Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

в позові вказано, що 21.02.2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №23пш шляхом відкриття кредитної лінії в сумі 60 000 грн., строком на 36 місяців. З метою забезпечення умов даного кредитного договору укладено договори поруки від 21.02.2019 року, де поручителями являються [PERSON] та [PERSON] . Вказаними договорами поруки передбачена солідарна відповідальність. Станом на 09.12.2021 року поточна заборгованість по кредитному договору №23пш становить 40199 грн. 25 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами, нарахованих в період з 24.01.2020 року по 09.12.2021 року 36199 грн. 49 коп.,\~ а всього 76412 грн. 74 коп. Представник позивача подав до суду заяву, за змістом якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі повідомлені судом належним чином про відкриття спрощеного провадження, про порядок і умови реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Відповідачі клопотань щодо реалізації прав, відзиву на позов чи його заперечення не подали. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п.27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідачів повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за відсутність відповідачів в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідачів. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 21.02.2019 року позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №23пш, згідно якого відповідачу надано кредит, шляхом відкриття кредитної лінії в сумі 60 000 грн. Строк користування кредитом становить 36 місяців, розпочинається з 21.02.2019 і закінчується 21.02.2022. Мета отримання кредиту - автокредит. Кредитна лінія є відновлювальною. 21.02.2019 року позивач та відповідач [PERSON] уклали договір поруки, згідно якого поручитель [PERSON] зобов`язався перед кредитором відповідати усім своїм майном по зобов`язаннях [PERSON] , які виникають з кредитного договору №23пш від 21.02.2019. Строк дії договору 36 місяців. Днем закінчення строку дії договору є 21.02.2022. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. 21.02.2019 року позивач та відповідач [PERSON] уклали договір поруки, згідно якого поручитель [PERSON] зобов`язалася перед кредитором відповідати усім своїм майном по зобов`язаннях [PERSON] , які виникають з кредитного договору №23пш від 21.02.2019. Строк дії договору 36 місяців. Днем закінчення строку дії договору є 21.02.2022. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. 08.04.2022 представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості по кредитному договору. 20.07.2022 представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості по кредитному договору, згідно якої просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору №23пш від 21.02.2019 в розмірі 48784,28 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом нарахованих в період з 24.01.2020 по 21.02.2022 в розмірі 40650,23 грн., 3% річних нарахувань в період з 22.02.2022 по 19.07.2022, що становить 1088 грн. інфляційних нарахувань в період з 22.02.2022 по 19.07.2022, що становить 12591,66 грн. Також просить стягнути судовий збір\~ в сумі 2270 грн.\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Відповідно до частини першої статті 553, частин першої та другої статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. В ч.1 ст.12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч.3 ст.12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідачів. В ч.2 ст.13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч.5 ст.81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч.7 ст.81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином на відповідачів на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення відповідачами зобов`язань перед позивачем. Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості відповідачами суду не надано. Розрахунку в заперечення розрахунку заборгованості позивача відповідачами не подано. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у повному розмірі. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved