Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є опікуном [PERSON] , [INFO] , оскільки його мати [PERSON] померла [INFO] , а батько (відповідач) позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] (рішення Виноградівського районного суду від 20.07.2017 року справа №299/832/17). Дитина [PERSON] , [INFO] проживає з [PERSON] (опікуном) та перебуває на її утриманні. Разом з тим, позивач зазначає, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має, зобов`язаний утримувати власну дитину у спосіб, що забезпечить її повноцінне становлення. Позивач просить суд прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01.06.2022 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами (а.с.14). Ухвалою суду від 15.08.2022 року заяву залишено без руху та надано час для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків. Станом на 12.09.2022 року форма і зміст поданої позовної заяви приведена у відповідність вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України. . 12.09.2022 року ухвалою суду продовжено розгляд справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, як і заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що 20.07.2017 року рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області по справі № 299/832/17 позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Опікуном неповнолітнього призначено [PERSON] (а.с. 6-7). [INFO] помер (опікун) [PERSON] (а.с.26). Згідно розпорядження голови Виноградівської РДА Закарпатської області №113 від 26.04.2019 року над малолітнім [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуна [PERSON] (а.с. 24). Відповідач участі в належному утриманні дитини не приймає. Дані, які б свідчили про його офіційне працевлаштування на час вирішення судом спору у справі відсутні. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 pоку, батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). У відповідності до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року № 1928 - IX, з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить: з 1 січня 2022 року - 2 100 гривень, з 1 липня - 2 201 гривень, з 1 грудня - 2 272 гривень; від 6 до 18 років становить : з 01 січня- 2618,0 грн, з 01 липня - 2744,0 грн., з 01 грудня - 2833,0 грн. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст.182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Проаналізувавши докази по справі, враховуючи в першу чергу якнайкраще забезпечення інтересів дитини, та те, що дитина відповідача проживає разом із позивачем, остання апріорі несе всі витрати на утримання дитини та необхідність за загальним правилом дотримання батьками у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Судові витрат від оплати яких позивач звільнений, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved