Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач є власником будинку по [ADDRESS] . Відповідач по справі зареєстрований в будинку. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 02 жовтня 2015 року шлюб між сторонами розірвано та фактичні шлюбні відносини припинені, відповідач за вищевказаною адресою не проживає, але в добровільному порядку відмовляється зніматись з місця реєстрації. Той факт, що в будинку зареєстрований відповідач заважає позивачу повноцінно користуватись будинком, а також це впливає на оформлення соціальної допомоги з боку держави. Позивач в судове засідання не з`явився, в поданій заяві підтримує позовні вимоги, просила суд розгляд справи провести без її участі, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. З копії договору дарування житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі за №390, посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області 31.07.2020 року, [PERSON] подарував [PERSON] у власність майно житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] . Право власності позивача на будинок підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З копії рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 02 жовтня 2015 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано. З письмових пояснень позивачки відповідач [PERSON] не проживає в її будинку, дану обставину останній повністю визнає. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. З вищевикладеного вбачається, що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] , та не приймає участі у витратах на його утримання, доказів поважності причини тривалої відсутності за місцем реєстрації суду надано не було, також відсутні договірні відносини чи сервітут на користування нерухомим майном. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування вказаним будинком, і позивач як власник, має право захищати своє право власності в обраний ним спосіб, тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Позивача просила суд стягнути судові витрати на її користь, а тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved