Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про повернення державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ №507661, виданого Чутівською райдержадміністрацією 19.06.2008 року і технічного паспорту на земельну ділянку, зобов`язати відповідача не перешкоджати у внесені до Державного реєстру речових прав договору оренди земельної ділянки від 01.01.2016 року з додатковою угодою, постановленняокремої ухвали про перевірку інформаціїу Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 1017 від 07.12.2021 року за період з 2017 року по теперішній часу територіальних органах ДПС України.Відшкодувати матеріальну шкоду і втрачену вигоду (отримання довідок, витягів, юридична консультація, ризики знищення документів - в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, а також відшкодувати моральну шкоду документів - в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень. Вобґрунтування позовних вимог зазначає, позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5325480400:00:002:0217 площею 4,75 га, яка розташована: Полтавська область Чутівський район Войнівська сільська рада з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництвавідповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ №507661, виданого Чутівською райдержадміністрацією 19.06.2008 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю. Вказана земельна ділянка відповідно до договору оренди за №010854500055площею 4,75 га, передана відповідачу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Войнівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, кадастровий номер 5325480400:00:002:0217. 19.07.2011 року позивачем було видано доручення на ім`я відповідача [PERSON] на право користування земельною ділянкою. 29.07.2016 року дію довіреності нотаріально припинено, про що, відповідач був письмово повідомлений. За період з 2011 по 2016 роки позивач зазначає, що не підписував жодних документів.Згідно абзацу другого п.п. «б» п. 15 розділу X «Перехідних положень» «Земельного кодексу України» - угоди (у тому числі довіреності) укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених п.п. «а» та «б» цього пункту, в частині їх купіві-продажу та інших способів відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв на майбутнє є недійсним з моменту їх укладення (посвідчення). (Пункт 15 розділ X із змінами, внесеними згідно із Законами № 2059-ІУ від 06.10.2004, № 34-15- IV від 09.02.2006, в редакції Закону № 490-У від 19.12.2006). 01.01.2016 року між позивачем та відповідачем укладений договірорендиземельної ділянкитерміном на 10 років до 31.12.2025 року. 24.03.2017 року і 30.07.2018 року позивачем підписано дві додаткові угоди до основного договору від 01.01.2016 року, проте у 2019 році позивачу стало відомо, що договір від 01.01.2016 року не зареєстрованоуДержавному реєстрі речових прав України. В період 2020-2021 роках віннеодноразово усно звертався до відповідача з проханням вирішити питання з реєстрацією. Відповіді на звернення не отримував та і відповідних дій відповідач не вчиняв. 04.10.2021 року письмово звернувся до відповідача з даного приводу, але відповіді не отримав.Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав України (витяг від 26.11.2021 року), значиться договір від 24.06.2016 року зі строком дії договору до 31.05.2065 року.На неодноразові звернення про повернення позивачу Державного акту на земельну ділянку, які є приватною власністю, не реагує.На підставі вище викладеного позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.5 ст.279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 06 липня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі обґрунтовуючи тим, що позивачем не підтверджено належними доказами заявлені позовні вимоги. Міжсторонами укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у державному реєстрі. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Отже, наданий відповідачем договір оренди земельної ділянки, із відповідною офіційною реєстрацією, підтверджує, наявність між сторонами договірних правовідносин та обов`язковість виконання їх умов, яких відповідач дотримується. Позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню оскільки спірний Договір оренди укладено 01 січня 2016 року між сторонами, договір діє, також між сторонами укладено додаткові уходи, відповідачем виконуються умови договору про що свідчать долучені до відзиву докази. 28.02.2017 року Договір пройшов державну реєстрацію, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію номер витягу 81774581, вид іншого речового права - право оренди земельної ділянки. Строк дії до 31.05.2065 року. Позивачем 06.09.2022 року до суду подано відповідь на відзив, у якій зазначив, що відзив не містить доказів на спростування позовних вимог, а лише юридичні терміни, також відомості про договір оренди від 01.01.2016 року в реєстрі відсутні з двома додатковими угодами від 24.03.2017 року та 30.08.2018 року. Дії щодо державної реєстрації не існуючого договору від 24.06.2016 року потребують оцінки компетентними органами. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до довідки приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П., на письмову заяву [PERSON] , повідомлено, що нею приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області 19.07.2011 року за р. 1003 було посвідчено довіреність, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] , що зареєстрований [ADDRESS] , бути представником з усіма необхідними повноваженнями в будь-яких органах, установах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування чи форм власності, з питань, пов`язаних з управлінням належною мені на праві приватної власності земельною ділянкою, яка належить мені на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 507661, виданого Чутівською райдержадміністрацією 16.09.2008 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010854500055. Вказана земельна ділянка площею 4,75 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Войнівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, кадастровий номер 5325480400:00:002:0217. Для цього Представнику надається право: здійснювати нагляд за належною мені земельною ділянкою, мати вільний доступ до земельної ділянки, при настанні сезону - вживати заходів до обробки землі, змінювати цільове призначення земельної ділянки, вносити необхідні платежі за земельну ділянку, укладати договори оренди, виготовляти необхідну технічну документацію, підписувати цивільно-правові угоди згідно вимог чинного законодавства, подавати від мого імені заяви, в тому числі про реєстрацію в ДРРП та інші документи, одержувати будь-які довідки, витяги, документи, узгоджувати всі процедурні питання, подавати та підписувати всі документи, необхідні для виконання повноважень, одержувати належні мені грошові суми, орендну плату грошима чи в натуральній формі, а також інші документи, що стосуватимуться моїх прав та законних інтересів, ставити питання перед компетентними органами про припинення права власності на землю, при необхідності одержувати правовстановлювальні документи на вказану земельну ділянку, а в разі необхідності дублікати правовстановлювальних документів, реєструвати право власності на цю земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав, представляти мої інтереси в судових органах України щодо зазначеної земельної ділянки, оскаржувати рішення суду, розписуватися за мене та виконувати всі інші дії в межах та в обсязі, які передбачені чинним законодавством для такого роду уповноважень, без права відчуження земельної ділянки та передоручення прав третім особам на строк 10 років. Згідно витягу № 317790220 від 29.07.2016 року до єдиного реєстру довіреностей приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П.,внесено відомості про припинення дії довіреності від 19.07.2011 року, підстава заява довірителя. До позовної заяви долучено заяву позивача на ім`я відповідача про скасування дії довіреності,також долучено копію повідомлення про не можливість вручення поштового відправлення [PERSON] у зв`язку з закінченням терміну зберігання. 01 січня 2016 року між [PERSON] , як орендодавцем, та [PERSON] як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5325480400:00:002:0217 площею 4,75 га, яка розташована: Полтавська область Чутівський район Войнівськасільська рада з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до договору долучено акт приймання передачі з підписами сторін, а також додаткові угоди від 01.01.2017 року, додаткова угода № 2 від 24.03.2017 року, додаткова угода № 3 від 30.07.2018 року, з підписами сторін та посиланням позивача що ним підписано дані додаткові угоди після скасування доручення. З інформаційної довідки долученої позивачем з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 286902220 від 26.11.2021 року, 28.02.2017 року Договір пройшов державну реєстрацію, вид іншого речового права - право оренди земельної ділянки. Строк дії до 31.05.2065 року. (а.с.18) Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків вбачається що [PERSON] з січня 2011 року до грудня 2021 року нараховано та сплачено податки у визначених довідкою розмірах. Відповідно до копії розписки долученої відповідачем, позивачем [PERSON] від відповідача [PERSON] за усною домовленістю щодо купівлі-продажу земельної ділянки площею 4,75 га., отримано 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 19.07.2011 року. Відповідно до заяви позивача [PERSON] на ім`я відповідача [PERSON] про отримання готівки у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень від 24.07.2018 року в рахунок оплати за земельний пай, у серпні 2018 року отримано грошові кошти у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень. Згідно відомості на виплату грошей за вересень 2020 року [PERSON] , отримано 500 гривень. Також відповідачем до відзиву долучено відомості про сплату податків. Розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. За ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивач прохає повернути державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ №507661, виданий Чутівською райдержадміністрацією 19.06.2008 року і технічний паспорт на земельну ділянку,зобов`язати відповідача не перешкоджати у внесені до Державного реєстру речових прав договору оренди земельної ділянки від 01.01.2016 року з додатковою угодою. Проте належними засобами доказування не доведено, що правовстановлюючі документи які належать позивачу передано відповідачу, не зазначено за яких обставиндані документи були передано та не підтверджено відповідними доказами. Не надано відомості про звернення до відповідача про отримання правовстановлюючих документів, окрім посилання у позовній заяві. Вимоги в частині не перешкоджання у внесені до Державного реєстру речових прав відомостей про укладений договір оренди земельної ділянки від 01.01.2016 року з додатковою угодою, не підлягають задоволенню оскільки відповідно до долучених позивачем даних ці відомості внесені до Державного реєстру речових прав, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 286902220 від 26.11.2021 року, долучена до позовної заяви. Таким чином позивачем не доведено порушення його права в цій частині. Посилання позивача у відповіді на відзив, що відповідачем долучено інший договір оренди з додатковими угодами, судне приймає до уваги, оскільки долучені відповідачем до відзиву документи за своїм змістом є аналогічними тим, які долучені до позовної заяви. Вимога щодо постановлення окремої ухвали з приводу перевірки сум нарахованого податку та їх сплати за своєю суттю не є позовною вимогою, та позивач має можливість звернення до відповідних органів у випадку порушення його прав з приводу не сплати податків. Щодо відшкодування матеріальної шкоди і втраченої вигоди (отримання довідок, витягів, юридична консультація, ризики знищення документів - в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, суд виходить з наступного. На обґрунтування у чому полягає матеріальна шкода і втрачена вигода позивачем не зазначено та не доведено належними засобами доказування. Предметом позову в цій справі є повернення документів та проведення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 182 ЦК України встановлені такі ж вимоги щодо здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку. Судом встановлено, що речові права позивача на земельну ділянку реєструвались, позивачем отримано у рахунок орендної плати грошові кошти, про не відповідність розміру отриманих грошових коштів відповідно до умов договору позивачем не зазначається, доказів утримання правовстановлюючих документів відповідачем не надано, та у позові не обґрунтовано внаслідок яких порушень відповідача спричинено йому матеріальну шкоду, а отже, не доведено спричинення матеріальної шкоди і втраченої вигоди. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнавала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї, чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пункт 5 Постанови встановлює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. За яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Позивачем не обґрунтовано належними та достовірними доказами наявність моральної шкоди, а також не доведено протиправність діяння відповідача та в чому саме воно полягає на думку позивача. Відсутній причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням та виною відповідача. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та не підтверджуються жодними належними доказами. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів особи. При цьому особа, яка вважає, що її право порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який обирає самостійно. Судом не встановлено порушення законних прав позивача, які б свідчили про порушені права позивача, тому суд вважає, що [PERSON] не надано доказів про порушення свого права, в зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що інші судові витрати (витрати на професійну допомогу) пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, виходячи з наявністю підстав для відмови у задоволенні позовних вимог документально підтверджені судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed