Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м Чернівці із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що ним було передано в борг [PERSON] грошові кошти в сумі 6 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.05.2022 року складає 192 000 грн., на підтвердження чого отримання коштів відповідачем було надано особисту письмову розписку від 01.05.2018 року. Станом на день звернення із позовом відповідач грошові кошти не повернув, що і змусило [PERSON] звернутися із позовом до суду. З посиланням на норми матеріального та процесуального права просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 192 000 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився. Від його представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. Відповідно до договору [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 доларів США та зобов`язався повернути до 01.05.2019 року. Укладення договору позики підтверджується письмовою розпискою від 01.05.2018 року (а.с.4). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ст.509 ЦК України, на підставі укладеного між сторонами договору позики, у відповідача виникло зобов`язання повернути позичкодавцю, в даному випадку позивачу зазначені у розписці грошові кошти. В статті 1049 цього Кодексу зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань відповідач заборгував позивачу 6000 доларів США, що станом на день звернення до суду згідно офіційного курсу НБУ (29,2549 х 6 000) складає 175 529 грн. 40 коп.. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, а право позивача на повернення позики підлягає захисту. Крім того відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково (91,42 %), то 91,42% суми сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з відповідача, а саме 1755,26 грн.

Outcome: partial