Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Уайт Лемб» (далі - ТОВ «Уайт Лемб») у якому просив суд стягнути з ТОВ «Уайт Лемб» на його користь грошові кошти у розмірі 132 500 грн. за договором на розробку дизайн проекту від 9 лютого 2017 року. Позов обґрунтовано тим, що 9 лютого 2017 року між сторонами був укладений договір на розробку дизайн проекту приміщення загальною площею 180 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . За указаним договором відповідач зобов`язувався розробити за дорученням позивача попередній дизайн проект приміщення за адресою: [ADDRESS] . Сторони погодили ціну договору в межах суми: 250 000 грн., з яких 50% вплачуються як аванс, а також строк виконання договору - 60 календарних днів з моменту початку робіт за цим договором. У свою чергу початком робіт вважається момент одержання виконавцем передоплати. На виконання умов договору позивач сплатив на користь відповідача 125 000 грн., про що було складено розписку. Таким чином, кінцевий строк виконання робіт вважається 10 квітня 2017 року. З огляду на те, що станом на 15 січня 2018 року дизайн-проект відповідачем так і не виконано, позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд стягнути на його користь сплачену суду авансу у розмірі 125 000 грн., а також 7 500 грн. пені за прострочення здачі робіт на умовах укладеного договору за період з 11 квітня 2017 року по 10 травня 2017 року. Суд вирішив розглядати цю справу в порядку спрощеного позовного провадження. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення був повідомлений належним чином. До суду звернувся із заявою про розгляд цієї справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Своїм правом на подачу відзиву у цій справи також не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що 9 лютого 2017 року між [PERSON] як Замовником і ТОВ «Уайт Лемб» як Виконавцем було укладено Договір на розробку дизайн проекту (далі - договір) (а.с. 5-8). Відповідно до пункту 1 Договору Виконавець зобов`язується за дорученням Замовника розробити попередній дизайн проект приміщення, загальною площею 180 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 3.1. договору передбачено, що сторони погодили, що ціна виготовлення попереднього дизайн-проекту приміщення складає 250 000 грн., з яких 50% вплачуються Замовником як аванс. У разі несвоєчасного виконання робіт з вини Виконавця, Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості робіт за кожний день прострочення здачі робіт, але не більше 3% від загальної суми Договору (пункт 4.1. Договору). Згідно з п. 7.1. договору загальний термін виконання робіт складає 60 календарних днів з моменту початку робіт за цим договором, визначеному пунктом 6.2. Договору. У свою чергу пункт 6.2. передбачає, що роботи за цим Договором починаються Виконавцем з моменту одержання передоплати. Додатком до Договору на розробку дизайн проекту №1 від 9 лютого 2017 року, сторони погодили перелік надання послуг за основним договором (а.с. 9-10). Як вбачається із розписки, що міститься в матеріалах справи, 9 лютого 2017 року була отримала передоплата у розмірі 50%, що складає 125 000 грн/, за договором (а.с. 11). Доказів виконання відповідачем договору матеріали справи не містять. Спір між сторонами виник у зв`язку з невиконанням своїх договірних обов`язків відповідача перед позивачем. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України, умовами укладеного між ними договору. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 1 статті 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Приписами статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання. Відповідно до вимог статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 910/1084/18, який є обов`язковим на підставі положень частини 4 статті 263 ЦПК України, аванс є звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. У разі невиконання зобов`язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила. Варто наголосити, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на те, що стороною відповідача не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позовної заяви, а саме щодо невиконання у строк, визначений Договором на розробку дизайн проекту від 9 лютого 2017 року, суд вбачає докази, надані позивачем належними й такими, що доводять факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Так, положеннями пункту 4.1 Договору передбачено, що у разі несвоєчасного виконання робіт з вини Виконавця, Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості робіт за кожний день прострочення здачі робіт, але не більше 3% від загальної суми Договору. За розрахунком позивача сума пені період з 11 квітня 2017 року по 10 травня 2017 року зважаючи на ціну договору - 250 000 грн., складає 7 500 грн. Зважаючи на те, що загальний розмір пені, який може бути нарахований і стягнутий за умовами договору, сторони обмежили не більше 3% від загальної суми за договором (250 000 грн. * 3% = 7 500 грн.), а також з огляду на обраховуваний період прострочення, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 7 500 грн. пені за невиконання відповідачем умов договору обґрунтованими. Тому, в силу пункту 4.1 Договору суд вбачає за належне задовольнити позов у тому числі щодо стягнення з відповідача розміру пені за період прострочення. З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним договором, доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не надано, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на результат розгляду справи судом, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1325 грн. належить стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved