Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі - відповідач, ТОВ «Фінфорс») за участю третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича (далі - третя особа-1, Приватний нотаріус Колейчик В.В.), в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1658 від 10.02.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 246720-А від 17.04.2018 року у розмірі 9 022,80 грн., стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 261,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 10.02.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 1658, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість за кредитним договором № 246720-А від 17.04.2018 року, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» (далі - ТОВ «СС ЛОУН»), за період часу з 28.08.2018 року до 31.08.2018 року у розмірі 9 022,80 грн., яка складається з: 4 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1 542,80 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3 480,00 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями. 18.02.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61309605 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 10.02.2020 року Приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчиком В.В., що зареєстрований в реєстрі за № 1658. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням процедури, передбаченої Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, а саме, нотаріус не пересвідчився у направленні боржнику та одержанні останнім письмової вимоги про усунення порушень; нотаріусу не було надано оригіналу нотаріально посвідченої угоди, виписки з рахунку боржника; нотаріус не переконався у безспірності грошових вимог. Крім того, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 10.02.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1658 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість у розмірі 9 022,80 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 02.04.2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2020 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та підготовче засідання у справі призначено на 17.11.2020 року. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віру Леонідівну (далі - третя особа-2, Приватний виконавець Дорошкевич В.Л.). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2020 року за заявою позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 10.02.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1658, що здійснюється у межах виконавчого провадження № 61309605 від 18.02.2020 року. 16.11.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить розглядати справу за його відсутності. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2020 року у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 25.03.2021 року. 18.03.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить долучити до матеріалів справи докази направлення копії позовної заяви з додатками Приватному виконавцю Дорошкевич В.Л. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2021 року у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 12.07.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2021 року у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 06.12.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2021 року у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 28.04.2022 року. 19.01.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить розглядати справу за його відсутності. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 08.08.2022 року. 08.08.2022 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 20.09.2022 року. В судове засідання 20.09.2022 року позивач, представник відповідача та треті особи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач у клопотаннях від 16.11.2020 року та 19.01.2021 року просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Третя особа-1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, адресат за вказаною адресою відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Так, судова повістка Приватному нотаріусу Колейчику В.В. була надіслана на адресу його місцезнаходження: [ADDRESS] , проте, повернулась із відміткою поштового відділення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, суд вважає, що повістка третій особі-1 доставлена. Третя особа-2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Як визначено у п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином, відповідач та треті особі про причини неявки суду не повідомили, а позивач у письмовому клопотанні просив розглядати справу за його відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 10.02.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 1658, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість за кредитним договором № 246720-А від 17.04.2018 року, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» (далі - ТОВ «СС ЛОУН»), за період часу з 28.08.2018 року до 31.08.2018 року у розмірі 9 022,80 грн., яка складається з: 4 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1 542,80 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3 480,00 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями (а. с. 19). 18.02.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61309605 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 10.02.2020 року Приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчиком В.В., що зареєстрований в реєстрі за № 1658 (а. с. 20 - 21). 18.02.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника у межах виконавчого провадження ВП № 61309605 (а. с. 22 - 29). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Як визначено у пп. 3.4 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу вимог пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14. В свою чергу, відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (в редакції на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Отже, на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Судом встановлено, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення може провадитися у безспірному порядку. Наданий нотаріусу кредитний договір № 246720-А від 17.04.2018 року вчинений у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений, а отже не є тим договором, за яким стягнення заборгованості може бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Також суд вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зроблено правовий висновок про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як визначено у ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику вимоги стягувача про усунення порушень за кредитним договором № 246720-А від 17.04.2018 року та одержання її боржником. Також суд бере до уваги, що позивач отримала кредит відповідно до договору, укладеного з ТОВ «СС Лоун», а із заявою про вчинення виконавчого напису до нотаріуса звернулося ТОВ «Фінфорс», проте жодних доказів на підтвердження відчуження права вимоги суду не надано. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису, вчиненого 10.02.2020 року Приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчиком В.В., що зареєстрований в реєстрі за № 1658 щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 9 022,80 грн. таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1 261,00 грн., а саме судовий збір за подання позовної у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1645785189.1 від 12.03.2020 року та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,20 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1645782234.1 від 12.03.2020 року. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 261,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved