Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на рухоме та нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 20 березня 1998 року згідно свідоцтва про право власності на житло, посвідченого Колективним підприємством Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» на підставі розпорядження від 20.03.1998 року № 1329, [PERSON] та членами його сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримано на праві приватної власності спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] загальною площею 65,6 кв.м., який зареєстрований в Полтавському бюро технічної інвентаризації в книзі за № 124 (реєстровий номер № 16831). 11 січня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції шлюб, що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] , про що в Книгу реєстрації шлюбів 11.01.2006 року внесено відповідний актовий запис за № 09. Прізвище після шлюбу - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Полтавським міськрайонним відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції. У відповідності до ст. ст.1258, 1261 ЦК України 25.10.2018 року [PERSON] (дружина померлого згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] ) звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шимки О.М. із заявою про прийняття спадщини. 25.10.2018 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шимкою О.М. відкрита спадкова справа № 43/2018, про що 25.10.2018 року внесено запис № 63207967 до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ, яка і на даний час є не закритою та в свою чергу спадкові права на зазначене нерухоме майно спадкоємцями не оформлено. За результатами розгляду поданої [PERSON] заяви, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О.М. 08.05.2021 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкоємцями не надано правовстановлюючого документу спадкодавця. До складу спадкової маси входять ј частка померлого у складі квартири [ADDRESS] , загальною площею 65,6 кв.м., земельна ділянка кадастровий номер 5324085702:02:007:0060 площею 0,1536 га, яка розташована в с. Жуки Полтавського району Полтавської області згідного державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 664378 від 12.12.2006 року, трактор DW 160LX згідно договору купівлі-продажу № 0209-01-287 від 09.02.2018 року. Так, згідно зі складу спадкової маси, вказаної вище, остання підлягає розподілу між спадкоємцями позивачем - [PERSON] (дружиною померлого), [PERSON] (батьком померлого), [PERSON] (матір`ю померлого), [PERSON] (сином померлого), які мали б оформити належним чином своє право власності на спадкове майно ј квартири [ADDRESS] в тих частках, які визначені за законом та отримати відповідні свідоцтва. Отже, виходячи з вище викладеного 1\\4 квартири [ADDRESS] , повинна бути поділена між спадкоємцями померлого [PERSON] , в наступних частках, а саме: 1/16 - [PERSON] (батько померлого); [INFO] - [PERSON] (мати померлого); 1/16 - [PERSON] (дружина померлого). 1/16 - [PERSON] (син померлого). З приводу земельної ділянки кадастровий номер 5324085702:02:007:0060 площею 0,1536 га, яка розташована с. Жуки Полтавського району Полтавської області згідного державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 664378 від 12.12.2006 року вказує наступне. Так, вище вказана земельна ділянка була отримана померлим [PERSON] на підставі рішення виконкому Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №164 від 27.11.2003 року, а отже виходячи з положень статті 61 СК України в редакції, чинній станом на 06 квітня 2006 року, приватизована одним із подружжя земельна ділянка не належить до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, а належить виключно одному із них. Отже, виходячи з вище викладеного земельна ділянка кадастровий номер 5324085702:02:007:0060 площею 0,1536 га, яка розташована с. Жуки Полтавського району Полтавської області згідного державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 664378 від 12.12.2006 року, повинна бути поділена між спадкоємцями померлого [PERSON] , в наступних частках, а саме: 1/4 - [PERSON] (батько померлого); [INFO] - [PERSON] (мати померлого); 1/4 - [PERSON] (дружина померлого). 1/4 - [PERSON] (син померлого). З приводу трактору DW 160LX, транзитний номерний знак [NUMBER] , придбаного померлим [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 0209-01-287 від 09.02.2018 року. Як вказувалося раніше, 11 січня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції шлюб, що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] , про що в Книгу реєстрації шлюбів 11.01.2006 року внесено відповідний актовий запис за № 09. Прізвище після шлюбу - [PERSON] . Спадкове майно - трактор DW 160LX було придбано [PERSON] 09.02.2018 року на підставі договору № 0209-01-287 за спільні кошти подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України - об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. В свою чергу, положеннями ч. З даної статті передбачено, що в разі якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Даний договір про придбання трактору DW 160LX було укладено саме в інтересах родини, оскільки