Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

заявник звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила суд встановити, що вона [PERSON] - [INFO] є мамою [PERSON] - [INFO] та венети зміни в актовий запис про народження [PERSON] - [INFO] , виданий міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №10287 від 29.11.1986 року, вказавши прізвище матері « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що вона є мамою [PERSON] - [INFO] . У свідоцтві про народження доньки вказано її прізвище « [PERSON] », яке вона мала у шлюбі з її батьком. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище з « [PERSON] »(шлюбне) на дівоче « [PERSON] ». На даний час її донька проживає за межами України і для оформлення документів її потрібно встановити даний факт. Вказує, що оскільки вона є людиною з певним віком і в майбутньому у доньки виникнуть проблеми з даними розбіжностями, а тому змушена звертатись з даною заявою до суд захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у такій заяві, просить таку заяву задоволити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак направив суду лист №590/22.8-101 від 14.07.2022 року, з якому зазначає, що з врахуванням обставин даної справи подана заява в частині зобов`язання відділу внесення змін до актового запису про народження дитини не підлягає задоволенню, тому просить врахувати при вирішенні даної справи зазначені факти викладені у листі та розглянути справу у його відсутності, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить висновку, що заява не підлягає до задоволення, з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] - [INFO] народилася [INFO] в м.Львові, її батьками зазначено - « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.01.2008 року(а.с.5). Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 20.10.1993 року(а.с.6) вбачається, що після розірвання шлюбу присвоєнні прізвище йому « [PERSON] », а заявниці « [PERSON] ». Відтак, після розірвання шлюбу заявник відновила дошлюбне прізвище, тому вона значиться як [PERSON] . Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов`язує певні правові наслідки. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З позиції викладеної в постанові Верховного суду України від 19.12.2018 року (справа № 540/147/17) встановлено, що саме по собі визнання юридичного факту в судовому порядку є непотрібним, якщо від цього факту не виникають, не змінюються чи не припиняються інші правовідносини. З доданих до матеріалів справи не вбачається підстав для встановлення факту, про який просить заявник, оскільки суду не доведено, що даний факт породжує юридичні наслідки, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника. Натомість підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від виниклих обставин, зокрема можливо шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для одержання нового паспортного документу, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища. Разом з тим, заявник просить встановити факт родинних відносин між нею та її дитиною, які не позбавлені як правоздатності, так і дієздатності, а доказів того, що вони зверталися до вищевказаних органів з питання внесення відповідних змін до документів, що підтверджують їх родинні відносини і внесення таких змін об`єктивно неможливо, заявницею не надано. Крім того, можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту, у тому числі і родинних відносин, законодавець пов`язує з настанням для заявника певних юридичних наслідків. Відтак, заявником не доведено, що встановлення факту родинних відносин з її дитиною породжує для неї будь-які юридичні наслідки. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. У відповідності до ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З огляду на вищевикладене заявником не доведено, що встановлення факту родинних відносин між нею та її дитиною неможливо в позасудовому порядку, зокрема шляхом внесення відповідних виправлень до документів, які посвідчують їх родинні стосунки чи особистих документів її дитини, а також, що даний факт має для заявника юридичне значення, то підстави для встановлення вказаного факту відсутні. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Враховуючи вищезазначене, та проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги викладені у заяві заявника підлягають відмові.

Outcome: dismissed