Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , Вінницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно ордеру № 3-02, виданого позивачу за місцем роботи на підставі спільного засідання адміністрації та профкому Вінницького авіаційного заводу в 2002 році, позивач отримала право на зайняття житлового приміщення загальною площею 42, 73 кв.м, яка складається з 2-х кімнат [NUMBER], [NUMBER], загальна площа яких 33, 3 кв.м, та частини місць загального користування в гуртожитку, розташованому в будинку [ADDRESS] , складом сім`ї з 3-х осіб: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , 1999 р.н. Особовий рахунок на дані кімнати був відкритий в житлово-експлуатаційному органі на ім`я [PERSON] , як на основного квартиронаймача. В даний час гуртожиток, в якому знаходяться спірні кімнати (квартира [ADDRESS] ), переданий на баланс Вінницької міської ради. За час проживання в даному житловому приміщенні склад змінився, оскільки в 2006 році позивач та відповідач припинили подружні стосунки, відповідач пішов із сім`ї та переїхав жити до своїх батьків в м. Хмільник Вінницької області, забравши із собою всі свої речі. З того часу в кімнати гуртожитку відповідач ніколи не з`являвся, не спілкувався, його доля та місце знаходження в даний час. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 07.10.2011 шлюб був розірваний. Отже, в даний час в кімнатах [NUMBER], [NUMBER] проживає лише позивач з донькою. При цьому, в кімнатах, крім фактично проживаючих мешканців, залишився до даного часу зареєстрованим відсутній в даному житловому приміщенні відповідач по справі [PERSON] . З часу виїзду з кімнат в 2006 році, тобто, вже біля 16 років, відповідач по справі в спірному житловому приміщенні не з`являється, не проживає в ньому без поважних причин, не цікавиться житловим приміщенням, своїх речей в ньому не зберігає, участі в утриманні даного житлового приміщення і в оплаті комунальних платежів не приймає. Всі обов`язки, пов`язані з договором найму вказаної квартири, покладені лише на позивача та її доньку. Однак, питання із зняттям з паспортної реєстрації в кімнатах відповідач досі не вирішив. Оскільки відповідач без поважних причин не проживає в кімнатах понад 6 місяців, позивач вважає, що він втратив право на користування даним жилим приміщенням. На підставі викладеного позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 22.06.2022 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом осіб та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Відзиву на позовну заяву подано не було. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та представник Вінницької міської ради в судове засідання також не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. З урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача та третіх осіб в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно ордеру № 3-02, виданого [PERSON] за місцем роботи на підставі спільного засідання адміністрації та профкому Вінницького авіаційного заводу в 2002 році, [PERSON] отримала право на зайняття житлового приміщення загальною площею 42, 73 кв.м, яка складається з 2-х кімнат [NUMBER], [NUMBER], загальна площа яких 33, 3 кв.м, та частини місць загального користування в гуртожитку, розташованому в будинку [ADDRESS] , складом сім`ї з 3-х осіб: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , 1999 р.н. Особовий рахунок на дані кімнати був відкритий в житлово-експлуатаційному органі на ім`я [PERSON] , як на основного квартиронаймача. Заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 07.10.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. В даний час гуртожиток, в якому знаходяться спірні кімнати (квартира [ADDRESS] ), переданий на баланс Вінницької міської ради. З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 22.05.2018 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 20.06.2022. Факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актами про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 16.05.2018, від 26.10.2019 та від 12.10.2020, відповідно до яких [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 01.05.2018 та по 01.04.2021. Також, з акту № 290 від 03.05.2022 вбачається, що [PERSON] не проживав в квартирі [ADDRESS] з 2006 року. Таким чином, відповідач зареєстрований в квартирі, однак ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б належали відповідачу немає. Право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, відповідно право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що на час розгляду справи право власності за позивачем на квартиру не зареєстровано. У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (ст.ст. 13, 41 Конституції України). Відповідно до ст.ст. 47, 48 Конституції України кожній особі гарантовано право на житло. Згідно з ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду. Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що позивач і відповідач не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків, не є членами однієї сім`ї,іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням між сторонами не укладено. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідача у квартирі за адресою: [ADDRESS] , понад шість місяців, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним вище жилим приміщенням, підлягають задоволенню. Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved