Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування внесеного позову посилається на те, що 03.03.2001 року між нею та Відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено запис №100 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: сина: [PERSON] , [INFO] , та доньку, [PERSON] , [INFO] , батьком яких в свідоцтві про народження записаний [PERSON] . Шлюб між сторонами розірвано 03.05.2007 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 267 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з Позивачем, її колишній чоловік мешкає окремо, за адресою своїх батьків по [ADDRESS] . Відповідач, як за період сумісного проживання, так і після розірвання шлюбу, вихованням та матеріальним забезпеченням дітей не займався. 12.06.2012 року рішенням Подільського районного суду м. Києва був позбавлений батьківських прав відносно дітей.На даний час діти проживають з Позивачем. З 1 вересня 2021 року син [PERSON] навчається в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка на 1 курсі денної форми навчання. Строк закінчення навчання З0 червня 2025 року.Відповідач, з яким Позивач та діти проживають окремо з 2006 року, допомоги на утримання дитини не надає. Син знаходиться повністю на утриманні матері. Коштів на утримання двох дітей їй не вистачає. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 22.09.2021 року провадження позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою від 28.12.2021 року, внаслідок усунення недоліків позовної заяви Позивачем, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач до початку судового засідання у справі подала до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечувала та просила провести судовий розгляд без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа до початку судового засідання подала до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини справи та дійшов таких висновків. Як убачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 03 травня 2007 року серія [NUMBER] шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано. [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією рішення подільського районного суду міста києва від 12.06.2012 року у справі № 2607/2152/2012. [PERSON] , що народилася [INFO] у м. Київ, змінила ім`я « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 11.09.2012 року. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. києві 06.11.2012 серія [NUMBER] . На даний час [PERSON] , [INFO] є студентом Вищого навчального закладу Інституту геології Київського національного університету ім. Тараса Шевченка денної форми навчання, початок навчання 1 вересня 2021 року, закінчує навчання 30 червня 2025 року,що підтверджується довідкою Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 10.09.2021 року №433. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так ч. 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд враховує, що Відповідач не скористався своїм правом подати до суду докази, передбачені ст. 182 СК України, а у разі неможливості самостійнонадати докази заявити клопотання про витребування доказів судом, а тому прийматиме рішення по наявними у справі доказами. Суд убачає, що позивачем не надано суду жодних доказів, які підтверджують: стан здоров`я та матеріальне становище [PERSON] з метою встановлення обставин, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батька; що [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання наразі знаходиться на утриманні позивача; стан здоров`я та матеріальне становище позивача, витрати, які позивач несе на забезпечення свого життя та утриманням повнолітнього сина, який продовжує навчання, витрати на навчання повнолітнього сина, з яких можна було б зробити висновок про її неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання або надавати її в недостатньому обсязі; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. А тому суд приходить до висновку, що позивачем не доведені факти: існування потреби у [PERSON] у зв`язку з зпродовженням навчання в матеріальній допомозі батька [PERSON] ; перебування повнолітнього [PERSON] на утримання позивача та можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] зв`язку з зпродовженням останнім навчання. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed