіс» д.н.з [NUMBER] [PERSON] . 17 січня 2018 року, постановою Подільського районного суду м.Києва провадження у справі відносно [PERSON] , за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Тойота Авенсіс» д.н.з [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Граве Україна», згідно полісу №АК/4166889 від 29.06.2017 року. Позивач [PERSON] звернулася із письмовою заявою до ПрАТ СК «Граве Україна» про виплату страхового відшкодування. Згідно відповіді ПрАТ СК «Граве Україна» від 06.03.2018 за № 1801 вбачається, що страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таке деліктне правовідношення виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст. ст. 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи. Приписи ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачають, що у зв`язку з пошкодженням т/з відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом Т/З з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. N 142/5/2 092, визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності Т/З за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу Т/З. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. А так як деліктні відносини поєдналися із відносинами обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування став страховик завдавача шкоди - відповідач - юридична особа у справі. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому цим Законом, і після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу (далі - т/з) відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом т/ з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень ст. 36.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик,

Outcome: dismissed