Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про визнання батьківства та стягнення аліментів, в якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Палько О.М. позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Зокрема позивач суду пояснила, що перебувала у статевих відносинах з [PERSON] , завагітніла від нього та народила дитину, запис про батька дитини був здійснений в порядку статті 135 СК України зі слів матері. Позивач не має сумнівів в тому, що відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Аналогічні за своїм змістом пояснення надала в судовому засіданні свідок [PERSON] 15 лютого 2022 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, зі змісту якої та доданих документів вбачається, що останній проходить строкову військову службу в військовій частині [NUMBER] , місцем дислокації військової частини [NUMBER] є відповідна територія за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року було доручити Козелецькому районному суду Чернігівської області провести допит в якості відповідача [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця строкової військової служби, солдата, який проходить строкову військову службу в військовій частині [NUMBER] ( [ADDRESS] ) по цивільній справі №185/3827/21 за позовом за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про визнання батьківства та стягнення аліментів. Згідно протоколу судового засідання від 03.06.2022 року, складеного Козелецьким районним судом Чернігівської області, відповідач [PERSON] позов не визнав, вважав, що дитина не його, проти стягнення з нього аліментів та визнання батьківства - заперечив. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. [INFO] [PERSON] народила дитину - доньку [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №17 від 24 лютого 2021, Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Піфвденно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро). Відомості про народження внесено за правилами ст.135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Визнання факту батьківства за відповідачем, з метою з`ясування якого у справі призначалась експертиза, в порядку статті 109 ЦПК Українине може бути єдиною підставою та беззаперечним доказом біологічного походження дитини від відповідача, за недоведеності факту ухилення [PERSON] від подання експертних матеріалів. Однак, Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області неодноразово призначалась експертиза з метою з`ясування питання про батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , яка повернута без виконання ухвали суду від 20 жовтня 2021 року про призначення судової експертизи у зв`язку з неявкою [PERSON] для проведення експертизи. Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34,від 07 травня 2009 року). У відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року). Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статтті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 51. За приписами статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи предмет спору та значення справи для сторін, суд повинен діяти, виходячи, у першу чергу, з інтересів дитини. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін по справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved