Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

23.08.2022 [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. 21 січня 2012 року позивач з відповідачем зареєструвала шлюб. Спільних дітей не мають. Від попереднього шлюбу позивача мають доньку - [PERSON] [INFO] . Так, спільне життя з відповідачем не склалося, сторони втратили почуття поваги та любові, разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, взаємні права і обов`язки відсутні, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Майже рік , як між позивачем та відповідачем припинені шлюбні стосунки. А\~тому\~ [PERSON] , була змушена звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на обставини викладені вище, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем з підстав зазначених в позовній заяві. Ухвалою суду від 26.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом. Сторони в судове засідання не з`явились. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Позивач у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.\~3 ст.\~223, ч.\~1\~ст.\~280\~Цивільного процесуального кодексу\~України (далі - ЦПК України)\~справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.\~1\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) \~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.\~16\~Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь\~-\~яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За правилом ч. 2\~ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] (актовий запис №\~18) зареєстрували шлюб 21 січня 2012 року місце реєстрації Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до\~ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень частини третьої та четвертої\~\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно\~-\~сімейних відносин є те, що спільне життя подружжя не склалося. Сторони втратили почуття поваги та любові, разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, взаємні права і обов`язки відсутні. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Судом встановлено, що волевиявлення позивача, який наполягає на задоволенні позову, є його свідомим вибором, зробленим без будь\~-\~якого зовнішнього впливу чи примусу. Відповідач же свою позицію у справі не виявив бажання висловити. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не заявляла вимог про зміну свого прізвища після розірвання шлюбу. При зверненні до суду позивач понесла судові витрати у виді сплати судового збору у сумі 992,40 грн., які прохала відшкодувати їй за рахунок відповідача. На підставі Конституції України, ст. ст.\~24, 55, 56, 105,\~110\~-\~113 СК України, ст.\~ст.\~3,\~4,\~11-13,\~19,\~200,\~206\~,\~263,\~265,\~268,\~280-281 ЦПК України, суд

Outcome: approved