Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» про захист прав споживача шляхом розірвання договору купівлі-продажу та стягнення суми сплачених за товар коштів. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 24.01.2022р. між нею та відповідачем (постачальник) укладено договір купівлі-продажу телевізора марки «Blaupunkt» модель 40FC965. Цього ж дня, вона, через [PERSON] як довірителя, здійснила оплату товару в розмірі 6 999,00 грн, після чого їйбуло доставлено вказаний товар. Представники постачальника показали, що телевізор зовні був цілий та зауважили, що після доставки його можливо підключати до живлення не менше, ніж через 5 годин, який вона після спливу відповідного часу, самостійно ввімкнувши, помітила вертикальні та горизонтальні кольорові смуги на рідкокристалічному екрані, різні колірні дефекти, а також плями, що складаються з пересічних смуг різного кольору.З цього приводу позивач звернулася до постачальника із проханням по заміні телевізора, який вказаний товар відправив у сервісний центр на гарантійний ремонт, який знаходиться там по цей час. Оскільки, станом на момент подання позову відповідач відмовляється від заміни товару, або сплати грошей, вона просить суд захистити її право як споживача послуг шляхом розірвання договору купівлі-продажу телевізора марки «Blaupunkt» модель 40FC965, укладеного 24 січня 2022 року між нею та сягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» на її користь 6 999,00 грн вартості проданого товару та 3 500,00 грн компенсації завданої моральної шкоди. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача надав відзив, просив відмовити в позові, вказуючи на те, щопозивачем не доведено вини Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА», разом з відзивом зазначив, щоб проводили розгляд справи у відсутність. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2022р. відкрито провадження в порядку позовного (спрощеного) провадження з викликом сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.01.2022р. позивач придбала у Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» (постачальник) телевізор марки «Blaupunkt» модель 40FC965. Цього ж дня, [PERSON] , через [PERSON] (договір доручення № РОЗ202382655 від 24.01.2022р.), здійснила оплату товару в розмірі 6 999,00 грн, після чого їй додому було доставлено вказаний товар. Згідно з інформацією, що містилася в інструкції з налаштування телевізора марки «Blaupunkt» модель 40FC965, зазначено, що після транспортування, його можливо підключати до живлення не менше, ніж через 5 годин. Про аналогічні дії позивача повідомили також представники постачальника, які показали, що телевізор зовні був цілий. Вказані обставини сторонами визнаються та не оспорюються. Також судом з`ясовано, що 26.01.2022р. позивач звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» зі скаргою на пошкоджений товар. 26.01.2022р. відповідач отримав товар від [PERSON] на сервісне обслуговування про, що складено акт приймання товару на сервісне обслуговування № РОЗ320032791 від 26.01.2022р. В цьому акті описано зовнішній вигляд товару, а саме: «ударів, сколів не видно, видно биту матрицю по всьому екрану». 11.02.2022р. сервісний центр надано висновок № 707840/110222 про відмову в гарантійному обслуговуванні у зв`язку з порушенням правил експлуатації зберігання товару. При цьому, на підставі цього ж висновку сервісного центру [PERSON] відмовлено в розірванні договору купівлі-продажу та поверненні коштів сплачених за товар. 13.04.2022р. від позивача надійшов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» повторний лист з вимогою повернути кошти, однак листом відповідача від 14.04.2022р. повторно направлено лист позивачу з відмовою в задоволенні вимог. Із вказаного часу телевізор знаходиться в сервісному центрі, а кошти позивачу не повернуті Згідно з п. 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб. Частиною 2 ст. 678 ЦК України передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виконавця: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно зі ст. ст. 708, 709 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантій-ного строку недоліків, не застережених продавцем, покупець має право за своїм вибором вимагати від продавця заміни товару на аналогічний товар належної якості, або відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар суми. Продавець зобов`язаний прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги. Вимога покупця про заміну товару підлягає негайному задоволенню, а в разі необхідності перевірки якості товару протягом чотирнадцяти днів, або за домовленістю сторін в інший строк. Обов`язок покупця прийняти товар, а також обов`язок продавця перевірити якість проданого в період гарантійного строку товару передбачено також ч. ч. 3, 4 ст.14 Закону України «Про захист прав споживачів». Частиною 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Згідно з ч. 1 ст. 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару. Згідно з ч. 2 ст. 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості то-вару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього. Визначення поняття гарантії якості товару міститься у ч. 1 ст. 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема вищенаведеними ч. 2 ст. 678 ЦК України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений ч. 2 ст. 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладається на нього. Саме такі висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 07 липня 2021 року в справі № 591/2641/20 (провадження № 61-17724св20). Отже, правове значення для правильного вирішення цієї справи має не факт наявності чи відсутності наданої продавцем гарантії щодо якості товару, а час (момент) виявлення покупцем недоліків товару - до чи після його передання покупцеві. Враховуючи той факт, що очевидних механічних пошкоджень на доставленому відповідачем телевізорі не було (скло було ціле, слідів від ударів чи сколів не було видно) і вказані обставини підтверджуються й актом прийому товару на сервісне обслуговування № РОЗ320032791 від 26.01.2022р., суд вважає, що [PERSON] не змогла виявити у придбаному товарі в момент передання, а лише після його увімкнення до мережі живлення. При цьому, з огляду на рекомендації представників відповідачата вимоги інструкції з налаштування телевізора марки «Blaupunkt» модель 40FC965, не можна було відразу вмикати телевізор в мережу живлення та перевірити його роботу (лише після спливу 5 годин перебування у кімнатній температурі), тобто в позивача були об`єктивні перешкоди для огляду товару перед його отриманням та безпосередньо в момент його доставки та розпакування та виявлення вказаних недоліків. Тобто, недоліки товару виникли ще до отримання телевізора, при цьому під час його огляду спільно із представниками постачальника та при безпосередній передачі позивачу товару (відразу при доставці телевізора до мого місця проживання, при знятті заводської упаковки), без його увімкнення в мережу живлення, остання не мала жодних можливостей виявити вказаний дефект, враховуючи, що зовні телевізор був цілий. Отже, [PERSON] не було об`єктивної можливості під час доставки товару виявити можливі недоліки цього телевізора та відмовитись від його отримання. Оскільки товар доставлено та передано вже в неналежному стані - телевізор мав внутрішні, а не зовнішні пошкодження, у зв`язку із чим, позивач повністю оглянути та перевірити робочий стан телевізора та його справність в момент купівлі не мала можливості, несправнийтовар [PERSON] повернула постачальнику, тому, з огляду на відсутність належного реагування відповідача на її неодноразові звернення,суд, вважає за необхідне, розірвати договір та стягнути на користь позивача вартість товару в сумі 6 999,00 грн. За змістом ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. З огляду на викладене слід зазначити, що виходячи з положень ст. ст. 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. З наведеного вбачається, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі ст. ст. 16 та 23 ЦК України і ст. ст. 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020р.у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19). Отже, судом достовірно встановлено, що позивач перенесла моральні страждання, оскільки вказана ситуація призвела позивача до стресу на ґрунті переживань і психологічного перенавантаження, саме внаслідоктривалого невиконання ТОВ «Розетка.УА» її законних претензій, через неможливість використання придбаного товару,що викликало нервове виснаження та психічну роздратованість. Неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань призвело до різкої, несподіваної і тривалої в негативну сторону зміні звичайного способу та якості життя позивача. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством з урахуванням глибини страждань позивача, з урахуванням того наскільки були порушені її нормальні життєві зв`язки, які зусилля нею були застосовані для відновлення цих зв`язків та для організації свого життя, а тому, суд, вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 3500,00 грн. є завищеними та підлягають частковому задоволенню. Обставини справи свідчать про те, що позивач дійсно зазнала моральних страждань, оскільки була змушена докладати додаткових зусиль задля відновлення свого порушеного права, а тому з урахуванням засад розумності, виваженості і справедливості, суд, приходить до висновку, про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави несплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 1 984, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial