Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів встановлених рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25.03.2022 року та стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2744 грн., починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2011 року. Рішенням суду від 25.05.2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Також згідно рішення суду від 25.03.2022 року ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивач вказує на те, що стягнутого з відповідача за рішенням суду розміру аліментів в сумі 1500,00 грн. недостатньо для належного утримання дитини, також наслідок протиправної поведінки відповідача, позивач пішла з місця постійного проживання та винаймає житло, а тому позивач просить змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів. У судовому засіданні позивач на позові наполягала та пояснила, що стягнутого з відповідача за рішенням суду розміру аліментів в сумі 1500,00 грн. недостатньо для утримання дитини, кошти, які стягнуті за рішенням суду їй не надходили, донька навчається у другому класі, займається з репетитором англійської мови, танцями, часто хворіє, дитина потребує матеріального забезпечення, творчого розвитку. Відповідач має у приватній власності земельний пай, який передав в оренду та отримує за нього кошти, також позивач пояснила, що внаслідок протиправної поведінки відповідача вона пішла з постійного місця проживання та винаймає житло, на яке також потрібні кошти. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що отримує пенсію у розмірі 2300 грн., за земельний пай, який здає в оренду отримує 250 грн. на місяць, являється інвалідом 3 групи, тому складно знайти роботу та просив врахувати, що ним сплачуються аліменти у розмірі 1500 грн., також надав до суду квитанцію про направлення коштів у розмірі 12000 грн. за сплату аліментів. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 15.02.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25.05.2021 року було розірвано (а.с. 6). Від вказаного шлюбу у сторін є донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9), яка проживає разом із матір`ю, відповідно до довідки Біляївської міської ради Одеського району Одеської області №162 від 30.06.2022 року (а.с. 10). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25.03.2022 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Згідно договору найму житлового приміщення від 16.08.2021 року, вбачається, що позивач [PERSON] орендує квартиру, орендна плата якої складає 3600 грн. (а.с. 14-15). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181\~СК України \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 183,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як встановлено судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] та у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини, суд приймає до уваги обставини викладені відповідачем у заяві на позовну заяву, також суд звертає увагу на докази, які були надані з боку відповідача на підтвердження викладених обставин у заяві (а.с. 35-91), крім того суд приймає до уваги те, що з часу\~винесення судового\~рішення зросли\~ціни на\~продукти та\~товари,\~а аліменти,\~які сплачує\~відповідач в\~розмірі 1500\~грн.,\~щомісячно на\~дитину,\~є недостатніми\~для її\~утримання,тому\~з врахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що відповідатиме інтересам дитини та принципам розумності, рівності та справедливості, суд дійшов висновку, про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у розмірі 1500 гривень та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 гривень, щомісячно. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміну розміру стягнення визначених раніше судом аліментів. На підставі ст.79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно\~ ст. 141\~ ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial