Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

01.08.2022 року заявники звернулись суду із\~заявою в\~порядку окремого\~провадження про\~розірвання шлюбу\~подружжя. В обґрунтування заяви зазначили, що з 27.07.1996 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 436. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться з 2022 року. З таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно місця проживання, а також участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON] , про що свідчить нотаріально посвідчений договір. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] залишається проживати із батьком, при цьому матір має право бачитись з ним в порядку, передбаченому зазначеним договором. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Ухвалою суду від 01.08.2022 року у справі відкрито провадження. Заявники у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд\~справи без\~їх участі,\~заяву повністю\~підтримали. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 27.07.1996 року заявники уклали шлюб, який був зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 436. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що причинами розпаду стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON] , [INFO] , з укладенням договору про виховання дитини від 01.08.2022 року народження. Суд вважає, що причини, які спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved