Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , посилаючись на те, що їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті родича [PERSON] , у зв`язку з неприйняттям спадщини у встановлений законодавством України строк, цей строк вона пропустила з поважних причин, оскільки не знала про існування заповіту, про який дізналася від іншого спадкоємця [PERSON] , після того, як 01.08.2021\~р. потрапила до України, та думала, що майно успадкують найближчі родичі. Райгородоцька сільська рада Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. [PERSON] позов визнав, про що подав заяву від 16.05.2022\~р. (а.\~с.\~29). Судом з`ясовано, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом від 02.03.2016\~р. про смерть (а.\~с.\~41, зворотній бік). Як вбачається з заповіту від 19.05.2015\~р., [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.\~с.\~42). Таким чином, зважаючи на зміст статей 1216 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Відповідно до частини третьої статті 1268, частин першої та другої статті 1269 Цивільного кодексу України сспадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270 цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~ уповноваженій\~на це\~посадовій особі\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~заяву про\~прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином [PERSON] як така, що на час відкриття спадщини постійно з [PERSON] не проживала, для прийняття спадщини повинна була подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] , проте не зробила цього, що випливає зі змісту її позовної заяви, відмітки у її закордонному паспорті (а.\~с.\~12 14), довідки від 18.05.2020\~р. Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №\~7 (а.\~с.\~41) та постанови від 18.08.2021\~р. №\~401/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчука\~А.М. (а.\~с.\~15, 50). Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацами першим та другим пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008\~р. №\~7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тобто відповідачами у даній справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , і лише за їх відсутності територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи №\~69/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] випливає, що єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину, є його племінник [PERSON] , останній є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину шляхом подання заяви від 15.07.2020\~р. про прийняття спадщини, що відповідає наведеним вище положенням статті 1269 Цивільного кодексу України (а.\~с.\~40, у тому числі зворотній бік, а.\~с.\~48, зворотній бік). Таким чином належним відповідачем у справі є [PERSON] , а Райгородоцька сільська ради Бердичівського району Житомирської області є неналежним відповідачем. Крім того, Райгородоцька сільська ради Бердичівського району Житомирської області у будь-якому випадку є неналежним відповідачем, оскільки місцем відкриття спадщини [PERSON] є м.\~Бердичів Житомирської області, де той проживав на день смерті (місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця частина перша статі 1221 Цивільного кодексу України), що підтверджується довідкою від 18.05.2020\~р. Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №\~7 (а.\~с.\~41). Пред`явлення позову до не належного відповідача є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні такого позову, тому Суд відмовляє у задоволення позову [PERSON] до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Щодо позову [PERSON] до [PERSON] , Суд зазначає наступне. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008\~р. №\~7 "Про судову практику у справах про спадкування" випливає, що при вирішенні питання про продовження строку для прийняття спадщини суд має дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] пропустила строк, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що не знала про існування заповіту, про який дізналася від іншого спадкоємця [PERSON] , після того, як 01.08.2021\~р. потрапила до України. Згідно з частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення зазначеної норми Цивільного процесуального кодексу України [PERSON] не довела, що не знала про наявність заповіту дізналася від іншого спадкоємця [PERSON] , після того, як 01.08.2021\~р. потрапила до України (будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини нею не подано). Крім того, незнання про наявність заповіту не перешкоджало [PERSON] як спадкоємцю [PERSON] п`ятої черги за законом (про що вона вказує у позовній заяві) у встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк вчинити дії з прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Таким чином невчинення [PERSON] дій з прийняття спадщини після смерті [PERSON] , не пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, тобто причини, з яких вона не вчинила ці дії, не є поважними. Разом з тим, оскільки, як зазначалось вище, єдиний спадкоємець [PERSON] , які прийняв спадщину, [PERSON] , позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд вважає, що визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , відповідатиме таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає задоволенню, при цьому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , надається тривалістю у шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживає у Федеративній Республіці Німеччина (а.\~с.\~13).

Outcome: approved