Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, відповідно до уточнених вимог якого просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором № 108-ЛМ від 08.05.2008 року, починаючи з моменту укладання кредитного договору до пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту, з урахуванням сплачених позичальником грошових коштів на підставі висновку експерта № 13/04/2020. Позов мотивований тим, що 08.05.2008 року між сторонами укладено кредитну угоду № 108-ЛМ та надано кредит в сумі 80 000 дол. США. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 31.05.2016 року, з урахуванням рішення Апеляційного суду Полтавської області від 14.09.2016 року, задоволено позов банку про стягнення з [PERSON] 1 457 339 грн 94 коп. Вказане рішення судом ухвалено передчасно, без врахування доводів позивача. Докази, на яких ґрунтувалося рішення суду, є недостатніми та протирічать висновку експерта № 13/04/2020 від 29.07.2020 року. Крім того, 29.08.2019 року відповідачем позивачу надіслано вимогу про стягнення заборгованості в сумі 249 988,35 дол. США. З цього вбачається, що позивач продовжує протиправно нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитом. Враховуючи викладене позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням висновку експерта № 13/04/2020 від 29.07.2020 року. Відзиви на уточнену позову вимогу не надходили. В судовому засіданні представника позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі прохав їх задовольнити. Уточнив, що ставить питання про перерахунок заборгованості з урахуванням висновку експерта № 13/04/2020 від 29.07.2020 року за весь період дії кредитного договору № 108-ЛМ від 08.05.2008 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.05.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитну угоду № 108-ЛМ на суму - 80 000 дол. США. Того ж дня між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір іпотеки № 108-ЛМ, за яким забезпечено виконання зобов`язань позичальника - [PERSON] , що випливають з кредитної угоди № 108-ЛМ від 08.05.2008 року. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] надав в іпотеку майно, що є його спільною сумісною власністю з дружиною, [PERSON] , а саме: нежиле приміщення загальною площею 89,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, за договором поруки від 08.05.2008 року № 108/2-ЛМ [PERSON] виступила поручителем перед ПАТ КБ «Приватбанк» за виконання [PERSON] своїх обов`язків за кредитною угодою № 108-ЛМ від 08.05.2008 року. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 травня 2016 року у справі № 539/1298/15-ц зміненим Апеляційним судом Полтавської області від 14.09.2016 року стягнуто з[PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 1 457 339 грн 94 коп. Постановою державного виконавця ЛМВДВС ГТУЮ у Полтавській області від 18.04.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №56208448 про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 457 339 грн 94 коп., яке постановою від 20.11.2018 року передано до ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області. 10.02.2020 року ДП «Сетам» було проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки: нежитлового приміщення, загальною площею 89,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,що входило до складу лоту №401979. Згідно протоколу від 10.02.2020 року ДП «Сетам» №465240 переможцем зазначених електронних торгів з реалізації вищевказаного нерухомого майна визнано [PERSON] з ціновою пропозицією 559 040 грн 00 коп. Листом від 12.02.2020 року № 1350/17-14-20 ДП «Сетам» позивачу надсилалася копія протоколу №465240. Державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.І., на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів проведено державну реєстрацію за [PERSON] права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 89,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на таке рішення суду та здійснення стягнення на предмет іпотеки, позивач не погодився з правильністю нарахування йому заборгованості, в зв`язку з цим замовив висновок експерта. Так, на його замовлення складено висновок судового експерта за результатами проведеної економічної експертизи № 13/04/2020 від 29.07.2020 року та встановлено, що грошові кошти в погашення заборгованості за кредитним договором № 108-ЛМ від 08.05.2008 року за період з 17.06.2009 року по 10.04.2014 року в розмірі 42 600 дол. США не відображені у виписці банку по рахунку № [NUMBER] за період з 08.05.2008 року по 26.08.2016 року та не зараховані в погашення заборгованості за кредитним договором. Визначено, що розмір передплати позичальника станом на 16.03.2015 року складає 14906,9 дол. США. Позивач вказує на те, що наведеним висновком експерта виявлені протиправні дії відповідача щодо розрахунків заборгованості, різниця складає 14906,9 дол. США. Наведені рішення судів були ухвалені без врахування таких обставин. Натомість наразі відповідач продовжує протиправно нараховувати заборгованість, про що свідчить рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.08.2021 року, яким визнано протиправним виконавчий напис нотаріуса від 11.10.2019 року, яким за заявою відповідача звернуто стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення загальною площею 89,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рахунок заборгованості за кредитним договором № 108-ЛМ від 08.05.2008 року. Відтак, позивач просить відновити порушене право шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості. На уточнююче питання суду представник позивача вказує на те, що просить зробити перерахунок заборгованості за весь період дії кредитного договору № 108-ЛМ від 08.05.2008 року. Суд не знаходить підстав для задоволення цього позову. Встановлено, що спір між сторонами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 108-ЛМ від 08.05.2008 року було вирішено Лубенським міськрайонним судом Полтавської області у справі № 539/1298/15-ц. Таким чином, посилаючись на висновок судового експерта за результатами проведеної економічної експертизи № 13/04/2020 від 29.07.2020 року та порушуючи питання про перерахунок заборгованості за весь період дії кредитного договору № 108-ЛМ від 08.05.2008 року, позивач фактично просить повторно переглянути спір між сторонами з цього ж питання, що є порушенням принципу res judicata. Так, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»). Відтак, суд не знаходить підстав для задоволення цього позову. Що стосується дій відповідача про нарахування заборгованості після ухвалення рішення у справі № 539/1298/15-ц, то такі обставини можуть бути предметом оскарження в окремому провадженні. При цьому слід виходити з того, що у межах у справи № 539/1298/15-ц задоволено вимогу відповідача про стягнення з кредитора заборгованості станом на 16.03.2015 року. Наступний захист порушеного права відповідача вбачається в реалізації права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України (позиція Великої Палати Верховного Суду, висловлена у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18). Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення цього позову.

Outcome: dismissed