Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

30.12.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юніверс» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою судді Наумової О.С. від 04.01.2022р. відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження, з повідомленням відповідно до ч. 1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. 53). В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 01.12.2017р. в м. Дніпрі по вул. Панікахі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП пасажиру [PERSON] спричинені тілесні ушкодження, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальних збитків. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2018р. по справі № 200/22445/17 [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2018р. по справі № 200/22857/17 встановлено, що під час настання ДТП [PERSON] перебував у стані наркотичного сп`яніння. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , забезпечена в ПрАТ «СК «Юнівес» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1510985, який діяв на дату настання ДТП на умовах визначених спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 24.1 ст. 24 цього Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. 13.02.2018р. потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою на виплату страхового відшкодування внаслідок вищевказаної ДТП. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, враховуючи матеріали страхової справи, ПрАТ «СК «Юнівес» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 5703 грн. 29 коп. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі звітом оцінювача № 179/1 від 22.02.2018р. ринкова вартість пошкодженого автомобіля до ДТП становить 231108 грн. 10 коп., вартість відновлювального ремонту становить 262\~205 грн. 76 коп. Таким чином, ремонт пошкодженого транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , економічно необґрунтований, тому транспортний засіб вважається фізично знищеним. Згідно зі звітом № 179/1 від 22.02.2018р. вартість утилізації пошкодженого автомобіля (вартість транспортного засобу після ДТП) становить 180\~429 грн. 14 коп. 04.12.2017р. власник транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» з заявою на виплату страхового відшкодування внаслідок вищевказаної ДТП. Умовами Полісу № АМ/1510985 передбачено франшизу в розмірі 1\~000 грн. 00 коп. На підставі\~заяви на\~виплату страхового\~відшкодування,\~а також\~враховуючи інші\~матеріали страхової\~справи,\~ПрАТ «СК\~«Юнівес» здійснило\~виплату страхового\~відшкодування в\~розмірі 50\~528\~грн.\~96\~коп., що підтверджується платіжним дорученням від 03.03.2018р. Розрахунок розміру страхового відшкодування: 231 108,10 180 429,14 + 850,00 1 000,00 = 50 528,96 грн. Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування сплачений ПрАТ «СК «Юнівес» внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди склав 56\~232 грн. 25 коп. Представник ПрАТ «СК «Юнівес» Кузьменков М.М. (діє на підставі довіреності я № 0018-22/30 від 31.12.2021р. - а.с. 57) надав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення справи не заперечував (а.с. 56). Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 15.02.2022р., 07.04.2022р.,02.06.2022р. і на 05.09.2022р. не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся належним чином на адресу місця реєстрації (а.с. 45), про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. 54 55, 60 61, 63 66, 68 72). Враховуючи, що відповідач виходячи з положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи 12.03.2021р. здійснювався за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01.12.2017р. в м. Дніпрі по вул. Панікахі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП пасажиру [PERSON] спричинені тілесні ушкодження, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальних збитків. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2018р. по справі № 200/22445/17 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 3). Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2018р. по справі № 200/22857/17 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, постановою встановлено, що під час настання ДТП [PERSON] перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 4). Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , була забезпечена в ПрАТ «СК «Юнівес», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1510985, який діяв на дату настання ДТП на умовах визначених спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон № 1961-IV) (а.с. 5). Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону № 1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону № 1961-IV у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до ст. 26-1 Закону № 1961-IV страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. 13.02.2018р. потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» з заявою на виплату страхового відшкодування внаслідок вищевказаної ДТП (а.с. 6 10). На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ПрАТ «СК «Юнівес» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 5 703 грн. 29 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 14.08.2018р. (а.с. 12). Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі звітом оцінювача № 179/1 від 22.02.2018р. ринкова вартість пошкодженого автомобіля до ДТП становить 231 108 грн. 10 коп., вартість відновлювального ремонту становить 262 205 грн. 76 коп. (а.с. 15 24). Таким чином, ремонт пошкодженого транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , економічно необґрунтований, тому транспортний засіб вважається фізично знищеним. Згідно зі звітом № 179/1 від 22.02.2018р. вартість утилізації пошкодженого автомобіля (вартість транспортного засобу після ДТП) становить 180 429 грн. 14 коп. (а.с. 25 33). 04.12.2017р. власник транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок вищевказаної ДТП (а.с. 13 14). Умовами Полісу № АМ/1510985 передбачено франшизу в розмірі 1 000 грн. 00 коп. Розрахунок розміру страхового відшкодування: 231 108,10 180 429,14 + 850,00 1 000,00 = 50\~528 грн. 96 коп. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ПрАТ «СК «Юнівес» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 50 528 грн. 96 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 03.03.2018р. (а.с. 34). Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування сплачений ПрАТ «СК «Юнівес» внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди склав 56 232 грн. 25 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до пп. «а» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи винність [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування на користь потерпілих осіб, ПрАТ «СК «Юнівес» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією сплаченого страхового відшкодування в розмірі 56 232 грн. 25 коп. Вказані вимоги є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь страхової компанії витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч. 4 ст. 58 ЦК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Повноваження адвоката Домашенка О.Є. як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством ордером серії КС № 846351 від 25.06.2021р. (а.с. 39). Судом встановлено, що 25.06.2021р. між ПрАТ «СК «Юнівес», в особі Голови правління Спренгеля А.С., який діє на підставі Статуту, та адвокатом Домашенком О.Є. укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 29/2021 (а.с. 36 37), відповідно до п. 4.1 якого вартість правової допомоги, що надається виконавцем, складає 5500,00 грн. Відповідно до п. 4.2 договору підставою для оплати даного договору є акт прийому передачі наданих послуг, який складається протягом 5 робочих днів з дня надходження коштів на розрахунковий рахунок замовника. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 5 днів з дня підписання акту прийому-передачі наданих послуг (п. 4.3 договору). Відповідно до п. 2.1 договору виконавець прийняв на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги: ознайомлення та аналіз документів страхової справи; аналіз судової практики, яка складалася при розгляді аналогічних спорів; надання замовнику правничої допомоги, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання позовної заяви та оформлення необхідних документів, які обґрунтовують позовні вимоги; подання позовної заяви до суду; представництво інтересів замовника в суді та виконання всіх необхідних процесуальних дій. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19). Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.02.2020р. по справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу підтверджені належним і допустимими доказами (ордером, укладеним договором, а також матеріалами справи, які свідчать про фактичне вчинення адвокатом дій, передбачених договором, зокрема, написання позовної заяви, звернення до суду тощо), тому вони приймаються судом до уваги. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1вищевказаного Закону). Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього ж Закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц). З огляду на обсяг наданих адвокатом послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, є обґрунтованим та співмірним категорії і складності справи. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 43173 від 30.06.2021р. (а.с. 40). На підставі викладеного,

Outcome: approved