Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання і водовідведення, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.10.2007 по 31.01.2022 року в сумі 17339,52 гривень та судові витрати. Ухвалою суду від 22.07.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, 20.09.2022 подав на електронну пошту суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явились,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~судом повідомлені\~у встановленому\~законом порядку шляхом\~направлення повісток\~про виклик\~до суду\~на адресу\~реєстрації місця\~проживання. Також про розгляд справи повідомлялись шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошень про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. 19.09.2022 року на електронну пошту суду надішла заява представника відповідача [PERSON] [PERSON] (діє на підставі Ордеру) про розгляд справи без участі представника відповідача, позов визнають частково, просить застосувати строк позовної давності, стягнути заборгованості за період з 21.07.2019 року по 31.01.2022 року Частиною 2 статті 247\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи за адресою: [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За розрахунком позивача за період з 01.10.2007 року по 31.01.2022 року включно за адресою [ADDRESS] надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які оплачувались не вчасно та не у повному обсягу, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 17 339,52 гривень. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 09.11.2017 рокувизначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст. 7 ч. 2 Закону України № 2189, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, відповідно до положення ст. 9 ч. 1 Закону України № 2189. Як передбачено п. 18, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Статтею 509\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно дочастини 1 статті 526 Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1статті 610\~Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ст. 612 ч. 1 ЦК України. Згідно ст.\~68\~ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Як вказував Верховний Суд України в постанові по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013 року, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 256 ЦК України,\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею\~257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини 3,4,5 статті 267 ЦК України). У даному випадку представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності. Як встановлено судом, позовна заява надійшла до суду 21.07.2022 року, відповідно до реєстраційного штампу на першій сторінці позовної заяви. При цьому, судом встановлено, що сума, яку просить стягнути позивач, складається із заборгованості за період з 01.10.2007 року по 30.01.2022 року та становить 17\~339,52 гривень. Частиною першою\~статті 264ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Судом встановлено, що строк позовної давності за позовними вимогами про стягнення заборгованості, заявлених до 21.07.2019 року не переривався та сплинув, тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за період з жовтня 2007 року по липень 2019 року включно, яка складає 8 172,05 гривень, згідно з розрахунком позивача, слід відмовити у зв`язку із пропуском позивачем позовної давності. Вирішуючи позовні вимоги по заявленій до стягнення заборгованості за період з серпня 2019 року по січень 2022 року включно, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Так, судом не встановлено, а відповідачем наданими суду доказами не спростовано правильності складення розрахунку позивача, згідно з яким за наданими послугами централізованого водопостачання і водовідведення за період з серпня 2019 року по січень 2022 року включно до сплати нараховано суму у розмірі 9\~167,47 гривень (17\~339,52 гривень 8\~172,05 гривень). На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості у розмірі 9\~167,47 гривень відповідачами не сплачена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та вважає за необхідне стягнути, відповідно до ст. 541 ЦК України,\~солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі 9\~167,47 гривень. В іншій частині позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати по справі становлять 2481,00 гривні - судовий збір, який було сплачено позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду. Однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 9\~167,47 гривні, то відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1\~311, 72 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial