Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

У липні 2022 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства, у якому просив суд встановити відносно нього батьківство [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] народився [INFO] в місті Вінниця. Його народження було зареєстровано 04.03.1987 року у міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області актовий запис №910, відповідно до якого його матір`ю записана [PERSON] , [INFO] , а відомості про батька були внесені зі слів його матері, яка не перебувала в шлюбі на момент зачаття та його народження. Відповідно до діючого на той час Кодексу про шлюб та сім`ю України, прізвище батька та прізвище дитини було вказано за прізвищем матері « [PERSON] », ім`я, по батькові та національність батька вказані за вказівкою матері « [PERSON] , росіянин», а його як дитини по батькові вказано відповідно як « [PERSON] ». З раннього дитинства позивач жив з матір`ю та відповідачем по даній справі [PERSON] , якого знав як свого рідного батька. Сумнівів в його батьківстві щодо нього у позивача ніколи не виникало, оскільки його по батькові було « [PERSON] », також вони жили разом, називали один одного батьком та сином. [PERSON] завжди виявляв щиру батьківську любов та турботу до нього, утримував та виховував разом з матір`ю. В подальшому, ставши дорослим, він дізнався від батьків, що їх шлюб ніколи не був зареєстрований і батьківство відповідача щодо нього не зареєстроване належним чином. Зі слів батьків, вони почали жити однією сім`єю, як чоловік і жінка, але без реєстрації шлюбу до його народження, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, вони самі і всі оточуючі вважали їх подружжям. Вагітність матері була для них бажаною і вони разом чекали його народження. Коли він народився, батько забрав його матір разом з ним з пологового будинку, однак, з невідомих йому причин, його народження мати реєструвала сама, без присутності батька, в зв`язку з чим запис про нього був внесений з її слів. Потім, в силу певних життєвих обставин, батько вимушений був виїхати з міста Вінниці на тривалий час, а матір жила разом з ним в місті Вінниці. Коли батько повернувся у м. Вінницю, він знову почав проживати з ними разом і до даного часу він проживає разом з матір`ю позивача однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, як чоловік і жінка. В 1999 році в них народився ще один син та його брат [PERSON] . В 2013 році позивач одружився і почав жити окремо від батьків. На даний час позивач має двох дітей, яких йому допомагають виховувати його батьки. Діти позивача вважають [PERSON] своїм рідним дідом, а він їх рідними онуками. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві, просив їх задовольнити. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення, про що написав особисто заяву про визнання позову. Суду пояснив, що він є біологічним батьком позивача [PERSON] . Третя особа [PERSON] в підготовчому засіданні підтримала позовні вимоги. Підтвердила, що відповідач [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про народження №00035736409 від 03.06.2022, [PERSON] народився [INFO] у м. Вінниці, відомості про батька [PERSON] , росіянин; відомості про матір [PERSON] , [INFO] , росіянка, місце проживання: [ADDRESS] , що також підтверджується копією актового запису про народження №910 від 04.03.1987 (а.с. 10-11, 36). Згідно копії актового запису про укладення шлюбу №14 від 03.01.1990 встановлено, що було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між ними було припинено у відділі ЗАГС Староміського району Вінницької області, що підтверджується копією актового запису №155 від 27.05.1993 (а.с. 34, 37). Згідно письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за час спільного проживання та ведення побуту у [PERSON] і [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 13-15). На а.с. 16-17 містяться фотокартки, на яких позивач [PERSON] разом із батьком [PERSON] . Згідно роз`яснень, наданих у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, яка узгоджується із Рішенням Конституційного Суду України №1-рп/99 по справі №1-7/99 за конституційним зверненням про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів визначено, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Тому до правовідносин про встановлення батьківства [PERSON] та визнання його батьком [PERSON] , [INFO] , підлягають застосуванню норми Кодексу про шлюб та сім`ю України, тобто норми, що діяли на час народження позивача. Згідно статті 51 КпШС України взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. Відповідно до статті 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану (ч. 1). В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття (ч. 2). При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства (ч. 3). Статтею 55 КпШС України визначено, що якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2019 року в справі №562/1155/18 зроблено висновок, що: «Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що у свідоцтві про народження позивача [PERSON] запис про батька проведено за вказівкою матері [PERSON] , яка на час народження позивача не перебувала у шлюбі, позов про встановлення батьківства подано самою дитиною після досягнення повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про встановлення батьківства визнав повністю. Підтвердив, що він є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , про що написав відповідну заяву (а.с. 44). Встановивши обставини справи, надавши оцінку всім наявним у справі доказам, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити, встановити батьківство громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Грозний, Чечня, РНОКПП [NUMBER] та визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Вінниця, Україна, РНОКПП [NUMBER] . За клопотанням позивача, судові витрати з відповідача не стягувати.

Outcome: approved