Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом за змістом якого просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини його сукупних доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на час його навчання, починаючи з 13.06.2022 року і до досягнення ним 23 років, або ж закінчення навчання, а також стягнути понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1\~000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є студентом факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії денної форми навчання Національного авіаційного університету, в зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати. Навчання за освітнім ступенем бакалавр триватиме до 20.06.2025 року. На період навчання позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки стипендії не отримує, тому потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач, який є рідним батьком позивача, офіційно працевлаштований, однак не бажає добровільно допомагати сину. Відповідач, в межах строку, визначеного ухвалою суду від 20.06.2022 року подав відзив на позовну заяву, за змістом якого просить частково задовольнити позовні вимоги, призначивши аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 1\~000\~грн. Вказане мотивоване тим, що відповідач сам перебуває в скрутному матеріальному становищі, адже не має постійного місця роботи, оскільки з початком війни відповідач втратив роботу в м. Києві та переїхав у м. Ватутіне, та перебуває на обліку у Ватутінській міській філії Черкаського центру зайнятості, як безробітний, як наслідок, єдиним видом його доходу на даний час є виплата по безробіттю в розмірі 1\~000 грн./міс. Також у відзиві зазначено, що відповідачем в період неповноліття позивача щомісяця сплачувались аліментні зобов`язання в максимально можливому для нього розмірі, незважаючи на мінімальну заробітну плату за місцем його роботи, як наслідок, на даний час наявна заборгованість зі сплати даного виду аліментів. Додатково заявлено до стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 850 грн. Позивачем надано до суду відповідь на відзив за змістом якої він підтримує заявлені позовні вимоги, а також підтверджує факт наявності на даний час у відповідача заборгованості зі сплати аліментів в сумі 27\~432 грн. 67\~коп., що свідчить про його ухилення від обов`язку утримувати сина до досягнення повноліття. Додатково вказано, що доводи відповідача слід оцінити критично, оскільки він має квартиру, а на обліку у Ватутінській міській філії Черкаського центру зайнятості перебуває, тому що має неофіційні доходи. Позивач, будучи завчасно та належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав суду пояснення за змістом яких він до початку вторгнення Російською Федерацією на територію України працював у м. Київ в торгівельному центрі «Retroville», який 20.03.2022 року знищено внаслідок ракетного обстрілу, як наслідок, він втратив роботу та переїхав у м. Ватутіне, де став на облік як безробітний, в зв`язку з чим йому призначено щомісячну державну допомогу в розмірі 1\~000 грн. Також вказав, що його син, будучи вже повнолітнім у разі реальної потреби міг би отримувати дохід від тимчасових підробітків, як це роблять його однолітки. Просив суд врахувати, що заявлений позивачем розмір аліментів є завідомо непосильним для нього, про що свідчить наявність заборгованості зі сплати аліментів до повноліття сина, розмір якої на даний час становить 27\~432 грн. 67 коп. Додатково вказав, що розуміє про наявність обов`язку утримувати свого сина до закінчення його навчання, як наслідок, просив призначити аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 1\~000\~грн. Третя особа [PERSON] , матір позивача, в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, пояснила, що її син не має можливості з`являтися в судові засідання, оскільки перебуває за місцем їх спільного проживання та навчається в форматі онлайн. Також пояснила, що їх спільний з відповідачем син вступив на безоплатну форму навчання на факультет кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету та навчається на денній формі. З початком війни, зумовленої вторгненням Російської Федерації на територію України, навчання почало проходити в онлайн форматі, як наслідок, син на даний час проживає разом з нею та навчається з дому. Додатково на запитання суду пояснила, що позивач не має самостійного доходу та не отримує стипендії, оскільки за результатами сесії не набрав необхідного середнього балу. На даний час позивач щомісячно не несе витрат у зв`язку з навчанням, однак в зв`язку з навчанням у онлайн форматі необхідно було придбати відповідну комп`ютерну техніку, а також оплатити вартість проживання в гуртожитку, щоб не втрати своє право на проживання в ньому в подальшому. Всі необхідні витрати, зумовлені навчанням сина у вищому навчальному закладі несе вона самостійно, оскільки відповідач взагалі не цікавиться потребами сина та не бажає добровільно допомагати йому. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Заслухавши доводи сторін, всебічно та повно, з`ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини справи. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.03.2004 року виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 100. Позивач є студентом 2 курсу факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії денної форми навчання Національного авіаційного університету, терміном навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2021\~року по 30.06.2025 року, що підтверджується довідкою даного вищого навчального закладу від 31.08.2022 року № 661е/09-19. Позивачем 07.09.2022 року оплачено вартість послуг за проживання в гуртожитку навчального закладу в розмірі 4\~000 грн., що підтверджується копією квитанції від 07.09.2022 року № 9280-6555-1894-9929. Факт проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] не заперечувався сторонами, тож вказана обставина не підлягає доказуванню, в розумінні ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до довідки від 22.08.2022 року Ватутінської міської філії Черкаського обласного центру зайнятості відповідач [PERSON] з 17.03.2022 року зареєстрований як безробітній та за період з березня по липень 2022 року нараховано державну допомогу в розмірі 4\~483,87 грн., з якої утримано аліменти на загальну суму 1\~783,33 грн. Згідно змісту довідки-розрахунку від 30.08.2022 року № 14428 на виконані в Звенигородському відділі ДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) перебуває виконавчий лист по стягненню з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до повнолітня дитини. Станом на 01.09.2022 року заборгованість [PERSON] становить 21\~417 грн. Днем подачі даної позовної заяви до суду є 15.06.2022 року, що підтверджується відтиском печатки Ватутінського міського суду Черкаської області. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК України). Положеннями ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання та в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд відповідно до ч. 1 ст.\~182 СК України враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 182 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006\~року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Згідно положень ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 201 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями ч. 1 ст. 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. За змістом п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006\~року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність, крім іншого, може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Враховуючи встановлені обставини в суду відсутні сумніви відносно того, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , який навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, який на даний час не має достатнього стабільного доходу, а є офіційно безробітним, і в зв`язку з цим отримує державну соціальну допомогу, а також наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів, які стягувались до повноліття позивача, в розмірі 21\~417 грн., та вважає, що відповідач на даний час не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається, в розмірі більшому ніж ним визнано самостійно в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, визначаючи кінцевим строком їх стягнення, не досягнення позивачем 23-річного віку, а закінчення строку його навчання в Національному авіаційному університеті, оскільки вказана дата настає раніше. При цьому, суд вважає, що саме можливість надання матеріальної допомоги одним із батьків повнолітній дитині є визначальним при визначенні розміру аліментів на її утримання під час навчання. Водночас суд роз`яснює позивачу, що за змістом ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів. Також вказане не позбавляє [PERSON] можливості за вмотивованої необхідності після 30.06.2025\~року звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, в разі продовження ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд не визначає мінімального розміру аліментів відповідно до заявлених позовних вимог «не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», оскільки позивач [PERSON] після досягнення повноліття не має правового статусу дитини, в розумінні ч. 1 ст. 6 СК України. Таким чином, суд вважає доцільним присудити аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000 (однієї тисячі) грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, які стягувати з відповідача на користь позивача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 13.06.2022 року і до закінчення позивачем навчання в Національному авіаційному університеті, тобто до 30.06.2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане відповідає вимогам національного законодавства, не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін. Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до змісту позовної заяви та додатків до неї [PERSON] понесено судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката Бабенка Р.В. у розмірі 1\~000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 13.06.2022 року, розрахунком вартості правничої допомоги та актом виконаних робіт від 13.06.2022 року та доказами оплати такої суми. Водночас з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд частково стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу, 500 грн., вважаючи такий її розмір співмірним із складністю справи та якістю виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Згідно змісту відзиву на позовну заяву та додатків до нього [PERSON] понесено судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката Токар О.М. у розмірі 850 грн., що підтверджується договором про надання послуг адвоката від 17.07.2022 року, розрахунком вартості правничої допомоги та актом виконаних робіт від 17.07.2022 року, які містять відомості про оплату такої суми. З урахуванням того, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, стали визначальними для вирішення спору сторін, та зумовили часткове задоволення позовних вимог, тобто саме в тому розмірі, який визнано відповідачем, суд вважає, що є достатні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача, понесені ним судові витрати на правничу допомогу в розмірі 850 грн., підстави для їх зменшення відсутні, оскільки позивачем відповідне клопотання не заявлено. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі в справах про стягнення аліментів. У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., від сплати якого звільнений позивач, оскільки підстав для звільнення [PERSON] від його сплати судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial