Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

У серпні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивача. У березні 2020 року [PERSON] (далі позивач) уклав шлюб з [PERSON] (далі відповідачка), який зареєстрували у Роздільнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 42. За час шлюбу у сторін по справі народилась донька [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя не склалось через постійні конфлікти, які виникають через образи та інше, внаслідок чого наразі фактично припились шлюбні відносини. Стислий виклад позиції відповідачки. [PERSON] надіслала на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнала повністю та просила судові засідання проводити без її участі (а.с. 16). Заяви, клопотання. 17 серпня 2022 року позивач надіслав на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить судові засідання проводити без його участі (а.с. 17). Процесуальні дії у справі. 17 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с. 13-14). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 05 березня 2020 року, про що 05 березня 2020 року складено відповідний актовий запис № 42, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка Сусол, дружини Сусол, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с. 3). [INFO] народилася [PERSON] , про що 25 березня 2021 року складено відповідний актовий запис № 90, батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 4). Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності підстав для задоволення позову та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дослідивши фактичні\~обставини та\~зміст спірних\~правовідносин,\~надавши оцінку\~кожному аргументу, наведеного учасниками справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Частина 4 статті 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень\~статті 56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~диспозиції статті 112\~СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. При дослідженні матеріалів справи, встановлено, що позивач та відповідачка уклали шлюб. В період шлюбу у сторін по справі народилась донька [PERSON] , [INFO] . Однак, наразі спільне життя не склалось через постійні конфлікти, та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідачки. Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2020 року (справа №456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. На підставі статей 24, 56, 110, 112, 114, 115 СК України, та

Outcome: approved