Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила користування житловим приміщенням, а саме 31/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування вимог вказано, що позивач є власником 31/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача, однак остання не проживає в житловому приміщенні з серпня 2018 року без поважних причин. Зазначену обставину можуть підтвердити свідки. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, насамперед в частині продажу належної йому частини будинку. Відповідач протягом 2016-2018 працювала у м. Москва (російська федерація) та після тривалої відсутності втратила соціальний зв`язок зі своєю родиною, розлучилася з чоловіком та перестала користуватися житловим приміщенням в буд. [ADDRESS] . Відповідач не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла, в квартирі немає її особистих речей і взагалі остання квартирою не цікавиться. Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про виклик свідків, у якому позивач просив викликати у судове засідання та допитати свідків, які можуть підтвердити обставини, викладені у позовній заяві. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.07.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 19.09.2022 представник позивача заявив клопотання про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] , які можуть підтвердити обставини, викладені у позовній заяві. Протокольною ухвалою суду від 19.09.2022 клопотання про виклик свідків задоволено. Заяв по суті справи від відповідача до суду не надходило. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судові засідання не з`являлася, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу її зареєстрованого місця проживання, однак поштова кореспонденція повернулася на адресу суду не врученою з відміткою пошти у довідці про причини невручення «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідача по справі додатково повідомлено шляхом оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] вказала, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Пояснила, що вона була сусідкою [PERSON] з 2000 року по 2016 рік, давно з нею знайомі. Вказала, що у 2000 році свідок вселилася до свого будинку, на той час сусіди - [PERSON] , [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] , вже проживали у своєму будинку. У подальшому [PERSON] виїхала, однак куди, свідку не відомо, з чуток за кордон, працювати. У 2017 році [PERSON] приїхала, побула вдома тиждень, і знову поїхала. Раніше свідок завжди бачила [PERSON] за місцем проживання, однак останні роки свідок [PERSON] не бачила. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] вказав, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Пояснив, що він є батьком позивача. [PERSON] була його дружиною. У 2016 році [PERSON] захотіла поїхати працювати за кордон. Залишила будинок, забрала свої речі і виїхала за кордон. [PERSON] час від часу спілкується з дітьми, повертатися не збирається. Згідно з ч.3 ст.131\~ЦПК\~України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною 1 ст.280\~ЦПК\~України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності усіх умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, про що постановлено протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що позивач є власником 31/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування частини житлового будинку від 30.08.2018 (а.с.5-6) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7). Згідно з копією довідки ТОВ «УК «ВЖРЕП №5» №343 від 31.04.2021, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , 1970 р.н., [PERSON] , 1970 р.н., [PERSON] , 1991 р.н. (а.с.8). Статті 15\~та\~16\~ЦК\~України передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями цієї статті. Положеннями ст.41\~Конституції\~України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних\~свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі досліджених доказів, суд встановив, що відповідач не проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] , позивач є повноправним власником вищезазначеної частини будинку, вважає, що його права порушуються та вимагає усунення такого порушення, а тому заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах законодавства та підлягають до задоволення. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати з оплати судового збору.

Outcome: approved