Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить визнати за нею, [PERSON] , в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частку автомобіля «Hyundai Santa Fe» 2.2, легковий універсал-В, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 14.04.2012 та на 1/4 частку трактора колісного МТЗ-80УК (самостійно складена машина), реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 27.09.2012, № [NUMBER] , об`єм двигуна 4750 см.куб. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 10 червня 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на все майно, права та обов`язки, які йому належали на день смерті. Спадкоємцями за законом після померлого є позивачка, як дружина, та донька померлого - [PERSON] . Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2019 року у справі №601/478/18 зустрічний позов [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля «Hyundai Santa Fe» 2012 року випуску, 1/2 частину трактора колісного МТЗ-80 УК. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 05.03.2020 рішення суду першої інстанції в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя на вищевказані транспортні засоби залишено без змін. Таким чином, 1/2 автомобіля «Hyundai Santa Fe» 2012 випуску та 1/2 частина трактора колісного МТЗ-80 УК належить позивачці, а інша 1/2 частка цих транспортних засобів належить її померлому чоловікові [PERSON] . Зазначена частка підлягає успадкуванню [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по 1/4, як його спадкоємцями. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку автомобіля «Hyundai Santa Fe» 2012 року випуску та 1/2 частину трактора колісного МТЗ-80 УК позивачка отримала відмову та роз`яснення про право звернутися до суду. Просить позов задовольнити. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять такі задоволити. В судове засідання відповідачка не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. В судове засідання третя особа [PERSON] , яка дії в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Кременецької міської ради не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 12.04.2022 Служба у справах дітей Кременецької міської ради подала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, зазначивши, що при прийнятті рішення покладаються на думку суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про смерть [PERSON] /а.с. 8, 11/. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.10.2019 у справі №601/478/18 за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину автомобіля «Hyundai Santa Fe» 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого 14.04.2012 року; 1/2 частину трактора колісного МТЗ-80 УК (самостійно складена машина), реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 27.09.2012 /а.с. 15-24/. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 05.03.2020 рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.10.2019 в частині визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля «Hyundai Santa Fe» 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого 14.04.2012 року та 1/2 частину трактора колісного МТЗ-80 УК (самостійно складена машина), реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 27.09.2012, залишено без змін /а.с. 25-43/. У рішенні Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.10.2019 встанолено, що автомобіль «Hyundai Santa Fe» 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та трактор колісний МТЗ-80 УК, зареєстровані за [PERSON] , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , оскілки на час придбання вказаного майна [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/2 частину автомобіля «Hyundai Santa Fe» 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , та 1/2 частину трактора колісного МТЗ-80 УК, реєстраційний номер [NUMBER] , що також підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів /а.с. 9, 10/. Згідно до ч. 1ст. 1270 ЦК України- для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 11.08.2017 [PERSON] подала до Кременецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . В заяві [PERSON] вказала, що крім неї спадкоємцем після смерті чоловіка є його дочка [PERSON] /а.с. 12/. 09.02.2018 [PERSON] подала до Кременецької державної нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя після смерті її чоловіка [PERSON] /а.с. 101/. 13.10.2021 [PERSON] подала до Кременецької державної нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/4 частину автомобіля «Hyundai Santa Fe» 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та 1/4 частину трактора колісного МТЗ-80 УК, реєстраційний номер [NUMBER] /а.с. 13/. Листом від 26.10.2021 Кременецькою державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки на даний час між спадкоємцями померлого [PERSON] вирішується спір в судовому порядку, а тому вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом /а.с. 14/. Згідно ст. 1267 ЦК України, передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , крім позивачки, є: його донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження /а.с. 75, 86/. 02.06.2017 [PERSON] подала до Кременецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом /а.с. 73/. 24.10.2017 [PERSON] , як законний представник малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , подала до Кременецької державної нотаріальної контори заяву про відмову від отримання спадкового майна за законом після смерті батька її малолітньої доньки [PERSON] [PERSON] /а.с. 85/. Згідно розпорядження голови Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області від 18.07.2018 [PERSON] надано дозвіл на відмову від спадщини, належної малолітній дочці [PERSON] , [INFO] , після смерті батька [PERSON] , оскільки її прийняття суперечить інтересам дитини /а.с. 146/. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину на автомобіль, позбавляє позивачку можливості здійснювати права власника у повному обсязі. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Крім того, згідно п. 5.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів по справах про спадкування за законом судам необхідно враховувати, що частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними, якщо тільки спадкоємці:- за усною домовленістю між собою не змінили розмір частки когось із них в спадщині, яка складається з рухомого майна;- за письмовою угодою (договором), посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортного засобу, не змінили розмір часток в спадщині когось із них. У даній справі судом зазначених застережень не встановлено, а отже частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на 1/4 частку автомобіля «Hyundai Santa Fe», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та на 1/4 частку трактора колісного МТЗ-80УК, реєстраційний номер [NUMBER] , в порядку спадкування за законом. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 07.09.2022 від представника позивача надійшла заява про стягнення з відповідача на користь позивача понесених [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Подана копія заяви 06.09.2022 була скерована всім учасникам справи, на підтвердження чого представником позивача надано відповідні копії фіскальних чеків. Крім цього, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.11.2021 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 23 від 15.11.2021 на суму 3000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~Відповідачкою не подано заперечення щодо розміру понесених позивачкою витрат на правову допомогу, клопотання про зменшення відповідних витрат відповідачка не подавала. Таким чином, понесені [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. є належним чином задокументовані, обґрунтовані, співрозмірними із складністю справи, такі відповідають критерію розумності та реальності, не спростовані відповідачкою, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми. На підставі наведеного та

Outcome: approved