Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

23.06.2022 року позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вона послалась на те, що сторони перебувають у шлюбі, є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджувала, що донька постійно проживає із нею, знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи викладене, позивач просила суд стягнути на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скорситався. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 1030. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №7328). За ст.8Закону України «Про охоронудитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. На час розгляду справи сторони проживають окремо. Дитина проживає із матір`ю, знаходиться на її утримані, що не оспорено відповідачем. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитина не має. Зазначені обставини надають позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. Доказів майнового стану відповідача позивачем в процесі розгляду справи не надано. Виходячи з інтересів дитини зазначене не є підставою відмови у позові. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право обрання способу захисту порушеного права (способу стягнення аліментів) за загальними вимогами СК України належить позивачу. Відповідно до Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м. Одесі на час ухвалення рішення, мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, визначений законом. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи її рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. З метою забезпечення мінімально нормального рівня життя, розвитку дитини в межах розмірів, встановлених законом, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів в розмірі згідно заявлених позовних вимог. Судовий збір підлягає присудженню з відповідача в порядку статті 141 ЦПК України в дохід держави.

Outcome: approved