Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , де просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, - буд. [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що позивачеві на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . 02.09.2005 компетентною установою за згоди [PERSON] у вказаному будинку був зареєстрований його знайомий - [PERSON] , який не є членом сім`ї позивача. Із літа 2013 року відповідач вибув на постійне проживання до іншого житла, місцезнаходження якого невідоме. Беручи до уваги, що в добровільному порядку [PERSON] знятися із реєстраційного обліку не бажає, позивач вимушений звернутися до суду. Також позовна вимога обумовлена потребою у подачі до органу соціального захисту заяви про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, та у разі потреби, безперешкодно відчужити нерухоме майно. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 18.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні просив позов задовольнити. Вказав, що відповідач з 2013 року не проживає у будинку, куди виїхав невідомо, у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Це перешкоджає отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, та в подальшому може вплинути на його право розпоряджатися майном. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою суду постановлено провести заочний розгляд даної справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] та [PERSON] по суті справи дали аналогічні показання, зі змісту яких слідує, що вони перебувають у товариських відносинах з позивачем, є жителями с. Михайлівка, часто бувають за адресою [ADDRESS] , і жодного разу не бачили громадяника [PERSON] на території Михайлівської громади чи у будинку [PERSON] . Взагалі не знають дану особу. Свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом позивача, знав громадянина [PERSON] так як більше ніж 5 років тому зустрічав його у будинковолодінні [PERSON] . Про те чи проживала вказана особа у позивача зазначив, що йому невідомо. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію позивача та допитавши свідків, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків. [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.05.2008 (а.с. 6) та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18757235 від 10.05.2008 (а.с. 7). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку №603 від 09.06.2022 вбачається, що за адресою [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: [PERSON] (уповноважений представник сім`ї), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) та [PERSON] (не родич) (а.с. 8). З Акту від 15.08.2022 вбачається, що починаючи з літа 2013 року [PERSON] , [INFO] , у житловому будинку [ADDRESS] взагалі не проживає і його речей у цьому будинку немає. Місце фактичного проживання [PERSON] невідоме (а.с. 9). Згідно Довідки №717 від 12.08.2022 вбачається, що відповідно до об`єкта погосподарського обліку [PERSON] , зареєстрований з 02.09.2005 року і по цей час за вищевказаною адресою (а.с. 10). Відповідно до довідки, виданої Михайлівською сільською радою від 26.08.2014 №590, вбачається, що [PERSON] фактично на адміністративній території Михайлівської сільської ради не проживає. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою за змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача, договір про користування спірним жилим приміщенням між сторонами не укладався, однак позивач надав згоду на проживання відповідача в належному йому будинку. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно з ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За таких обставин, беручи до уваги, що позивач є власником будинку, у якому він постійно проживає, відповідач у цьому житлі не проживає тривалий час, комунальні послуги не оплачує, він не є членом сім`ї позивача, а також, враховуючи, що реєстрація відповідача у спірному житлі створює позивачу певні перешкоди у користуванні ним, зокрема він не може оформити житлові субсидії, має нести додаткові витрати з утримання свого будинку, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі на користь позивача.

Outcome: approved