Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

У травні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Полтава-Сервіс» Полтавської міської ради на свою користь відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок падіння гілки на автомобіль марки Ауді Q7 білого кольору, д. н. з. [NUMBER] , 2012 року випуску в розмірі 37044,67 грн; судові витрати покласти на відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 липня 2021 року, близько 09:30 год - 10:00 год у центральній частині міста Полтави по вул. Котляревського біля комунального ринку «Квіти-2», внаслідок зламу та падіння гілки з дерева було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль марки Ауді Q7 білого кольору, д. н. з. [NUMBER] . Після цього позивач викликав патрульну поліцію, працівниками якої зафіксовано вказану подію шляхом складення відповідного протоколу та відібрання пояснень. Також звертався до контактного центру страхової компанії щодо пошкодження автомобіля, на що йому роз`яснено про відсутність правових підстав для визнання події страховим випадком. Зазначає, що внаслідок падіння гілки з дерева на його автомобіль відбулися пошкодження капоту, лобового скла та даху транспортного засобу. Відповідно до звіту № 664 про оцінку (визначення вартості матеріального збитку) щодо автомобіля Ауді Q7 реєстраційний номер [NUMBER] розмір завданого його власнику збитку складає 37044,67 грн. Вважає, що через те, що відповідачі належним чином не забезпечили належний стан та догляд за утриманням об`єктів благоустрою, а саме зелених насаджень уздовж вулиці Котляревського в м. Полтаві, зокрема, в районі комунального ринку «Квіти-2», то відбулося падіння гілки на належний йому автомобіль, внаслідок чого спричинено вищевказану матеріальну шкоду. Зазначає, що балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яка відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Такими уповноваженими органами у місті Полтаві є УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради, а враховуючи той факт, що дерево розташоване біля комунального ринку «Квіти-2», яке перебуває на балансі КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради, то це підприємство також є відповідальним за вказане порушення. На підставі викладеного, посилаючись на норми Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. 1166 ЦК України, звернувся за судовим захистом. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01 червня 2022 року відкрито провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження\~без повідомлення сторін за наявними матеріалами (а. с. 34-35). Учасники справи про судовий розгляд повідомлені належним чином. Від представника відповідача КП «Полтава-Сервіс» Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає з таких підстав. Згідно технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по вул. Котляревського загальною площею 0,0238 га, кадастровий номер: 5310137000:15:0096:0302 для експлуатації та обслуговування міського комунального ринку «Квіти-2» (договір оренди землі від 10 березня 2021 року між КП «Полтава-Сервіс» ПМР та Полтавською міською радою), а саме Додатку № 1 до висновків про наявність планувальних обмежень та сервітутів для виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку, збірного кадастрового плану земельної ділянки, схеми прив`язки кутів поворотів меж землекористування та обрис меж земельної ділянки, де чітко визначені встановлені межі на земельну ділянку під обслуговування міського комунального ринку «Квіти-2». Посилається на технічні дані, згідно з якими на відведеній території ринку відсутні будь-які зелені насадження (дерева). Крім того, в акті погодження меж земельної ділянки під міський комунальний ринок «Квіти-2» в графі «Суб`єкт власності або користування суміжною земельною ділянкою» зазначений «балансоутримувач: комунальне підприємство «Декоративні культури» Полтавської міської ради, бульвар на вул. Котляревського, по вул. Котляревського, обмеж. вулицями Пушкіна та Шевченка». Посилання позивача у позовній заяві про складення інспектором патрульної поліції протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14 липня 2021 року вважає необґрунтованими, оскільки такий протокол відсутній в матеріалах справи. Також вказує на розбіжності, коли позивач зазначає про злам та падіння гілки з дерева, внаслідок чого відбулось пошкодження його автомобіля, тоді як в звіті № 664 про оцінку майна автомобіля AUDI Q7, реєстраційний номер [NUMBER] у розділі «Висновки про вартість матеріальних збитків» причиною понесених збитків зазначено: пошкодження отримані внаслідок падіння дерева. Тобто в матеріалах справи відсутній факт фіксації, що саме подія, яка сталася, як зазначає позивач, у центральній частині міста Полтави по вулиці Котляревського біля комунального ринку «Квіти-2», внаслідок зламу та падіння гілки з дерева було пошкоджено належний йому автомобіль. Більше того, на фото з інтернет-видання https://kolo.news/, опублікованому 14 липня 2021 року у розділі «Ситуація» під заголовком статті «У центрі Полтави впала гілка та обірвала лінію електропередач» можна зробити висновок, що автомобіль позивача на момент пригоди перебував на проїжджій частині по вул. Котляревського в м. Полтаві. Гілка з дерева, що впала на автомобіль позивача, росла на території, розташованій вздовж дороги по вул. Котляревського на бульварі Котляревського (обмеженого вулицями Пушкіна та Шевченка), але ніяким чином не на території, відведеній для міського комунального ринку «Квіти-2». Тому твердження позивача щодо уповноваженого за утримання зелених насаджень міста та що балансоутримувач дерева, з якого внаслідок зламу впала на автом позивача, є Комунальне підприємство «Полтава-сервіс» ПМР, є безпідставними. Враховуючи, що КП «Полтава-сервіс» ПМР не є балансоутримувачем вулиць, доріг чи власником зелених насаджень, та не є власником чи орендарем будь-яких об`єктів чи елементів благоустрою та земельної ділянки за адресою по вул. Котляревського, де сталось падіння гілки з дерева, що пошкодила автомобіль марки Ауді Q7 білого кольору, та не є установою, яка відповідає за збереження зелених насаджень, а тому не є належним відповідачем по даній справі. Крім того, позивачем не надано доказів щодо неправомірних дій (бездіяльності) відповідачів по справі, в тому числі, і КП «Полтава-сервіс» ПМР, які перебували б у причинно-наслідковому зв`язку з обставинами, які привели до пошкодження автомобіля позивача, а тому відсутні підстави покладати на відповідачів обов`язок по відшкодуванню шкоди. Тоді як вирішення цього питання можливе виключно в разі встановлення згідно ст. ст. 1166, 1167 ЦК України сукупності елементів, які є підставою для цивільно-правової відповідальності особи, що заподіяла шкоду: шкоди, протиправності діяння особи, яка її завдала, причинно-наслідкового зв`язку між діянням та заподіяною шкодою, наявності вини заподіювача шкоди. На підставі викладеного, вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви, а тому просить у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити (а. с. 43-47). Від представника виконавчого комітету Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якій з позовом не погодився, позовні вимоги не визнав. Посилання позивача про те, що уповноваженими органами у м. Полтаві, які відповідають за утримання зелених насаджень міста, є УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради, а враховуючи той факт, що дерево розташоване біля комунального ринку «Квіти-2», яке перебуває на балансі КП «Полтава-Сервіс» ПМР, також відповідальним є і дане підприємство, вважає необґрунтованими. Також надуманими є доводи позивача про існування у виконавчого комітету Полтавської міської ради обов`язку щодо утримання зелених насаджень у м. Полтаві, а позов до виконавчого комітету - безпідставним. Разом із тим, позивачем не надано жодного доказу, який би містив відомості щодо просторового розміщення транспортного засобу та відповідного дерева та його стану. Серед іншого, зазначає, що Полтавською міською радою не приймалось рішень щодо влаштування автостоянки або паркувального майданчика біля будинку по вул. Котляревського у м. Полтаві. Стверджує, що за змістом обставин вищезазначеної події на території, прилеглій до ринку «Квіти-2» у м. Полтаві, розміщені: зелені насадження бульвару Котляревського, вуличні насадження вул. Котляревського у м. Полтаві, зелені насадження установ та організацій, а також прибудинкових територій багатоквартирних будинків до вул. Котляревського у м. Полтаві. Відповідно до рішення 37-ї сесії 5-го скликання Полтавської міської ради від 19 лютого 2009 року «Про впорядкування територій зелених зон та зелених насаджень міста Полтави» визнано належним до комунальної власності територіальної громади м. Полтави зелені насадження по вул. Котляревського, обмеженого вулицями Пушкіна та Шевченка, які входять до складу бульвару Котляревського у м. Полтаві балансоутримувачем яких визначено КП «Декоративні культури» Полтавської міської ради. Вказане підприємство підпорядковане Управлінню ЖКГ ВК ПМР та є відповідальним за розвиток і контроль у сфері зеленого господарства. У свою чергу, згідно відомостей електронної системи публічних закупівель УЖКГ ВК ПМР здійснило закупівлю послуг з прибирання вулиць та інших територій Полтавської міської територіальної громади (утримання в належному санітарно-епідемічному стані об`єктів благоустрою, у т. ч. утримання вулично-дорожньої мережі) у ТОВ «ДБК Квант». Водночас, виконавцем програми розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою щодо поточного утримання об`єктів озеленення територій Полтавської міської територіальної громади на 2021 рік є КП «Декоративні культури» ПМР. Окрім того, на території, прилеглій до ринку «Квіти-2» у м. Полтаві також розміщені зелені насадження установ та організацій, а також прибудинкових територій багатоквартирних будинків, прилеглих до вул. Котляревського у м. Полтаві, відповідальними за утримання яких є власники будинків, яким на праві спільної сумісної власності належать зелені насадження прибудинкових територій. Разом із тим, враховуючи, що позивачем не надано доказів просторового розміщення транспортного засобу на час події, є неможливим визначити приналежність дерева, щодо якого позивачем заявлено доводи, та відповідно встановити особу, відповідальну за його утримання. Також зазначає, що Виконавчий комітет Полтавської міської ради та Управління житлово-комунального господарства є різними самостійними органами місцевого самоврядування м. Полтави, самостійними юридичними особами та мають власну правосуб`єктність. Виключно відповідно до принципу розподілу повноважень УЖКГ забезпечує виконання завдань по утриманню, експлуатації, поточному ремонту, капітальному ремонту, будівництву та реконструкції об`єктів міського благоустрою. Тоді як повноваженнями щодо встановлення факту аварійності зеленого насадження у населених пунктах України наділена виключно Комісія з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості, тому єдиним допустимим засобом доказування обставин виявлення аварійного дерева є виключно складений комісією акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню. При цьому не є допустимим доказом обставини існування зелених насаджень, які перебувають у аварійному стані, висновки, які складаються відділенням поліції в Київському районі м. Полтави ГУНП в Полтавській області. Разом із тим, позов не містить Акту обстеження зелених насаджень, відповідно до змісту якого було б виявлено аварійне зелене насадження, зокрема, аварійне дерево, яким було завдано шкоди позивачу. Тому доводи позивача, що саме внаслідок дій виконавчого комітету Полтавської міської ради було завдано шкоди, є надуманими. Доводи позовної заяви ніяким чином не відображають наявність причинного зв`язку між діями чи бездіяльністю Полтавської міської ради та її посадових осіб, внаслідок яких позивачу було завдано матеріальної шкоди, зокрема, позовна заява не містить обґрунтування щодо обставин закономірності та неминучості шкоди позивача саме внаслідок прямих і безпосередніх дій виконавчого комітету ПМР. Зрештою, у зв`язку з недоведеністю заявлених у позові обставин щодо події падіння гілки на належний позивачу автомобіль, зокрема, місця події; неналежного стану дерева; допустимих визначених законом письмових доказів розміру шкоди; існування у виконавчого комітету ПМР обов`язку щодо здійснення належного догляду та утримання дерева вважає позов безпідставним та необґрунтованим, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні такого позову (а. с. 64-80). Представник Управління житлово-комунального господарства Полтавської міської ради своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надав. Клопотань про\~розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло. За таких обставин, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд проводить розгляд цієї справи за наявними у ній матеріалами. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, врахувавши позиції сторін, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.\~11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша\~статті 15 ЦК України). Положеннями ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9 ч. 2\~ст. 16 ЦК України). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Установлено, що позивач по справі [PERSON] є власником транспортного засобу легкового (загальний універсал) автомобіля марки Audi Q7, д. н. з. [NUMBER] , 2012 року випуску, білого кольору, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 5341 06.07.2021 року (а. с. 9, 11). Звертаючись до суду із цим позовом, [PERSON] зазначає, що 14 липня 2021 року, близько 09:30 10:00 год. у м. Полтаві по вул. Коцюбинського біля комунального ринку «Квіти-2» внаслідок зламу та падіння гілки з дерева було пошкоджено автомобіль марки Ауді Q7 білого кольору, д. н. з. [NUMBER] , який належить йому на праві власності. Відповідно до звіту № 664 про оцінку майна, складеного ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» 16 липня 2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу внаслідок впливу предметів навколишнього середовища падіння дерева, станом на дату проведення дослідження визначено в розмірі 37044,67 грн (а. с. 12-26). В обґрунтування позову до кількох відповідачів, як солідарних боржників, позивач зазначив, що вони належним чином не забезпечили належний стан та догляд за утриманням об`єктів благоустрою, а саме зелених насаджень уздовж вулиці Котляревського в м. Полтаві, зокрема, в районі комунального ринку «Квіти-2», що, на його переконання, призвело до таких наслідків як падіння гілки на його транспортний засіб, внаслідок чого було спричинено матеріальну шкоду в зазначеному вище розмірі. Спірні правовідносини врегульовані як загальними нормами цивільного законодавства, що регулюють деліктні правовідносини, так і спеціальними нормами, які регулюють правовідносини у сфері благоустрою населених пунктів. Статтею 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Разом з тим, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, як це визначено ч. 2\~ст. 1166 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 своєї\~постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що за загальним правилом шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, елементами якого є: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Закон України «Про благоустрій населених пунктів»\~визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зелені насадження є елементом благоустрою. Згідно з положеннями п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об`єктів благоустрою населених пунктів належать вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою, в свою чергу, є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах, на алеях, бульварах, у садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. За положеннями п. 2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, видалення зелених насаджень здійснюється, зокрема, у разі виявлення аварійних, сухостійних і фаутних дерев. Згідно з п. 7 вказаного Порядку, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, що складається відповідно до п. 4 цього Порядку. Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів. Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до пункту 5.5 Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Перелік дій щодо догляду за зеленими насадженнями передбачений розділом 9 Правил. Так, догляд за деревами і чагарниками здійснюється протягом року і включає: поливання, внесення добрив, вкриття, обприскування крон дерев, догляд за ґрунтом, боротьбу з бур`янами, обробку дупел і механічних пошкоджень, формування крон дерев і чагарників. Так, п. 9.1.10. Правил визначено, що для нормального росту й правильного розвитку дерев здійснюють догляд за кроною протягом усього життя рослин. Обрізають дерева навесні до розпукування бруньок або восени після опадання листя. У дерев видаляють порослеві пагони, які утворюються біля кореневої шийки, а також на стовбурах в міру її появи. Сухі гілки обрізують у міру їх виявлення впродовж року. Відповідно до положень п. 9.1.11.3 Правил - під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Згідно з Розділом 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду. Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень. Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Однак, пред`являючи позов до виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Полтава-Сервіс» Полтавської міської ради, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що саме відповідачів визначено балансоутримувачами зелених насаджень за адресою: м. Полтава, вул. Котляревського, що біля комунального ринку «Квіти-2» та вони несуть солідарну відповідальність, враховуючи, що на даній території знаходяться інші адміністративні та житлові будівлі. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Отже, [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Полтава-Сервіс» Полтавської міської ради як до солідарних відповідачів з вимогами про відшкодування шкоди, завданої унаслідок падіння гілки дерева на автомобіль позивача. Проте, належних доказів того, що саме визначені ним відповідачі є балансоутримувачами зелених насаджень, матеріали справи не містять. Позивач у цій справі клопотань про заміну первісних відповідачів належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. Згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України\~юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Проте надані позивачем до суду докази не містять відомостей, що б дозволили встановити причинно-наслідковий зв`язок між падінням гілки дерева на його автомобіль, та в який період часу відбулася ця подія, як вони знаходяться щодо один одного, на якій відстані, тощо. Позивачем не надано жодного доказу, який би містив відомості щодо просторового розміщення транспортного засобу та відповідного дерева та його стану на час події, у звязку з чим є неможливим визначити приналежність дерева, щодо якого позивачем заявлено доводи, та відповідно встановити особу, відповідальну за його утримання. Відтак, недостатньо лише тверджень позовної заяви про доведеність факту і місця події саме на території, відведеній для міського комунального ринку «Квіти-2», а тому суд критично оцінює такі аргументи позивача. При цьому, посилання на фіксацію вказаної події у протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14 липня 2022 року, складеного інспектором патрульної поліції, є необгрунтованими, оскільки такого доказу позивачем суду теж не надано. Також припущення позивача, про неналежний (аварійний) стан зелених насаджень, внаслідок невиконання обов`язків відповідачами, не підтверджені відповідними доказами, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження аварійного стану дерева (висновку експерта тощо), падінням гілки з якого було пошкоджено його автомобіль. Тоді як відповідачами заявлено про те, що на території, прилеглій до ринку «Квіти-2» у м. Полтаві розміщені зелені насадження бульвару Котляревського, вуличні насадження вул. Котляревського у м. Полтаві, зелені насадження установ та організацій, а також прибудинкових територій багатоквартирних будинків, прилеглих до вул. Котляревського у м. Полтаві, що не перебувають на їх балансі та відповідальним за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними у вказаному районі є інша особа КП «Декоративні культури» Полтавської міської ради, а не відповідачі. Так, із досліджених судом доказів вбачається, відповідно до рішення 37-ї сесії 5-го скликання Полтавської міської ради від 19 лютого 2009 року «Про впорядкування територій зелених зон та зелених насаджень міста Полтави» визнано належним до комунальної власності територіальної громади м. Полтави зелені насадження по вул. Котляревського, обмеженого вулицями Пушкіна та Шевченка, які входять до складу бульвару Котляревського у м. Полтаві балансоутримувачем яких визначено КП «Декоративні культури» Полтавської міської ради. Вказане підприємство підпорядковане Управлінню ЖКГ ВК ПМР та є відповідальним за розвиток і контроль у сфері зеленого господарства (а. с. 112-118). Виходячи з наведеного, підстави вважати, що саме відповідачі неналежним чином виконували обов`язки по зрізанню сухостійних та аварійних дерев, а також їх догляд біля місця, де сталася подія, - відсутні. Зрештою, у зв`язку з недоведеністю заявлених у позові обставин щодо події падіння гілки на належний позивачу автомобіль, зокрема, місця події, неналежного стану дерева, відсутністю належних та допустимих доказів щодо існування у відповідачів обов`язку утримання зелених насаджень у м. Полтаві, а також неправомірних дій (бездіяльності) відповідачів по справі відповідні твердження позивача є безпідставними. Отже, позивачем не доведено, в чому конкретно виражалась неправомірність дій чи бездіяльності відповідачів, які призвели до падіння гілки дерева та пошкодження автомобіля, не доведений причинно-наслідковий зв`язок між діями чи/або бездіяльністю відповідачів та завданою позивачу шкодою від падіння гілки дерева та пошкодженням автомобіля. Натомість, відповідачами доведено, що шкода була завдана позивачу не з їх вини. Аналізуючи доводи відповідачів, варто звернути увагу на те, що позивач протягом розгляду справи у суді всупереч вимог ст. 12, ст. 13, ст. 81 ЦПК України жодних доказів на спростування доводів і обставин, викладених у відзивах відповідачів, суду не подавав, клопотань про витребування доказів не подавав. Так, відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як це визначено\~ст. 13 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Доказами, розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, відповідно до вимог\~ст. 77 ЦПК України. Частиною 2\~ст. 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. При цьому, саме на позивача покладено обов`язок довести факт дійсного порушення його прав, яке, на його думку, полягає у пошкодженні його майна з вини відповідачів. Відповідно до частин першої, шостої та сьомої\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим кодексом. З огляду на викладене, суд вважає, що докази, які містяться в матеріалах справи, не доводять наявність повного складу цивільного правопорушення в діях відповідачів, зокрема, прямого причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою і протиправною бездіяльністю відповідачів, вини відповідача в заподіянні шкоди, а відтак, наявність всіх необхідних ознак складу цивільного правопорушення відповідно до ст. 1166 ЦК України, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для покладання на відповідачів відповідальності у вигляді відшкодування збитків та необґрунтованість вимог позивача. Таким чином, у задоволенні позовних вимог [PERSON] потрібно відмовити.

Outcome: dismissed