планувалося використовувати його для обслуговування земельної ділянки кадастровий номер 5324085702:02:007:0060 площею 0,1536 га на якій планувалося зводити будинок. Із системного аналізу норм статей 57, 60, 63, 66-68, 70 СК України вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю незалежно від участі кожного з подружжя у її виникненні, і право визначати порядок здійснення права спільної сумісної власності та частки кожного з подружжя при поділі майна є рівними. Виходячи з вищевикладеного, слід констатувати, що трактор DW 160LX, придбаний померлим [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 0209-01-287 від 09.02.2018 року є об`єктом права вільної сумісної власності подружжя, та в свою чергу [PERSON] належить 1/2 частки в такому майні. Отже, приймаючи до уваги, що трактор DW 160LX, придбаний померлим [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 0209-01-287 від 09.02.2018 року є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, дружині померлого [PERSON] належить 1/2 частка такого майна, а отже, поділу між спадкоємцями підлягає виключно 1/2 частки трактора, яка і повинна бути поділена між спадкоємцями померлого [PERSON] , в наступних частках: 1/8 - [PERSON] (батько померлого); [INFO] - [PERSON] (мати померлого); 1/8 - [PERSON] (дружина померлого); 1/8 - [PERSON] (син померлого). Тому прохав визнати за ним - [PERSON] , право власності на: - 1/16 частину квартири [ADDRESS] ; - 1/4 частини земельної ділянки кадастровий номер 5324085702:02:007:0060 площею 0.1536 га, яка розташована в с. Жуки Полтавського району Полтавської області згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 664378 від 12.12.2006 року; - 1/8 частину трактора DW 160LX, придбаного померлим [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу № 0209-01-287 від 09.02.2018 року. У судове засідання позивач - [PERSON] не з`явився, представник позивача адвокат Лук`яненко С.Л. надав на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав, прохав задовольнити. В судове засідання відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, надавши на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову [PERSON] не заперечували, прохали його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Полтавським міськрайонним відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції. 11 січня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції шлюб, що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] , про що в Книгу реєстрації шлюбів 11.01.2006 року внесено відповідний актовий запис за № 09. Прізвище після шлюбу - [PERSON] . [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Київським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Полтави від 31.01.1994 року. 20 березня 1998 року згідно свідоцтва про право власності на житло, посвідченого Колективним підприємством Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» на підставі розпорядження від 20.03.1998 року № 1329, [PERSON] та членами його сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримано на праві приватної власності спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] загальною площею 65,6 кв.м., який зареєстрований в Полтавському бюро технічної інвентаризації в книзі за № 124 (реєстровий номер № 16831). У відповідності до ст. ст.1258, 1261 ЦК України 11.02.2019 року син померлого - [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шимки О.М. із заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована за № 14. 25.10.2018 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шимкою О.М. відкрита спадкова справа № 43/2018, про що 25.10.2018року внесено запис № 63207967 до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ, яка і на даний час є не закритою та в свою чергу спадкові права на зазначене нерухоме майно спадкоємцями не оформлено. За результатами розгляду поданої [PERSON] заяви, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О.М. 08.05.2021 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкоємцями не надано правовстановлюючого документу спадкодавця. До складу спадкової маси входять ј частка померлого у складі квартири [ADDRESS] загальною площею 65,6 кв.м., земельна ділянка кадастровий номер 5324085702:02:007:0060 площею 0,1536 га, яка розташована в с. Жуки Полтавського району Полтавської області згідного державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 664378 від 12.12.2006 року, трактор DW 160LX згідно договору купівлі-продажу № 0209-01-287 від 09.02.2018 року. Так, згідно складу спадкової маси, вказаної вище, остання підлягає розподілу між спадкоємцями позивачем - [PERSON] (дружиною померлого), [PERSON] (батьком померлого), [PERSON] (матір`ю померлого), [PERSON] (сином померлого), які мали б оформити належним чином своє право власності на спадкове майно ј квартири [ADDRESS] , в тих частках, які визначені за законом та отримати відповідні свідоцтва. Отже, виходячи з вище викладеного 1\\4 квартири [ADDRESS] , повинна бути поділена між спадкоємцями померлого [PERSON] , в наступних частках, а саме: 1/16 - [PERSON] (батько померлого); [INFO] - [PERSON] (мати померлого); 1/16 - [PERSON] (дружина померлого). 1/16 - [PERSON] (син померлого). З приводу земельної ділянки кадастровий номер 5324085702:02:007:0060 площею 0,1536 га, яка розташована с. Жуки Полтавського району Полтавської області згідного державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 664378 від 12.12.2006 року вказує наступне. Відповідно до статті 61 СК України в редакції, чинній станом на 08 лютого 2007 року, не належать до об`єктів права спільної сумісної власності приватизовані одним із подружжя земельні ділянки. Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року статтю 61 СК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма набула чинності з 08 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» № 4766 від 17 травня 2012 року, який набрав чинності 13 червня 2012 року. Натомість статтю 57 СК України доповнено пунктом 5 частини першої, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації. Із урахуванням вказаних змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому тільки в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду. Аналогічний висновок по застосуванню норм Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року зроблений в постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 1311/832/12 (провадження № 61-6409св18), від 12 листопада 2018 року в справі № 753/6139/14-ц (провадження № 61-27342св18) і від 12 червня 2019 року в справі № 409/1959/15-ц (провадження № 61-14257св18). Так як, вищевказана земельна ділянка була отримана померлим [PERSON] на підставі рішення виконкому Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №164 від 27.11.2003 року, а отже виходячи з положень статті 61 СК України в редакції, чинній станом на 06 квітня 2006 року, приватизована одним із подружжя земельна ділянка не належить до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, а належить виключно одному із них. Отже, виходячи з вище викладеного земельна ділянка кадастровий номер 5324085702:02:007:0060 площею 0,1536 га, яка розташована с. Жуки Полтавського району Полтавської області згідного державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 664378 від 12.12.2006 року, повинна бути поділена між спадкоємцями померлого [PERSON] , в наступних частках, а саме: 1/4 - [PERSON] (батько померлого); [INFO] - [PERSON] (мати померлого); 1/4 - [PERSON] (дружина померлого). 1/4 - [PERSON] (син померлого). З приводу трактору DW 160LX, транзитний номерний знак [NUMBER] , придбаного померлим [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 0209-01-287 від 09.02.2018 року. Як вказувалося раніше, 11 січня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції шлюб, що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] , про що в Книгу реєстрації шлюбів 11.01.2006 року внесено відповідний актовий запис за № 09. Прізвище після шлюбу - [PERSON] . Спадкове майно - трактор DW 160LX було придбано [PERSON] 09.02.2018 року на підставі договору № 0209-01-287 за спільні кошти подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України - об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. В свою чергу, положеннями ч. З даної статті передбачено, що в разі якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Даний договір про придбання трактору DW 160LX було укладено саме в інтересах родини, оскільки планувалося використовувати його для обслуговування земельної ділянки кадастровий номер 5324085702:02:007:0060 площею 0,1536 га на якій планувалося зводити будинок. Із системного аналізу норм статей 57, 60, 63, 66-68, 70 СК України вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю незалежно від участі кожного з подружжя у її виникненні, і право визначати порядок здійснення права спільної сумісної власності та частки кожного з подружжя при поділі майна є рівними. Виходячи з вищевикладеного, слід констатувати, що трактор DW 160LX, придбаний померлим [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 0209-01-287 від 09.02.2018 року є об`єктом права вільної сумісної власності подружжя, та в свою чергу [PERSON] належить 1/2 частки в такому майні. Отже, приймаючи до уваги, що трактор DW 160LX, придбаний померлим [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 0209-01-287 від 09.02.2018 року є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, дружині померлого [PERSON] належить 1/2 частка такого майна, а отже, поділу між спадкоємцями підлягає виключно 1/2 частки трактора, яка і повинна бути поділена між спадкоємцями померлого [PERSON] , в наступних частках: 1/8 - [PERSON] (батько померлого); [INFO] - [PERSON] (мати померлого); 1/8 - [PERSON] (дружина померлого); 1/8 - [PERSON] (син померлого). Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності згідно п. 4.14 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами. Згідно ст. 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважаться, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або за законом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.(ч.2 ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов [PERSON] такими, що підлягають до задоволенню.

Outcome: approved