Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що від спільного подружнього проживання із відповідачем є двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем позивач не проживає та самостійно власними силами забезпечує спільних дітей. Оскільки відповідача ухиляється від свого обов`язку щодо належного утримання своїх дітей, позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з останнього на її користь аліменти в розмірі /3 частини від всіх видів заробітку щомісячно. 18.02.2022 надійшла відповідь на запит суду від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області та підтверджено місце реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . 20.06.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення телефонограми. Позивач в судове засідання не з`явилася, 05.07.2022 подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. В матеріалах справи міститься заява від 06.07.2022 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує проти стягнення аліментів але у розмірі ј, як це передбачено ст. 183 Сімейного кодексу України. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 23.06.2007 між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 23.06.2007. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.03.2008), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 28.10.2011). 23.12.2021 рішенням Баришівського районного суду Київської області у справі №355/907/21 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. На момент звернення до суду з цим позовом позивач не проживає разом з відповідачем. Малолітні діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою №109 від 26.01.2022 виданою виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Київської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.1 1.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормою\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника\~аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником\~аліментів\~не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~аліменти\~на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.\~184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітні діти проживають з матір`ю та знаходиться на її утриманні, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. Аліменти на одну дитину призначаються судом у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, або у розмірі на одну дитину ? однієї чверті, на двох дітей ? однієї третини, на трьох і більше дітей ? половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру\~аліментів. Відповідно до вимог\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved