Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

29.12.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн. 00 коп. Обґрунтовано позов тим, що [PERSON] 05.06.2021, вранці, вигулювала свою собаку «Жулю» на повідку. Під час прогулянки зі своєю собакою на них здійснила напад інша собака бійцівської породи, а саме "американський стаффордширський тер`єр". Перебуваючи в шоковому стані позивач одразу підняла «Жулю» на руки, щоб інша собака її не вкусила, але "американський стаффордширський тер`єр", підбігши до неї, вкусила позивача за стегно, внаслідок чого вона не втримала « [INFO] », й та впала, після чого агресивний пес бійцівської породи здійснив напад на «Жулю». Позивач почала кликати на допомогу, проте поряд господаря собаки, що нападала не було. В якийсь момент вона почула, що відповідач покликала свою собаку й остання забігла до квартири відповідача. Позивач також пішла до квартири відповідача за допомогою. Остання відчинила двері та не визнала, що її собака когось покусала, й відмовила надати їй медичну допомогу. Позивач викликала на місце події поліцію, звернулася до медиків з приводу лікування отриманих травм і до ветеринара щодо лікування травм собаки. Позивач повідомила співробітникам органів поліції, що собаку такої породи й такого окрасу вона бачила тільки у відповідача, яку знає наглядно, оскільки неодноразово зустрічала, гуляючи зі своєю собакою на вулиці. Вина відповідачки встановлена постановою Деснянського районного суду м. Чернігова по справі № 750/8061/21, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, ст. 154 КУпАП. Моральна шкода полягає в тому, що через пережитий напад бійцівської собаки у неї розвився тяжкий стрес, адже після нападу їй доводилося бачити страждання своєї собаки від завданих вищевказаним нападом пошкоджень. Ступінь тяжкості отриманих собакою позивача поранень досить довгий час не дозволяв їй бути впевненою, що домашній улюбленець зможе вижити, що в свою чергу ще сильніше посилювало душевні хвилювання та розпач через вірогідність можливої втрати домашнього улюбленця. Напад бійцівської собаки став для позивача важким життєвим випробуванням, адже через отримані пошкодження їй довелося відмовитися від свого звичного ритму життя та витрачати майже весь свій час на лікування, як своїх пошкоджень так і пошкоджень своєї собаки, в зв`язку з чим просила стягнути з відповідача моральну шкоду. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. 03.02.2022 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що кінолог [PERSON] ГО «Кінологічна спілка України» в ході розгляду адміністративної справи зазначав, що він тренував собаку «Лорі» протягом 6 місяців, собака повністю пройшла курс соціалізації, «міська собака». Для підтримання рівня дресирування він і надалі періодично займається з нею. Характеризував собаку як спокійну, слухняну й виключає, що собака «Лорі» може напасти на людину чи іншу собаку. В своєму відзиві також вказує на те, що обгрунтування розміру, що підлягає відшкодуванню до позовної заяви не надано. Дослідивши докази, які долучені позивачем до позовної заяви є такі, що не відповідають дійсності, вказані хвороби, які має позивач не пов`язані з подією, що мала місце 05.06.2021 року. Не зрозуміло яким чином діагнози вказані у виписках позивача мають відношення до завданої їй моральної шкоди, яка була заподіяна нападом собаки, що належить відповідачу. Зазначає, що жодних доказів, які б підтверджували ступінь таких моральних страждань, стороною позивача не надано, а заявлений розмір моральної шкоди є вкрай завищеним. Оскільки тільки психологічна експертиза може дати висновки чи є у підекспертної особи зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (зазначивши такі обставини); чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для особи; чи спричинені особі страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджуються у справі та навіть який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду). В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила суду, що вранці 5 червня 2021 року вигулювавши власну собаку, стався напад собаки бійцівської породи. Собака нанесла травми як самій позивачці, так і її собаці, все було закривавлене, позивач перебувала в стані шоку, голосно кричала. Раніше позивач бачила цю собаку в дворі, її власницею була [PERSON] . Після нападу позивач одразу пішла до квартири відповідача, просила про допомогу, натомість остання перебувала в стані сп`яніння, розмовляла нецензурною лексикою і закрила двері. Позивач викликала поліцію, однак перевірка на стан сп`яніння не проводилась. Позивач звернулась за медичною допомогою, проходила лікування протягом двох тижнів амбулаторно з 05.06.2021 року по 16.06.2021 року. Після цього випадку з`явились проблеми зі здоров`ям. Від голосного крику пропав голос, пізніше, була вимушена роботи операцію на голосових зв`язках, вважає, ща саме проблема з голосом є причинно наслідковим зв`язком після нападу собаки, коли вона кричала від страху. Представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила, що собака бійцівської породи була випущена на самовигул, дана обставина була підтверджена і в судовому засіданні, і свідками, тобто фактично мається на увазі недбале відношення відповідача до тварини, яка відноситься до переліку особливо небезпечних порід. Санкція статті 174 КУпАП України передбачає конфіскацію тварини, однак представник позивача не наполягав на цьому, оскільки даний напад собаки стався саме через недбале ставлення відповідача. Відповідач заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що позивач надавала пояснення суду і вказувала, що мала супутні захворювання. Напад собаки стався 5 червня 2021 року, а позивач звернулась до лікарні з діагнозом новоутворення лівої голосової зв`язки для проведення операції лише 22 листопада 2021 року. Тому в данному випадку не можна встановити, що хвороба виникла саме в результаті нападу собаки. 5 червня 2021 року собака знаходилась на вулиці без повідка і намордника. В з`язку з нападом собаки готова відшкодувати завдану шкоду. Проте розмір моральної компенсаціїї в 100000 гривень вважає дуже завищеною, готова оплатити витрати які здійснювались на лікування позивача і її собаки приблизно в розмірі 2000 гривень. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи № 750/8061/21, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.09.2021 року встановлено, що 05.06.2021 о 07:31 год. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вигулювала собаку породи «американський стаффордширский терьер» кличка «Лорі», яка вкусила [PERSON] , чим заподіяла останній тілесні ушкодження. Даною постановою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП (в редакції Закону № 55/97-ВР від 07.02.1997) і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн., без конфіскації тварини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості, вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При цьому слід враховувати, що в даному випадку діють особливі правила ст. 1187 ЦК України, адже шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володільця небезпечного об`єкта буде зобов`язано відшкодувати шкоду незалежно від вини цієї особи. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок-відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. На позивача та її собаку вчинив напад "американський стаффордширський тер`єр", яка належить до бійцівської породи. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно норм ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі. Тобто собака є майном, об`єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І як власнику речі (собаки) згідно зі ст. 317 ЦК України лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У ч. 5 ст. 319 ЦК України зазначається, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Усвідомлення цього власником та здійснення свого права власності лише в межах та порядку, встановленому законом, є необхідним для убезпечення інших людей від негативних наслідків, які може спричинити недбале використання свого права власності на собаку господарем. Внаслідок недбалого використання відповідачем свого права власності на собаку, а саме вигулу, позивач була змушена звернутись до лікарні, перебувала на амбулаторному лікуванні з 05.06.2021 року по 16.06.2021 року по причині невиробничої травми, нападу та укусу собаки. Одночасно позивач 05.06.2021 зверталася до ветеринарної клініки з приводу лікування собаки «Жулі» з рваними ранами (а.с. 20). Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, позивач надала виписку із медичної карти отоларингологічного відділення, де перебувала на стацінарному лікуванні у період з 22.11.2021 року по 01.12.2021 року. При цьому, позивач не надала суду беззаперечних доказів, що проходження нею лікування у вказаний період пов`язаний саме з подією, що відбулася 05.06.2021 року після укусу собаки, оскільки у вказній виписці міститься запис, що [PERSON] хворіє більше 1,5 місяця, а тому відсутній причинно наслідковий зв`язок між нападом собаки, коли позивач кричала від страху та проходженням вказаного лікування (а.с. 11). Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку і правил проведення обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам» від 09 липня 2002 № 944, "американський стаффордширський тер`єр", знаходиться в переліку порід собак, відповідальність власників яких підлягає обов`язковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам. Суд, з урахуванням вище викладеного, вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях, характер та тривалість їх немайнових втрат, часу та зусиль витрачених на відновлення здоров`я, а саме проходження лікування позивачем у період з 05.06.2021 по 16.06.2021 року, проходження лікування її собаки, і з урахуванням принципу розумності, об`єктивності та справедливості вважає достатньою компенсацією стягнення 15000 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1\~ст. 137 ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат, що містяться в позовній заяві. При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду, участі в судових засіданнях, частковим задоволенням позову та значенням справи для сторони. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5000 грн.\~ витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов був заявлений на загальну суму 100000 грн., а задоволений на 15000 грн., що складає 15 % від ціни заявленого позову, з відповідача [PERSON] на\~користь [PERSON] належить стягнути судовий збір за розгляд справи у розмірі 150 грн. - пропорційно задоволених позовних вимог (15 % від 1000 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви).

Outcome: partial