Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. У червні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за її місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.10.2020 року розірвано. Під час шлюбу у них народилися двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею. Вказує, що вона опікується інтересами і потребами дітей, займається вихованням, слідкує за їх розвитком та здоров`ям. Вважає, що саме проживання дітей з нею відповідає їх інтересам, а тому просить позов задовольнити. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Рух справи в суді. Позовна заява подано до суду 27 червня 2022 року. Ухвалою судді від 27.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження суддею одноособово та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 вересня 2022 року підготовче у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позиція учасників судового розгляду. В засідання сторони та їх представники не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 червня 2010 року та серії [NUMBER] від 18 липня 2013 року, сторони у справі є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 12.10.2020 року доводиться, що шлюб між сторонами розірвано. Іншим рішенням цього ж суду від 26.10.2020 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.01.2022 року доводиться, що позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Довідкою виданою 14.06.2022 року Закладом ЗСО І-ІІІ ступенів 12 м.Ковеля доводиться, щодіти сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] навчаються у вказаному навчального закладу. Витягом з Рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області №230 від 11 серпня 2022 року, затверджено висновок служби у справах дітей. Згідно з яким, служба у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання дітей:[PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою їх матері [PERSON] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Частиною 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 157 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину у атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, свого народу та Батьківщини. Згідно з частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір, суд констатує, що на даний час діти проживають з матір`ю, яка створила належні умови для їх виховання та розвитку, а отже розлучення їх з матір`ю необхідна наявність виняткових обставин, що передбачені ч.2 ст.161 СК України. З матеріалів справи вбачається, що такі виняткові обставини, які б зумовили необхідність розлучення малолітніх дітей із матір`ю відсутні. Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, а також визнання позову відповідачем суд вважає, що малолітні діти мають більшу прив`язаність до матері, а отже проживання і збереження сімейних зв`язків саме з нею буде відповідати найкращим їх інтересам. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 992, 40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved