Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

16 серпня 2021 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] із вимогами про стягнення матеріальної у розмірі 118657 гривень та моральної шкоди у розмірі 21343 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає про те, що вона з відповідачкою проживають в одному будинку [ADDRESS] , але в різних квартирах. Так, відповідачка проживає в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] , а вона в квартирі [ADDRESS] . При цьому, їй на праві власності належить 37/100 частини вказаного домоволодіння, а решта належить відповідачці. 04 грудня 2018 року о 19 годині 19 хвилин в квартирі [ADDRESS] , що належить відповідачці виникла пожежа, внаслідок якої було пошкоджено покрівлю квартири [ADDRESS] , що належить позивачці та речі її сім`ї. Місцем виникнення пожежі є веранда (кухня) відповідачки, що підтверджується актом про пожежу від 05 грудня 2018 року. Вказує, що вона неодноразово зверталася до відповідачки з проханням змінити електричну проводку у квартирі [ADDRESS] , бо та неодноразово перегорала, однак остання її проігнорувала, що призвело до виникнення пожежі і нанесення їй шкоди у вигляді пошкодження покрівлі квартири [ADDRESS] та особистих речей, а також завдано моральної шкоди. Вважає, що відповідачка як власник несе відповідальність за утримання належного їй на праві власності частини домоволодіння в такому стані, щоб унеможливлювати настання негативних наслідків для позивачки та членів її родини. Стверджує, що відповідачка не забезпечила протипожежну безпеку належного їй майна, а тому є винною у завданні шкоди. Крім того, вказує на бездіяльність відповідачки щодо не заміни електропроводки. Вважає, що все це призвело до виникнення пожежі і нанесення їй матеріальної шкоди з відновлення покрівлі будинку у розмірі 118657 гривень. Разом з цим, стверджує, що внаслідок пожежі, яка сталася в грудні місяці, коли нічна температура сягала мінусової позначки, її старша донька отримала переохолодження, через що загострилося запалення хвороби та остання потрапила до лікарні, де перебувала 10 днів, а також того, що відповідачка жодним чином не намагалася сповістити її сім`ю про початок пожежі та не відшкодувала їй завдані збитки їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 50000 гривень. Тому прохає суд стягнути з відповідачки на її користь завдану їй матеріальну шкоду у розмірі 118657 гривен та 21343 гривні моральної шкоди, разом із судовими витратами по справі. Ухвалою суду від 01 вересня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 15 годину 30 хвилин 06 жовтня 2021 року (а. с. 59), копія якої надіслана учасникам справи 01 вересня 2021 року за вихідним № 20090/21-вих/2/204/2071/21 (а. с. 60). 05 листопада 2021 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» повернуто конверт, яким відповідачці, за адресою місця реєстрації, направлялись позовна заява з додатками та копія ухвали про відкриття провадження (а. с. 67). 20 квітня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив відповідачки на позовну заяву (а. с. 85-88), в якому вона позовні вимоги не визнає, проти задоволення позову заперечує та, заява про поновлення процесуальних строків для подання цього відзиві (а. с 82-84), в якій зазначає про поважність причини пропуску строку. В обґрунтування відзиву вказано, що вона дійсно проживає по [ADDRESS] в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] , а позивачка, з якою у неї давні неприязні відносини в квартирі [ADDRESS] . При цьому вказує, що 04 грудня 2018 року в її квартирі виникла пожежа, яка знищила повністю всі домашні речі її родини, а тому по факту вона, дві її доньки, одна з яких багатодітна мати, зять та троє дітей, вимушені були проживати у квартирі [ADDRESS] . Зазначає, що твердження позивачки про те, що остання зверталася до неї із проханням замінити електропроводку не відповідають дійсності, нічим не підтверджується та є хибними. Стверджує, що до неї та її членів сім`ї позивачка з таким проханням не зверталася. Більш того, вказує на те, що вони по факту взагалі не спілкуються. Також зазначає, що в акті про пожежу від 05 грудня 2018 року вказано те, що причина пожежі встановлюється, а відтак, до сьогодні документально нічим не підтверджено жодної причини виникнення цієї пожежі, тим паче, що вона виникла з її вини. Вказує, що веранда, на якій сталася пожежа має вільний доступ, двері там постійно відкриті, а тому будь-хто міг туди зайти та здійснити підпал. Зазначає, про те, що в акті про пожежу вказано, що її виявлено невідомою особою, яка про неї і повідомила, однак хто саме ця вказана невідома особа, і що вона робила на веранді в квартирі відповідачки остання не знає. Натомість, припускає, що саме ця невідома особа могла вчинити підпал. Вказує на те, що позивачкою не надано жодного доказу провини її у виникненні пожежі. Вважає, що всі звинувачення позивачки є надуманими та хибними, а позов останньою пред`явлено до неналежного відповідача, тому у його задоволенні прохає відмовити. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала суд їх задовольнити, обґрунтування надала аналогічні тексту позовної заяви. У судовому засідання відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, обґрунтування надала аналогічні тексту відзиву на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, приймаючи до уваги покази свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачці на підставі договору дарування частини домоволодіння серії ВРР № 500475 від 30 березня 2012 року на праві приватної власності належить 37/100 домоволодіння [ADDRESS] (а. с. 13-14). Згідно з характеристикою будинку [ADDRESS] він складається із: житлового будинку літери А-1; прибудови літери а-1; житлової прибудови літери А1-1; ганку літери а1 та а3; козирька; житлового будинку літери Б-1; прибудови літери Б1-1; прибудови літери б-1; веранди літери б1-1; козирька; сараю літери В, М, Д, Ж; погребу літери пд. В; вбиральні літери К; літнього душу літери Л (а. с. 18 та на звороті). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , складається з двох квартир: квартира [ADDRESS] загальною площею 15,8 кв. м., житловою площею 9 кв. м, та квартири [ADDRESS] загальною площею 52,3 кв. м, житловою площею 37,8 кв. м. (а. с. 15-18). Судом встановлено, що позивачка проживає в квартирі [ADDRESS] , а відповідачка в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] . 04 грудня 2018 року о 19 годині 19 хвилин по [ADDRESS] сталася пожежа, за результатами якої комісією ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області складено відповідний акт про пожежу (а. с. 12 та на звороті). Із зазначеного акту вбачається, що пожежа виникла 04 грудня 2018 року о 19 годині 19 хвилин в житловому будинку [ADDRESS] . Місце виникнення пожежі веранда. Виявила та повідомила про пожежу невідома особа. Пожежу ліквідовано 04 грудня 2018 року о 20 годині 57 хвилин. Пожежею знищено: домашні речі в квартирі [ADDRESS] пошкоджено веранду та кришу будинку на площі 60 кв. м. Прямі збитки від пожежі встановлюються. Побічні збитки від пожежі 69614 гривень. Причина пожежі встановлюється. Загиблих та травмованих немає. Згідно з висновком експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження № 933/06-19 [PERSON] , що складений на замовлення [PERSON] , розмір завданої їй матеріальної шкоди внаслідок пожежі частини житлового будинку [ADDRESS] становить 118657 гривень (а. с. 19-54). У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він побачив як ввечері у сусідів горить прибудова, тому він побіг їм допомагати її тушити, а жінка з донькою викликали пожежних. Всі сусіди допомагали виносити речі. Хто винен в пожежі, він достеменно не знає, але зі слів доньки [PERSON] знає, що начебто загорівся лічильник та діти кидали резинові іграшки вже у вогнище, але доказів того немає. Вказав на те, що декілька разів допомагав сусідам налагоджувати світло. У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що в той день вона прийшла додому пізно, приблизно о 18-19 годині. Її брат та сестра відпочивали в одній кімнаті, а батьки в іншій. Вона побачила, як поступово почав заходити дим та вже за 2 хвилини його було дуже багато. Вони почали бігти до сусідів [PERSON] , бо в неї троє малих дітей, але двері були зачинені. Тому вона зателефонувала на «101». Потім вона побачила, як почали вибігати [PERSON] , виводити дітей. Всі почали виносити свої речі, а після приїхали пожежні та поліція. Вважає, що пожежа розпочалася через те, що діти [PERSON] були закриті в будинку, в кімнаті, де є піч, з якою вони гралися, але дійсну причину пожежі вона не знає. Стверджувала, що діти хуліганисті, виховують самі себе, бо їх весь час залишають вдома самих. Вказала на те, що їх особисті сварки та непорозуміння з Подколзіними ніяк не стосуються справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ч.1 ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст.\~76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Пунктом 9 постанови №\~6\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 27\~березня 1992\~року «Про\~практику розгляду\~судами цивільних\~справ за\~позовами про\~відшкодування шкоди» визначено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправне діяння особи, яка її заподіяла, причинний зв`язок між ними та вину заподіювача шкоди. У правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди. При цьому, обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує. Так, судом встановлено, що сторони є власниками домоволодіння [ADDRESS] . 04 грудня 2018 року о 19 годині 19 хвилин по [ADDRESS] сталася пожежа. При цьому, позивачка вважає, що вказана пожежа виникла з вини відповідачки, а тому остання повинна їй відшкодувати завдані внаслідок пожежі збитки у розмірі 118657 гривень. На підтвердження розміру завданих збитків позивачка надала висновок експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження [PERSON] № 933/06-19 від 19 червня 2019 року. Однак суд не приймає вказаний висновок до уваги та вважає його неналежним доказом у справі, оскільки він не відповідає вимогам ч. 7 ст. 102, ч. ч. 5 та 6 ст. 106 ЦПК України, зокрема, відсутнє посилання на обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що атестований експерт має знати та вчиняти обов`язково. При цьому, суд зазначає, що доводи позивачки про те, що пожежа сталася з вини відповідачки начебто через те, що остання не полагодила/замінила електропроводу є необґрунтованими та такими, що не підтвердженні належними, допустимими та достатніми доказами у справі. Більш того, вказані доводи позивачки спростовані відповідачкою та матеріалами справи, зокрема актом про пожежу від 05 грудня 2018 року (а. с. 12 та на звороті), в якому причина пожежі не вказана, а зазначено про те, що вона «встановлюється». Разом з цим, суд зазначає, що на виїзному засіданні 16 вересня 2022 року судом було встановлено, що веранда, яка, відповідно до акту є місцем виникнення пожежі, та є власністю відповідачки, знаходиться на спільній земельній ділянці та у спільному домоволодінні сторін, має відчинені двері, що вказує на обґрунтованість доводів відповідачки щодо вільного доступу до неї всіх користувачів цього домоволодіння та не виключає ймовірності підпалу. Приписами ч. 1 ст.\~1167\~цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди» , обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Позивачка зазначає, що в результаті пожежі їй була спричинена моральна шкода, яка виразилася у моральних стражданнях, зокрема в тому, що відповідачка жодним чином не намагалася сповістити її сім`ю про початок пожежі та не відшкодувала їй завдані збитки, а також тим, що внаслідок пожежі, яка сталася в грудні, коли нічна температура сягала мінусової позначки, її старша донька отримала переохолодження, через що загострилося запалення хвороби та остання потрапила до лікарні, де перебувала 10 днів. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Так, зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили та

Outcome: dismissed