Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Агро-Край» про стягнення коштів (орендної плати, інфляційних втрат, 3 % річних). У позовній заяві позивач вказує, що між нею та ТОВ «Стандарт-Агро» було укладено Договір оренди землі від 09.09.2015, відповідно до якого передано в оренду земельну ділянку площею 2,7824 га, яка розташована на території Рашівської сільської ради. Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.11.2015 року. Відповідно до Додаткової угоди б/н від 16.11.2017 року до договору оренди землі від 09.09.2015 зі згоди Орендодавця Орендар передав, а новий орендар прийняв на себе права та обов`язки сторони, передбачені в Договорі оренди, де новий орендар ТОВ «Агро-Край». Договір укладено на 7 років. Орендарем за 2021 рік не виплачена орендна плата орендодавцю відповідно до умов договору оренди землі. 13 травня 2022 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач 10 серпня 2022 року надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення боргу підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст.\~12,\~81 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1\~ст. 12 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія РЗ № 654829 від 24 грудня 2003 року, виданого на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Рашівської сільської Ради народних депутатів від 28.12.2001 є власником земельної ділянки площею 2,780 га розташованої на території Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. 09 вересня 2015 року [PERSON] (за договором Орендодавець) та ТОВ Стандарт-Агро (за договором Орендар) було укладено договір б/н оренди вказаної земельної ділянки на 7 років та акт прийому - передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 09.09.2015 року. Пунктом 9 даного договору передбачена річна орендна плата за використання об`єкта оренди, починаючи з дати реєстрації права оренди встановлюється в розмірі 5 ( п`яти) % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки визначеної в пункті 5 цього договору і складає 4992,90 грн . У відповідності до пункту 411 Договору Орендар зобов`язувався вносити орендну плату до 31 грудня поточного року. Відповідно до пункту 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 99859,80 грн. Згідно з пунктом 8 вказано, що Договір укладено на 7 років. Пунктом 9 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексації. У відповідності до умов пункту 14 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до розширеної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договір оренди земельної ділянки був підписаний особисто орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «Стандарт-Агро» та зареєстрований 05.11.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Скакун В.І. , номер запису 11915763 року . Згідно\~статті 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 Цивільного кодексу України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт 1 частини першої\~статті 611 ЦК України). Частиною 2\~ст. 409 ЦК України\~передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати. У відповідності до ст.ст. 21-23 Закону України «Про оренду землі»\~орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється як правило у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральні формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (стаття 24 цього Закону). Згідно з частинами 2 та 3\~ст. 632 ЦК України\~зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Те, що за 2021 рік [PERSON] не отримувала від ТОВ «Агро-Край» орендну плату за користуваня земельною ділянкою не спростовано відповідачем. Однією з позовних вимог було стягнення орендної плати з урахуванням інфляції. Пунктом 10 договору зазначено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексації. Верховний Суд в постанові від 16 травня 2018 року по справі № 525/301/16-ц дійшов висновку, що при наявності умов договору, які сторони добровільно погодили, про визначення остаточного розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції, такий розмір має визначатись із застосуванням визначеного індексу інфляції. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем обраховування суми заборгованості здійснювалося, виходячи із визначеної п.10 договору оренди орендної плати в розмірі 5% від вартості земельної ділянки, що за 2021 рік складає 11575,75 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 41 Договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та Договору. За правилами\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. За загальним правилом, що випливає із\~Цивільного кодексу України\~період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не обмежується. Першим днем прострочення сплати орендної плати є 01 січня 2022 року. З огляду на викладене, три проценти річних від простроченої суми буде становити: 11575,75 х 3х100/365/130 = 123,69 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 13.1 Договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та Договору. Однією з позовних\~вимог було стягнення орендної плати з урахуванням інфляції. Верховний Суд в постанові від 16 травня 2018 року по справі № 525/301/16-ц дійшов висновку, що при наявності умов договору, які сторони добровільно погодили, про визначення остаточного розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції, такий розмір має визначатись із застосуванням визначеного індексу інфляції. Інфляційні збитки за період з січня 2022 по березень 2022 року складають 873,91 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед [PERSON] складає 12573,354 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В матеріалах справи наявна квитанція, якою підтверджується сплата судового збору у розмірі 992,40 грн . У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, то таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved