Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 22.06.2002 між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Разом з відповідачем вони не проживають тривалий час, він працює за межами України. На даний момент внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на життя шлюб між ним та відповідачем зберегти неможливо. На примирення з відповідачем він не згідний категорично. З огляду на викладене подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у дане судове засідання не з`явився, при цьому його представник адвокат Мартинов Г.К. подав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позов підтримує та просить задовольнити, судові витрати просить не розподіляти. Відповідач у дане судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Калинич О.І. подала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2002 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 7, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 22.06.2002. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.06.2008). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, яка просить задовольнити позов, що дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання неповнолітньої дитини, поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати у справі покласти на позивача.

Outcome: approved