Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

13.11.2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті його матері, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на недоотриману пенсію у сумі, що складає 79 777,63 грн. Згідно Свідоцтва серія [NUMBER] про смерть [PERSON] померла [INFO] в Луганськ, про що зроблено актовий запис №691 Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач та померла [PERSON] мають однакове місце реєстрації [ADDRESS] , що підтверджується відмітками про реєстрацію в їх паспортах. На момент смерті [PERSON] не перебувала у шлюбі, що підтверджується відсутніми штампами в паспорті померлої та свідоцтвом про розірванням шлюбу запис №229 бланк [NUMBER] від 25.05.1984 року. [PERSON] , отримувала пенсійні виплати з Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Позивач звернувся з проханням до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, виплатити недоотриману пенсію його мати [PERSON] , на що йому відмовлено в усній формі, оскільки у нього не було довідки з відділу реєстрації місця проживання про склад мешканців на момент смерті. За загальним правилом, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ч. 3 ст. 1221 ЦК України, в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Такий особливий випадок встановлено статтею 91 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою передбачено, що в разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, людей, зацікавлених в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Згідно Інформаційного листа Нотаріальної палати України «Деякі питання оформлення спадкових прав на майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України та на території проведення антитерористичної операції», якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна-місцезнаходження основної частини рухомого майна. Тому спадкоємець може звернутися за власним бажанням до будь-якого нотаріуса на підконтрольній території України із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заводиться спадкова справа. Після вступу в спадщину на підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом на підконтрольній території, спадкоємець має право отримати пенсію, яка належала пенсіонерові й залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю. Позивач вчасно 10.07.2020 року звернувся до приватного нотаріуса Сьомої Дніпровської нотаріальної контори Черновської Л.Г. із заявою про прийняття спадщини, за якою відкрита спадкова справа №287/2020 реєстраційний номер 2-706. Разом із тим Постановою Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори в особі завідуючої Чернявської Л.Г. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки позивач не надав довідку з відділу реєстрації місця проживання про склад на момент смерті спадкодавця, яка необхідна для встановлення нотаріусом кола спадкоємців. Позивач зазначає, що він через об`єктивні обставин, незалежні від його волі, позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті матері в досудовому порядку і отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому змушений звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на недоотриману пенсію матері в порядку спадкування за законом. Доказом того, що інші спадкоємці не зверталися до нотаріальної контори з відповідною заявою є відсутність такого звернення в матеріалах спадкової справи. З часу відкриття спадщини інші спадкоємці за законом, окрім позивача, не звернулись з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. З метою дотримання прав і свобод осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, та у зв`язку з надходженням до Міністерства юстиції України численних звернень громадян щодо витребування нотаріусами довідок житлово-експлуатаційних організацій при заведенні спадкових справ та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті осіб, які проживали та були зареєстровані на території проведення антитерористичної операції, Міністерством Юстиції країни у Листі від 03.03.2016 № 1535/13/32-16 було надано роз`яснення, відповідно до якого, надання довідки житлово-експлуатаційної організації з місця проживання спадкодавців, які доживали та були зареєстровані на території проведення антитерористичної операції, не може вимагатися. Як спадкоємець за законом, позивач має право на отримання спадщини після смерті своєї мати. Спадкодавець [PERSON] проживав у м. Луганськ Луганської області, яке знаходиться на непідконтрольній Україні території разом з своєю матір`ю. Однак м. Луганськ Луганської області розташоване на непідконтрольній Україні території, де проводиться Операція об`єднаних сил, а до того - антитерористична операція. Державні органи України там не функціонують. Тому отримати в м. Луганськ Луганської області довідку з переліком осіб, які проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач не може. Така невизначеність є підставою для повної втрати через певний час позивачем можливості отримати спадщину після смерті матері, а саме спадщину на недоотриману пенсію в сумі, що складає 79 777,63 грн. (сімдесят дев`ять тисяч сімсот сімдесят сім грн. 63 коп.). З огляду на те, що на сьогодні фактично є неможливим отримання відомостей про наявність/відсутність осіб, які постійно проживали, тобто були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, такі відомості зазначаються спадкоємцями, які звернулись за оформленням спадщини, у відповідних заявах на ім`я нотаріуса. Нотаріус роз`яснює спадкоємцям положення статті 27 Закону України «Про нотаріат» щодо відповідальності за подання неправдивих відомостей. Таким чином, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за спадкодавцем, який помер на непідконтрольній Україні території, у зв`язку з відсутністю довідки з переліком осіб, які проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тягне за собою безповоротне порушення права позивача. Таким чином позивачем зроблено усі необхідні дії, які передбачені законом для отримання свідоцтва. Враховуючи зазначене, позивач вважає безпідставною відмову державного нотаріуса Сьомої Дніпровської державної нотаріально контори Чернявської Л.Г. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За таких обставин позивач вважає, що постанова нотаріуса державного нотаріуса Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Чернявської Л.Г. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.09.2020 року підлягає скасуванню. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому вона звернулася до суду із позовом про визнання права у порядку спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно. З урахуванням викладеного позивач має право успадкувати соціальні кошти за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя [PERSON] , яка померла [INFO] , у розмірі 79 777,63 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , на недоотриману пенсію останньої в сумі 79 777,63 грн. (сімдесят дев`ять тисяч сімсот сімдесят сім грн. 63 коп.) Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ,судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. 26 січня 2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява про визнання права власності в порядку спадкування за законом, відповідно до якої позивач вважає за необхідне уточнити свій позов, доповнивши його вимогою про стягнення збільшеної суми сплаченого судового збору у розмірі 1681,60 грн у зв`язку з тим, що ухвалою від 16.11.2020 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків - доплати суми судового збору у розмірі 840,80 грн, таким чином позивач сплатив судовий збір на суму 1681,60 грн. 27 травня 2021 року надійшла заява позивача про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] . 17 червня 2021 року завідуюча Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновська Л.Г. на виконання ухвали Бабушкінського районного суду від 24 травня 2021 року надала необхідні докази. 09 липня 2021 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надала до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву представник відповідача вказує, що позивач не звертався до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з питань виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю своєї матері [PERSON] , відповідних документів (свідоцтва про смерть, документів, які підтверджують родинні стосунки, документу, що посвідчує особу заявника) протягом шести місяців після відкриття спадщини не надавав. Отже, у зв`язку із тим, що Позивач не звертався до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, то у такому випадку, відповідно встановленого порядку, для отримання недоотриманої суми пенсії, надаються документи за наступним переліком: документ що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть та свідоцтво про право на спадщину. Як вбачається зі місту уточненої позовної заяви, 10.07.2020 року Позивач звернувся до державного нотаріуса Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Черновською Л. Г. З заявою про прийняття спадщини. Однак, завідувачем Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Черновською Л. Г. за результатами розгляду означеної вище заяви, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] не надано довідки з відділу реєстрації місця проживання про склад мешканців на момент смерті спадкодавця, яка необхідна для встановлення нотаріусом кола спадкодавців. Слід зазначити, завідувачем Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Черновською Л.Г., для оформлення спадкової справи, 21.07.2020 було надіслано запит № 655 до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області про наявність недоотриманої пенсії [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Листом № 0400-0404-6/64329 від 05.08.2020 року ГУ ПФУ у Дніпропетровській області повідомлено, що недоотримана пенсія [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , складає 79 777,63 грн. (сімдесят дев`ять тисяч сімсот сімдесят сім грн. 63 коп.). ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зазначає, що Відповідачем жодним чином не порушено право Позивача на отримання недоотриманої суми пенсії після смерті [PERSON] , [INFO] , та у разі звернення до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із відповідною заявою та пакетом документів, що визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій № 22-1, недоотримана сума пенсії, яка ввійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] буде виплачена спадкоємцеві. ГУ ПФУ у Дніпропетровській області вважає за необхідне наголосити відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в порядку позовного провадження. За змістом пункту 4.9. глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 ЦК України, не раніше зазначених у цих статтях строків. Відповідно до Розділу 11 глави 10 пунктів 4.14, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження та оскаржити відмову у вчиненні нотаріальної дії.Слід звернути увагу суду на те, що згідно змісту уточненої позовної заяви позивач вважає, що постанова державного нотаріуса Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській Черновською Л.Г. Про відмову вчиненні нотаріальних дій від 02.09.2020 підлягає скасуванню. Проте, згідно змісту уточненої позовної заяви позивачем вимога щодо оскарження постанови державного нотаріуса не заявлялася. На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: завідуюча Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Черновська Людмила Григорівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити в повному обсязі. 28 липня 2021 року до суду надійшла заява завідуючої Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновської Л.Г. на виконання листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2021 року про долучення до матеріалів справи інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №65727940 від 24.07.2021 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2020 року справу передано у провадження судді [PERSON] Ухвалою суду від 16.11.2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] на підставі рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 02.12.2020 року справа передана на повторний автоматизований розподіл. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2021 року цивільна справа передана у провадження судді Лукінової К.С. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2021 року справу прийнято до провадження судді Лукінової К.С. в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2022 року було закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: завідуюча Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Черновська Людмила Григорівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, та призначено справу до розгляду по суті. У зв`язку з закінченням відрядження судді Лукінової К.С. на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 24.11.2020 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2022 року, справа передана судді Кондрашову І.А. Ухвалою від 09.06.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено повторно розпочати розгляд справи по суті. У судове засідання позивач не з`явився, 13 вересня 2022 року надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, судове засідання провести без участі позивача. Представник відповідача 26 серпня 2022 року надав до суду заяву про проведення судового засідання по цивільній справі, призначеного на 13 вересня 2022 року о 10 год. 00 хв. без участі уповноваженого представника відповідача, підтримують поданий відзив у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є спадкоємцем першої черги за померлою мати [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Луганськ Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , видане 10.08.1978 року Ленінським відділом РАЦС м. Ворошилоград Донецької області, актовий запис 814, відповідно до якого [PERSON] зазначена як мати [PERSON] . Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на недоотриману пенсію в сумі 79 777,63 грн. [PERSON] вчасно 10 липня 2020 року звернувся до приватного нотаріуса Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновської Л.Г. із заявою про прийняття спадщини, за якою відкрита спадкова справа №287/2020, реєстраційний номер 2-706, про отримання свідоцтва про право на спадщину недоотриману матір`ю пенсію. Однак, приватним нотаріусом Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновською Л.Г. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 вересня 2020 року, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину, оскільки було встановлено відсутність документу - встановлення кола спадкоємців після смерті [PERSON] . Таким чином, не дивлячись на своєчасне звернення його нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому взагалі відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач не надав довідку з відділу реєстрації місця проживання про склад мешканців на момент смерті спадкодавця, яка необхідна нотаріусом для встановлення кола спадкоємців. Згідно Свідоцтва серія [NUMBER] про смерть [PERSON] померла [INFO] в Луганськ, про що зроблено актовий запис №691 Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач та померла [PERSON] мають однакове місце реєстрації [ADDRESS] , що підтверджується відмітками про реєстрацію в їх паспортах. Крім позивача, спадкоємці першої черги відсутні. До спадкового майна належить кошти недоотриманої пенсії за спадкодавця. Позивач також звернувся з проханням до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про виплату недоотриманої матір`ю пенсії, на що йому було відмовлено в усній формі, оскільки у нього не було довідки з відділу реєстрації місця проживання про склад мешканців на момент смерті матері. Відповідно до відповіді заступника начальника відділу з питань виплати пенсій №2 Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області про надання інформації за померлого пенсіонера [PERSON] на запит Сьомої Державної нотаріальної контори №655 від 21.07.2020 року відділ з питань виплати пенсій №2 повідомляє, що сума недоотриманої пенсії [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , складає 79 777,63 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Отже до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя. Позивач та померла [PERSON] мають однакове місце реєстрації [ADDRESS] , що підтверджується відмітками про реєстрацію в їх паспортах. Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державною влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 року №1085-р, місто Луганськ Луганської області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких державні органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою дотримання прав і свобод осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, та у зв`язку з надходженням до Міністерства юстиції України численних звернень громадян щодо витребування нотаріусами довідок житлово-експлуатаційних організацій при заведенні спадкових справ та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті осіб, які проживали та були зареєстровані на території проведення антитерористичної операції, Міністерством Юстиції країни у Листі від 03.03.2016 № 1535/13/32-16 було надано роз`яснення, відповідно до якого, надання довідки житлово-експлуатаційної організації з місця проживання спадкодавців, які доживали та були зареєстровані на території проведення антитерористичної операції, не може вимагатися. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, який проживав спадкодавцем і у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заяві про прийняття спадщини. З огляду на вищевикладені обставини і праві отримання у спадок недоотриманої пенсії, своєчасно звернувся до нотаріуса метою оформлення права на спадщину і отримання пенсії у порядку спадкування, але не зміг отримати свідоцтво про спадщину за об`єктивними обставин, які не залежать від його волі, що не позбавляє його права на спадщину. Отже, після смерті матері позивача відкрилася спадщина, до складу якої на тепер входить нарахована та недоотримана пенсія за певний період. Оскільки позивач, який тепер як і раніше був постійно зареєстрований та проживав із спадкодавцем, тому є таким, що прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Зараз без визнання права власності на вказане майно оформлення цієї спадщини не можливо. Звернення до нотаріальної контори ні до чого не призвело, але документи на вказане спадкове майно оформити потрібно і позивач оформити вказане зараз бажає шляхом подання позову до суду про визнання права власності в порядку спадкування по законом після смерті батька, оскільки іншим чином поновити свої спадкові права неможливо. У зв`язку з обставинами, що склалися, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права відповідно до положень статті 16 ЦК України. Позивач вважає, що його права порушено, все ним зроблено правильно і згідно закону та просив визнати за ним право власності на вказану недоотриману пенсію матері в порядку спадкування за законом. Виник спір, який в добровільному досудовому порядку вирішено не було і позивач вимушений був звернутися до суду з цим позовом в порядку спадкування. За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, і підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «П судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмово заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду правилами позовного провадження. Весь час позивач зі спадкодавцем фактично проживали за однією адресою, в розумінні статті 3 сімейного кодексу України: "Сім`ю складають особи, і спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права обов`язки". Позивач зі своєю матір`ю мають однакове місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відмітками про реєстрацію в їх паспортах. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, який проживав спадкодавцем і у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заяві про прийняття спадщини. З огляду на вищевикладені обставини і праві отримання у спадок недоотриманої пенсії, своєчасно звернувся до нотаріуса метою оформлення права на спадщину і отримання пенсії у порад спадкування, але не зміг отримати свідоцтво про спадщину за об`єктивними обставин, які не залежать від його волі, що не позбавляє його права на спадщину. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року Пенсійний фонд України розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України. До повноважень Пенсійного фонду України відноситься: здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством; обліку коштів Пенсійного фонду України, ведення статистичної та бухгалтерської звітності. Пенсійний фонд України розпоряджається у межах повноважень коштами Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Таким чином, Пенсійний фонд України є органом, який реалізує політику пенсійного забезпечення, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому саме від цього органу залежить право позивача на отримання належної йому виплати за рахунок коштів пенсійного фонду. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, у рішенні ЄСПЛ «Федоренко проти України» суд нагадав, що відповідно до його прецедентної практики поняття «майно» може поширюватися на «наявне майно» або активи, включаючи претензії, щодо яких заявник може обґрунтовано стверджувати, що він принаймні має «законі сподівання» ефективно скористатися правом власності. Натомість сподівання на визнання права власності на майно, яким тривалий час неможливо було користуватися ефективно, не може вважатися «майном» у розумінні ст. Першого протоколу до Конвенції; це також стосується умовної вимоги, як втрачає силу внаслідок недотримання цієї вимоги. Відповідно до прецедентного права суду будь-яке втручання має підтримувати «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо дотримання основоположних прав окремої особи. Намагання забезпечити цей баланс відображене в структурі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Тому мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутим цілями. Більше того, так само, як і в інших сферах соціальної, фінансової і економічної політики, національні органи мають певну свободу розсуду під час прийняття і виконання законів, що регулюють питання власності та договірні відносини. Цю свободу розсуду все ж таки мають контролювати європейські структури. Тому Суд повинен був упевнитися, чи не були перевищені надані Урядові межі свободи розсуду, тобто чи застосовано в цій справі доктрина «ultra vires» (хоча й законну саму по собі) з урахуванням принци пропорційності. У справі "Вольф-Ульрих фон Мальтцан та інші проти …" ЄСПЛ зробив висновок про те, що певні законні очікувані заявників підлягають правовому захисту та формує позицію для інтерпретацій вимоги як такої що може вважатись активом: вона повинна мати обґрунтовану закону підставу, якою зокрема є чинна норма закону, тобто встановлю законом норма щодо виплат (зокрема пенсійних, допомоги) на момент дії щ норми є активом, на який може розраховувати громадянин як на свою власність. За змістом ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частою 1 ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач не мав можливості раніше вирішити питання звернення до суду з питанням захисту своїх спадкових прав. Його мати фактично за життя набула право власності на вказану пенсію, але не встигла отримати в передбаченому законом порядку. Внаслідок смерті матері позивача, відкрилася спадщина, часом відкриття якої є її день смерті. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, ввійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися слідок його смерті, а саме майнові права на недоотриману пенсію спадкодавця. При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 55 Конституції України, «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. … Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.». Виходячи з передбаченого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, наведені норми Конституції України надають людині можливість будь-якими незабороненими законом засобами самому захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Ст. 15 ЦК України також передбачає право кожної особи на захист своїх цивільних прав та інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 цього ж кодексу - право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, вказуючи в якості одного зі способів захисту цивільних прав та інтересів визнання права. Ст. 392 ЦК України також передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності. Застосовуючи вищенаведені норми права до спірних правовідносин, в даному випадку немає перешкод для набуття позивачем права приватної власності на вказане майно - недоотриману пенсію спадкодавця. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно відповідача по незаконним (з точки зору відповідача) діям відносно нього, предмета спору, а відповідач цього не довів, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобов`язань або неправомірності стосовно нього є припущенням. Суд відхиляє доводи представника відповідача, які він навів у відзиві на позовну заяву, оскільки представник відповідача наголошує, що позивач не звертався до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області з питань виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю своєї матері [PERSON] , відповідних документів протягом шести місяців після відкриття спадщини не надав, а позивач стверджує, що звертався з проханням до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, виплатити недоотриману пенсію його мати [PERSON] , на що йому відмовлено в усній формі, оскільки у нього не було довідки з відділу реєстрації місця проживання про склад мешканців на момент смерті. При цьому відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Таким чином, зверненню до суду з вказаним позовом має передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або відмова у видачі такого свідоцтва. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Оскільки позивач як спадкоємець за законом, має право на спадкове майно пенсію своєї матері відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», саме в розмірі наявної за відомостями ПФУ невиплаченої спадкодавцеві пенсії 79 777 грн. 63 коп. і цей закон є спеціальним, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна пенсії спадкодавця, яка залишилася недоотриманою останнью за життя, в розмірі 79 777 грн. 63 коп. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом сплачено судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп., тому з огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача слід стягнути зазначену суму судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved