Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

03.05.2022 року до суду надійшла позовна заява Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій прохали позбавити батьківський прав гр. [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що на обліку у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради з 04.09.2019 року відносно обліково статистичній картці № 0373572 перебуває [PERSON] , [INFO] , як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах, через не створення матір`ю належних умов для проживання, безвідповідально ставилася до життя та здоров`я своєї дитини. Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду. Ухвалою від 03.05.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження на 03.08.2022 року, зобов`язано відповідача надати відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 18.08.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду на 21.09.2022 року. У судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду заяву в якій прохала проводити розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.12,13,44,76-82ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що на обліку у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради з 04.09.2019 року відносно обліково статистичній картці № 0373572 перебуває [PERSON] , [INFO] , як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах, через не створення матір`ю належних умов для проживання, безвідповідально ставилася до життя та здоров`я своєї дитини. Мати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження с одинокою матір`ю (батько дитини записаний відповідно ч. 1 ст. 135 СКУ). [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Полтавського міського центру соціальних служби. Під час супроводу не з`являлася на призначені консультації, ігнорувала письмові запрошення та телефоні дзвінки фахівців центру. Часто надавала не правдиві дані відносно себе. У помешканні, де проживає [PERSON] , незадовільні умови проживання та санітарно-гігієнічних стан. Оскільки умови для проживання не відповідали нормам, гр. [PERSON] було запропоновано тимчасово перебувати в Полтавському соціальному центрі матері і дитини, який знаходиться в селі Омельник, але від цих пропозицій вона неодноразово категорично відмовлялася, співпрацювати з Полтавським міський центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, аргументуючи тим, що проблемні питання може вирішити власними силами. Орган опіки та піклування, виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради звернувся до суду із позовною заявою за No554/8228/19 від 07 листопада 2019 року до [PERSON] в інтересах [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. В обгрунтуванні позову зазначили, що на обліку в служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради перебуває малолітній, [PERSON] , [INFO] , як такий, що знаходиться у складних життевих обставинах. Заочним рішенням було прийнято відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Відповідно від висновку служби у справах дітей Сумської міської ради за №2480/27.1-25 від 09 грудня 2019 року за заявою було взято на облік, як кандидата у опікуни [PERSON] над малолітньою дитиною, [PERSON] [INFO] гр. [PERSON] зареєстрована за адресо: [ADDRESS] , квартира належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2001 року. У [PERSON] та її чоловіка за медичними показниками відсутні протипоказання щодо призначення опікуном над дитиною. Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради N°303 від 24 грудня 2019 року малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено опікуна гр. [PERSON] . 26 грудня 2019 року №02.1-16/2177 службою у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради повідомляс, що 26 грудня 2019 року відбулася передача дитина, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , який знаходився в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини і передана в сім' опікуна гр. [PERSON] . Родина проживає у власному будинку за адресою [ADDRESS] . За даною адресою створені гарні умови для проживання дитини, виховання та розвитку підопічної дитини. Дитина забезпечена одягом відповідно до віку, дитячим харчуванням, постільною білизною, розвиваючими іграшками. Згідно пояснення опікуна гр. У [PERSON] від 01 грудня 2021 року мати дитини [PERSON] жодного разу не поцікавилась своєю дитиною та не відвідала їі, матеріальну допомогу на дитину не надає. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківськіх прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Відповідач при народженні дитини відмовилася забирати свого новонародженого сина з пологового будинку, не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує і взагалі не спілкуються з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. З огляду викладеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. На підставі ст.141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992,40 грн..

Outcome: approved