Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

31.05.2022 на адресу Козівського районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 17.07.1998 між позивачем та відповідачем укладений шлюб. Від шлюбу у них народився двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на момент подання позову є повнолітньою та [PERSON] , [INFO] , яка на момент подання позову є неповнолітньою. Зазначила, що перебуваючи у шлюбі вели спільне господарство та разом проживали. Однак, більше двох років разом не проживають, не спілкуються, а шлюбні відносини між ними фактично припинені. Причиною розпаду сім`ї вказує, що із відповідачем різні погляди на життя, в результаті чого прийшла до висновку, що подальше збереження сім`ї є неможливим. Посилаючись на викладені обставини просила шлюб зареєстрований між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Козівської райдержадміністрації Тернопільської області, актовий запис №21 розірвати. Стягнути в її користь із відповідача судові витрати. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 28.06.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Судові засідання в цій справі призначалися на 26.07.2022, 17.08.2022, 09.09.2022. Позивач у судове засідання не з`явилася, при зверненні до суду із цим позовом просила проводити розгляд справи за її відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання не прибував, хоча був належним чином повідомлений про місце, час і дату проведення судових засідань шляхом надсилання повісток за адресою офіційно зареєстрованого місця проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається заперечень позивача щодо заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд розглядає справу за відсутності позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 17.07.1998 між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів громадянського стану Козівської райдержадміністрації Тернопільської області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , яка на момент подання позову є повнолітньою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Козівського районного управління юстиції 25.02.2002 та [PERSON] , [INFO] , яка на момент подання позову є неповнолітньою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В силу ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.141 ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved