Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

[PERSON] в червні 2022 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання. Позов мотивовано тим, що 17.11.2002 року сторони уклали шлюб. В подальшому шлюб був розірваний. Під час у шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Дочка навчається на факультеті прокуратури Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого в місті Харків. Позивач зазначає, що у зв`язку з навчанням, дочка потребує матеріальної допомоги, оскільки не може самостійно забезпечувати себе під час навчання харчуванням, необхідним одягом, засобами гігієни, приладдям, книгами для навчань, витрат на проживання та проїзд, поповнення рахунку телефону та інтернету, брати участь в освітніх вебінарах для набуття професійних знань та навиків Крім того, позивач зазначає, що дочка має складне хронічне захворювання, що спричиняє порушення функцій організму та потребує додаткових коштів для підтримання належного стану здоров`я. З січня 2022 року відповідач перестав добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] заперечив в задоволенні позову, надавши суду відзив на позов, який мотивований тим, що позивачем не надано доказів що вона та/або дочка несе витрати на загальну суму 14453,00 грн., та таке, що такі витрати є обґрунтованими та необхідними для навчання проживання та утримання дитини. Позов визнав в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), а також зазначив, що в нього на утриманні перебуває неповнолітній син. Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , відповідний актовий запис № 1884, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 15.07.2003 року. Відповідно до довідки від 06.04.2022 року № 125-0604-34 дочка [PERSON] є студенткою (здобувачем вищої освіти) 2 курсу бакалаврі ату денної форми навчання факультету прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Також відповідно витягу з наказу № 0110-5/1238 від 09.09.2022 року по Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна, наданого позивачем в судовому засіданні, [PERSON] зараховано на 1 курс заочної форми здобуття освіти з 01.10.2022 року факультету (інституту) філософського для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр, спеціальність (спеціалізація) 052 Політологія, конкурсна пропозиція Політичні технології та аналіз політики. Позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає її дочка [PERSON] , 2003 року народження. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання\~і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як зазначалось вище позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , відповідний актовий запис № 1884, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 15.07.2003 року. На день звернення до суду [PERSON] не досягла 23 років, продовжувала навчання, не працювала, не була заміжньою. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дібровою Л.О., зареєстровано в реєстрі за № 614, [PERSON] повідомляє, що її дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2019 року за її згодою та перебуває на повному утриманні [PERSON] . Відповідач працює заступником генерального директора з економічних та господарських питань в Національному музеї садибі М.І. Пирогова, отримує дохід, що судом досліджувалося. Згідно із довідкою № 9 від 20.09.2022 року [PERSON] з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року отримав зарплату у розмірі 46104,55 грн. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у відповідача перебуває у власності таке майно: житловий будинок загальною площею 115,4 кв. м., 1/3 частки земельної ділянки, площею 0,0124 га, земельна ділянка 0,0127 га, квартира площею 68,4 кв.м., У відповідача [PERSON] від іншого шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , відповідний актовий запис № 1002, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Наявність повнолітніх дочки та сина не звільняє відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, та потребує такої допомоги. Обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Судом установлено, що дочка сторін [PERSON] продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання до досягнення нею 23-річного віку. Відповідно до положень ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. При визначенні суми, яку потребує дочка відповідача на період навчання суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення, також те що у відповідача на утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу. Також суд враховує розмір ймовірної вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг дитини, ту обставину, що дочка відповідача, як повнолітня особа повинна і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення та визначає їх у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Судом визначено саме такий розмір, а не як просив позивач 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Також враховано рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, який закріплено в ст. 141 Сімейного кодексу України, отже розмір витрат на дитину має бути однаковим і для мами, і для батька. Таким чином, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, та можливість надання повнолітній дитині утримання стягувачем аліментів, а також з урахуванням рівня життя сьогодення, мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дитиною навчання, є дещо завищеним, та, з урахуванням принципу рівності батьків, таким, що виходить за межі реальних щомісячних потреб дитини, а тому вбачається, що розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідає вимогам закону та може забезпечувати частину потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача, саме такий розмір аліментів є обґрунтованим, достатнім та відповідним щомісячним розміром аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання його повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Відповідно ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти\~на дитину\~присуджуються за\~рішенням суду\~від дня\~пред`явлення\~позову,\~а оскільки\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовом 12.06.2022\~року,\~тому суд\~має підстави\~для стягнення\~аліментів із\~12.06.2022\~року до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial