Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, який встановлено рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2013 року про стягнення з нього, [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2/7 частин від доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття, на стягнення з нього, [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частин від доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття; звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за період з серпня 2013 року по квітень 2022 року включно в частині заборгованості в розмірі 117555,70 гривень, залишивши за ним обов`язок сплатити заборгованість у розмірі 20000 гривень. Мотивує свій позов тим, що відповідно до рішення Горохівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2013 року у справі №155/1875/2013-ц з нього стягнуто на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2/7 частин від доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 серпня 2013 року та до досягнення сином повноліття. 11 квітня 2022 року Рожищенським відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відкрито виконавче провадження №68779312 за виконавчим листом Горохівського районного суду Волинської області №155/1875/2013-ц від 07 лютого 2022 року. Позивач вказує, що з моменту народження сина [PERSON] і до лютого 2022 року він постійно, на добровільній основі сплачував аліменти на користь відповідача на утримання дитини, оскільки дбав про його належне матеріальне забезпечення. 11 листопада 2017 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , після чого виникли зобов`язання фінансового характеру щодо забезпечення рівня життя дружини. В січні 2022 року [PERSON] провели дорогу операцію по встановленню ендопротезу колінного суглобу. Після операції останній встановлено третю групу інвалідності довічно. У зв`язку з лікуванням дружини позивач поніс значні фінансові витрати. Окрім змін в сімейному стані у позивача також значно погіршилося і матеріальне становище. Після 2015 року він офіційно ніде не працює, заробляє гроші на тимчасових підробітках та сезонних роботах, а також з продажу сільськогосподарської продукції. Отже, позивач на даний час не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі 2/7 частин від його доходів. Дана частка аліментів обраховується з середньої заробітної плати по регіону, яка у 2022 році становить 3734,86 гривень. Позивач вказує, що вказана сума стягнення є надмірною та непосильною, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів. Таким чином, зміна сімейного стану позивача, значне погіршення його матеріального становища, потреба у постійному догляді за дружиною є обставинами, які обумовлюють зменшення розміру аліментів. Окрім того, хоча вказане рішення суду прийняте 25 жовтня 2013 року, заяву про прийняття на виконання виконавчого документу відповідач подала лише 10 лютого 2022 року. Позивач вважає, що відповідач умисно не подавала заяви про примусове стягнення аліментів для штучного створення заборгованості по аліментах. Позивач сумлінно виконував обов`язок по утриманню дитини, перебуваючи у шлюбі з відповідачем забезпечував її та сина всім необхідним. З вересня 2013 року, ще до ухвалення рішення суду, позивач самостійно почав виплачувати аліменти в розмірі близько 600 гривень щомісячно. Тобто, з вересня 2013 по лютий 2022 року він сплачував аліменти в користь відповідача. Оскільки сплачував аліменти у добровільному порядку, то не може документально підтвердити усі платежі, які зроблені за вказаний період. Окремі чеки про сплату аліментів державний виконавець не прийняв в якості доказів оплати аліментів, оскільки в примітці до платежу не вказано призначення платежу «аліменти». Враховуючи вищенаведене, позивач просив частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються на підставі рішення Горохівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2013 року по справі №155/1875/2013-ц за період з серпня 2013 по квітень 2022 року включно в частині заборгованості в розмірі 117555,70 гривень, залишивши за ним обов`язок сплатити заборгованість у розмірі 20000 гривень. 11 серпня 2022 року позивачем подано розрахунок заборгованості по аліментах станом на 11.08.2022 р. та заяву, відповідно до якої позивач відмовляється від позову в частині позовних вимог про звільнення його від сплати заборгованості по аліментах та підтримує позов в частині зменшення розміру аліментів з 2/7 частин від доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на стягнення аліментів у розмірі 1/8 частин від доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 29.08.2022 року відповідачем подано суду відзив на позовну заяву, яким останній заперечує проти вимог позивача, вважаючи позов безпідставним та необгрунтованим. При цьому зазначає, що неповнолітній [PERSON] перенбуває на «Д» обліку з приводу асено-невропатичного синдрому резидуально-органічного генезу. Наявність такого діагнозу потребує постійного кваліфікованого медичного огляду та дорогого лікування, про що достовірно відомо позивачу. Щодо покликання позивача на погіршення матеріального стану у зв`язку з тим, що у нього не має постійного доходу та через зміну сімейного стану, то на підтвердження таких обставин позивачем не подано належних та допустимих доказів, тому підстави для задоволення позову відсутні. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 25 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Ухвалою судді\~Горохівського районного\~суду Волинської\~області від\~13\~вересня 2022\~року прийнято\~відмову позивача\~від позовних\~вимог про\~звільнення його\~від сплати\~заборгованості по\~аліментах та\~провадження у\~справі в\~частині позовних\~вимог [PERSON] \~ до\~ [PERSON] про\~звільнення його\~від сплати\~заборгованості по\~аліментах - закрито. В засідання суду 13.09.2022 позивач не з`явився, відповідно до поданої суду заяви від 29.06.2022 р. просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання 13.09.2022 не з`явилась, її представник у поданій суду заяві просив розглядати справу за його відсутності та відсутності відповідача. При цьому зазначив, що проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано. За час шлюбу [INFO] в сторін народилася спільна дитина - син [PERSON] . Як вбачається з матеріалів цивільної справи, рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2013 року позов [PERSON] задоволено частково. Вирішено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2/7 частин від його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 серпня 2013 року та до досягнення сином повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону (а.с.9,10). Вищевказане судове рішення набрало законної сили та на його виконання 07 лютого 2022 року Горохівським районним судом Волинської області [PERSON] видано виконавчий лист (а.с.11). На підставі вказаного виконавчого листа Рожищенським відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відкрито виконавче провадження №68779312 (а.с.12). 11 серпня 2022 року за №15000/03-18-24 Рожищенським відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) складено розрахунок заборгованості по аліментах, згідно якого станом на 01.08.2022 заборгованість [PERSON] по аліментах склала 37324,57 гривень. Із даного розрахунку вбачається, що такий проведений на підставі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до положень якої виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Згідно даних трудової книжки позивача № [NUMBER] , [PERSON] 24.06.2015 року звільнений з посади техніка інспектора відділу якості ТзОВ «Кромберг» енд Шуберт Україна» (а.с.40-41). З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 11 листопада 2017 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу останній змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.14). [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання довічно, що стверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №713428 (а.с.15). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №іст.348-38, [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з 12.01.2022 по 01.02.2022 з діагнозом: застарілий імпресійний перелом зовнішнього виростка правої великогомілкової кістки зі зміщенням. [PERSON] 12.01.2022 придбано за 72750 гривень цементний ендопротез колінного суглобу (а.с.16, 17). Розмір доходів [PERSON] за період з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2021 року, 1 квартал 2022 року стверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 11.05.2022 та станом на 21.06.2022 р. (а.с.18-19, 46). Згідно квитанцій ПриватБанк №V0000029Fl, №07042014141940, №10022014143917 позивач [PERSON] поповнював картку відповідача [PERSON] відповідно 08.01.2014 на суму 704 гривні, 10.02.2014 1393 гривні, 07.04.2014 1393 гривні (а.с.20). Згідно квитанцій АТ «Укрпошта» ПН 215600426655, [PERSON] отримувала перекази 02.08.2013 у розмірі 500 гривень, 18.12.2020 1020 гривень, 24.02.2021 2040 гривень (а.с.21). Спір виник у зв`язку з оспоренням позивачем розміру стягуваних аліментів. При прийнятті рішення суд виходив з наступного. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Частиною 4\~ст. 273 ЦПК України\~передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга\~статті 182 СК України). Частина 1\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З вищевикладеного слідує, що зменшення розміру аліментів можливе лише за умови доведеності наявності однієї з вищенаведених підстав. При цьому, наявність вищевказаних обставин повинно мати місце в проміжку часу із моменту визначення судовим рішенням розміру аліментів і по дату фактичного звернення до суду із позовною заявою про зменшення їх розміру. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Отже, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На обґрунтування своїх позовних вимог про зменшення розміру аліментів позивач посилається на погіршення його матеріального стану та зміну сімейного стану. Зазначає, що з 2015 року офіційно не працює, гроші заробляє на тимчасових підробітках та сезонних роботах, а також з продажу сільськогосподарської продукції. При цьому, позивачем надана копія трудової книжки, останній запис у якій був вчинений 24.06.2015 року - після ухвалення рішення Горохівського районного суду Волинської області від 25.10.2013 року, тобто така обставина з`явилась через більш як півтора роки, а тому може об`єктивно свідчити про зміну (погіршення) його матеріального стану. Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків за період з 1 кв. 2016 р. по 4 квартал 2021 року, 1 квартал 2022 року позивач отримував нерегулярні доходи від продажу власної продукції тваринництва, яку реалізовує ТзДВ «Рожищенський сирзавод» протягом 2017-2022 років. Інформація про працевлаштування [PERSON] на день звернення позивача з позовом до суду та розгляду справи судом в матеріалах справи відсутня. Водночас, як вбачається із Розрахунку заборгованості по аліментах (в порядку ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»), старшим державним виконавцем Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області ЗМУ МЮ (м. Львів) Мельничуком В.А. проведено розрахунок заборгованості по аліментах боржника [PERSON] на підставі наявних матеріалів виконавчого провадження,

Outcome: dismissed