Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» Бєлік В.В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу майнову шкоду в розмірі 16536,00 грн та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 08.11.2015 року на автодорозі між селами Козярі - Нове село Підволочиського району Тернопільської області відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом ЗАЗ-VIDA, держаний номерний знак [NUMBER] , та скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , який загинув на місці пригоди. На дату скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7702975 від 25.12.2014 року, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль ЗАЗ-VIDA, д.н.з. [NUMBER] . Позивач на підставі п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатив на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 16536,00 грн. 22.07.2018 року на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування матеріальної шкоди. Однак, на даний час відповідачем в добровільному порядку не компенсовано витрати позивача. З покликанням на ст.ст. 1191 та ст.ст. 27, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить позов задоволити. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не прибув, однак на адресу суду неодноразово подавав заяви з проханням проводити судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнає, також вважає, що позивач пропустив строк позовної давності. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08 листопада 2015 року біля 17:00 год, на автодорозі між селами Козярі - Нове село Підволочиського району Тернопільської області відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «ЗАЗ-VIDA», держаний номерний знак [NUMBER] , та скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , який загинув на місці пригоди. Відповідно до постанови слідчого СУ ГУНПУ в Тернопільській області Чубенка О.В. від 31 травня 2017 року, кримінальне провадження №12015210000000470 закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть [PERSON] . Одночасно постановлено, що деякі матеріали кримінального провадження необхідно скерувати до Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області для притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП (за порушення вимог п. 2. 9 (а) ПДР України). На дату скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АІ/7702975 від 25.12.2014 року, забезпеченим транспортним засобом за яким був автомобіль ЗАЗ-VIDA, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Згідно з п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що позивачем здійснено виплату [PERSON] (родичу загиблого) відшкодування у розмірі 16536,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №029928 від 26.06.2018 року, відповідно до якого зазначена сума була перерахована [PERSON] як страхове відшкодування зр. дор. №284020/4430/7702975 від 25.12.2014 року. Судом встановлено, що позивач відшкодував [PERSON] витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. Відповідно до\~п.\~а)\~38.1.1.\~ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~страховик після\~виплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов до\~страхувальника або\~водія забезпеченого\~транспортного засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування відповідачем в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди забезпеченим транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується інформацією, наведеною у постанові слідчого СУ ГУНПУ в Тернопільській області Чубенка О.В. про закриття кримінального провадження від 31 травня 2017 року, де зазначено, що водій близько 17 год 00 хв на автодорозі між селами Козярі - Нове село Підволочиського району Тернопільської області водій [PERSON] , в порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, керував транспортним засобом ЗАЗ-VIDA, д.н.з. [NUMBER] . В зазначеній постанові цитується висновок судово-медичної експертизи №1471 від 17.11.2015 року, відповідно до якого «….при газохроматичному дослідженні взірця крові громадянина [PERSON] , відібраної 08.11.2015 року о 22.40 год в приймальному відділенні Підволочинської КЦРЛ, знайдено етиловий спирт в кількості 3,08%о (проміллє). …Можна припустити, що на момент ДТП - 08.11.2015 року о 17 год 00 хв, концентрація етилового спирту в крові громадянина [PERSON] із врахуванням часу забору взірця крові (08.11.2015 року о 22 год 40 хв), могла становити приблизно 3,9 %о (проміллє), що за функціональною оцінкою концентрації алкоголю в крові може відповідати показникам тяжкого отруєння алкоголем». Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 01 лютого 2018 року по справі №126/1439/17, відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження за правилами КПК України не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі в порядку, передбаченому ЦПК України. Частиною першою ст. 1191\~ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч. 3 ст. 1191 ЦК України, вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Таким чином, відповідно до п. а) 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також ч. 1 ст. 1191 ЦК України позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування 16536,00 грн. За таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] повинен сплатити на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснені ним виплати в загальному розмірі 16536,00 грн, а тому вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою в порядку регресу є обґрунтованими. Щодо покликань відповідача на пропуск строку звернення до суду, то такі є безпідставними, оскільки з платіжного доручення №029928 вбачається, що позивач перерахував страхову виплату 26.06.2018 року, а до суду звернувся з позовом 08.06.2022 року, тобто з дотриманням строків, передбачених ст. 257 ЦК України. Відповідно до п.1 ч. 2, ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, відповідно достатті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягненути судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved