Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

18 серпня 2021 року позивач звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] у якому просив стягнути з відповідача на його користь завдаток за Попереднім договором від 11 листопада 2020 року у подвійному розмірі у сумі 140 600, 00 гривень, а також стягнути судові витрати, що складають суму судового збору за подачу позову до суду у розмірі 1 406, 00 гривень та комісію за проведення платежу у розмірі 25,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що 11 листопада 2020 року між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець) було укладено Попередній договір до договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сокол І.В., який зареєстровано в реєстрі за № 6203. Відповідно до умов Договору, Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується купити об`єкти нерухомості: садовий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0.0598 га, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 3221885200:04:100:0002, у строк до 31 січня 2021 року. На підставі дійсних намірів про наступне укладання Договорів купівлі-продажу нерухомого майна Покупець передав, а Продавець отримав від покупця грошові кошти у розмірі 70300,00 гривень. Підписанням цього договору сторони підтвердили факт передачі грошових коштів. Незважаючи на домовленість сторін, яка була зафіксована у Попередньому договорі, відповідач не надав необхідні та дійсні документи на нерухоме майно, тим самим фактично відмовився продати позивачу у строк до 31 січня 2021 року об`єкти нерухомості, зазначені в ньому. 29 січня 2021 року [PERSON] було власноруч було написано розписку, згідно якої він зобов`язався повернути частину завдатку [PERSON] за Попереднім договором в розмірі еквівалентному 2 000,00 доларів США в строк 10 робочих днів після продажу об`єктів нерухомості, зазначених у Попередньому договорі. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дані об`єкти 24 червня 2021 року були продані фізичній особі [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу, серія та номер 1046, що був виданий 24 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., але грошові кошти, що були сплачені як завдаток, згідно умов Попереднього договору, [PERSON] так і не були повернуті позивачу, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. 18 жовтня 2021 року до Вишгородського районного суду Київської області на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року надійшла вказана позовна заява для розгляду за підсудністю. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено до розгляду на 12:30 17 грудня 2021 року. 9 грудня до суду від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Розгляд справи, призначений на 17 грудня 2021 року не відбувся у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 12:00 22 лютого 2022 року. У строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, 22 грудня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (датований 16 грудня 2021 року). У судове засідання, призначене на 22 лютого 2022 року з`явились: представник позивача та відповідач. За клопотанням представника позивача, у зв`язку з тим, що позивачем не отримано відзив на позовну заяву, розгляд справи було відкладено на 10:00 26 квітня 2022 року. 22 лютого 2022 року до суду від представника позивача - адвоката Дрозд Т.О. надійшла заява про направлення їй на електронну адресу відзив відповідача на позовну заяву. Оскільки направлення судом учасникам провадження матеріалів, які містяться у справі, цивільним процесуальним законодавством не передбачено, а це, відповідно до частини четвертої статті 178 ЦПК України, є обов`язком відповідача, заява представника позивача залишена без виконання судом. У судове засідання, призначене на 26 квітня 2022 року учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, не з`явилися, у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 13:45 1 липня 2022 року, про що повідомлено сторін судовими повістками та смс-повідомленнями. 14 червня 2022 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (датовано 13 червня 2022 року). У судове засідання, призначене на 1 липня 2022 року з`явилися представник позивача та відповідач. Відповідач повідомив, що отримавши 22 червня 2022 року відповідь на відзив, 28 червня 2022 року надіслав до суду та позивачу заперечення. У зв`язку із ненадходження до суду заперечень відповідача на відповідь на відзив, а також за клопотанням представника позивача, розгляд справи було відкладено на 14:00 8 вересня 2022 року. 4 липня 2022 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. В судове засідання призначене на 8 вересня 2022 року з`явилася представник позивача - адвокат Дрозд Т.О. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, призначений на 8 вересня 2022 року, у судове засідання не з`явився, поважності причини неявки суду не повідомив. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, враховуючи положення частини першої статті 223 ЦПК України, наявність у матеріалах справи відзиву відповідача на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив, а також думку представника позивача, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримувала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Як убачається із відзиву на позовну заяву, відповідач заперечує проти задоволення позову. Відповідач, не заперечуючи факт укладання 11 листопада 2020 року Попереднього договору до договору купівлі-продажу нерухомого майна, зазначає, що після укладення Попереднього договору сторони мали достатньо тривалу переписку у месенджері Viber, за якою відповідач взяв на себе зобов`язання привести у відповідність до вимог чинного законодавства технічну документацію на домоволодіння. Про готовність всього пакету документів, необхідних для нотаріального посвідчення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна та підписання його сторонами, та, зокрема витягу ДЗК залучена до процесу укладення цих договорів Агенція нерухомості у належний спосіб повідомила позивача. Натомість відповідач відмовився від укладення основного договору, сповістивши про прийняте ним рішення через свою дружину у месенджері Viber, підставою чого вказав захворюваність співробітників офісу, де вони працюють, а також невизначеність з подальшим існуванням роботодавця, у зв`язку із чим повідомив, що їм «не до придбання нерухомості у ситуації, що склалась». Після цього повідомлення позивача про відмову від придбання нерухомості відповідач ще певний проміжок часу вів перемовини з позивачем та намагався переконати його у виконанні взятих на себе за попереднім договором зобов`язань. Натомість всі перемовини сторін, що тривали після вищезазначеної відмови, зводились до вимог повернення відповідачем хоча б частини сплаченого першим завдатку. Згодом, через відмову позивача у придбанні відповідних об`єктів нерухомого майна, відповідач продав їх іншій особі. Відповідач вважає, що оскільки, сторона позивача та його дружина (зазначена у п. 10 Попереднього договору) відмовились від укладення основного договору купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна, що належали відповідачеві, він продав об`єкти нерухомості іншій особі, а суму завдатку у розмірі 70300,0 грн., відповідно до пункту 3 Попереднього договору, залишив собі. У спростування заявлених позивачем вимог відповідач долучив до відзиву скрін-шоти повідомлень з месенджеру Viber, які вважає формою повідомлення позивача про відмову від укладення ним основного договору та ці скрін-шоти, з огляду на правову позицію Верховного Суду у справі № 753/10840/19 від 11 липня 2020 року, є належними та допустимими доказами. Відповідач у відзиві також зазначає, що позивачем не заперечується, що за домовленістю сторін, останні у пунктах 2-3 попереднього договору визначили, що сплачені позивачем кошти в сумі 70300,0 грн. є завдатком, а не авансовим платежем. Відтак, вимоги позовної заяви є такими, що ґрунтуються на нормах матеріального права, що регламентують правовідносини сторін, які існували між сторонами на підставі укладеного між ними правочину у певний проміжок часу. З урахуванням вищенаведеного та з огляду на приписи частини третьої статті 635 ЦК України та сплив строку для укладення основного договору, який сторони добровільно визначили для себе як 31 січня 2021 року, а також відсутність доказів відправлення позивачем пропозиції відповідачеві про укладення основного договору, - зобов`язання, встановлені попереднім договором для сторін цього провадження є припиненими. Наразі остання обставина вказує на відсутність підстав для задоволення заявленого [PERSON] позову. Також, на думку відповідача, непереконливими є й посилання позивача на начебто існування зобов`язань відповідача щодо повернення [PERSON] коштів в розмірі еквівалентному 2 000,00 доларів США згідно долученої до матеріалів позовної заяви розписки від 29 січня 2021 року. Адже вказана розписка, з огляду на предмет та форму її укладення є нікчемною, оскільки здійснена у спосіб, що суперечить як загальним приписам чинного законодавства України, що регламентує порядок внесення змін та доповнень до певних право чинів так і формалізованим вимогам договірних відносин сторін, визначених ними у пункту третьому попереднього договору в частині залишення у відповідача суми завдатку в разі відмови позивача від купівлі садового будинку та земельної ділянки. З урахуванням вищенаведеного, просив суд у задоволенні позовних вимог, висунутих [PERSON] відмовити. У свою чергу, представник позивача скористалася правом подати відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, у якому зазначила, що відповідно до Попереднього договору до договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони домовились, що Продавець зобов`язується підготувати в строк до укладання основного договору всі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки. Матеріали справи містять письмові докази, що у визначений попереднім договором строк, а саме до 31 січня 2020 року основний договір купівлі-продажу садового будинку [ADDRESS] , та земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0598 га, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 3221885200:04:100:0002, укладено не було. При цьому, оскільки Договір купівлі-продажу між сторонами у справі укладений не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана відповідачу грошова сума у розмірі 70 300,00 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу з підстав та у розмірі визначених пунктом 4 Попереднього договору. Також представником позивача зазначено, що переписка у месенджері Viber не може бути належним та допустимим доказом у даній справі, тому що у відповідності до положень статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву відповідач, зазначаючи про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, вказує, що листування позивача з відповідачем у месенджері Viber є належними та допустимими доказами, з яких вбачається, що сторона позивача та його дружина добровільно відмовились від укладення основного договору купівлі-продажу. Попередній договір між сторонами внаслідок відмови покупця не змінювався та не розривався, а припинив свою дію відповідно до частини третьої статті 635 ЦК України і відповідно до пункту 3 Попереднього договору завдаток, а не аванс, у розмірі 70300 гривень відповідач залишив собі. Також відповідач вважає, що відповідь на відзив представником позивача подано з порушенням п`ятиденного строку з дня отримання відзиву, а тому просить не враховувати під час розгляду справи. Доказів отримання позивачем та/або його представником копії відзиву на позовну заяву, відповідачем не надано та ним не зазначено дати отримання відзиву з якої відраховувати встановлений судом строк для надання відповіді на відзив. Саме на відповідача покладений обов`язок надати позивачу відзив. У суду відсутні докази отримання стороною позивача відзиву на позовну заяву, а тому і відсутні підстави не брати до уваги відповідь на відзив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2020 року між [PERSON] (далі - Продавець) та [PERSON] (далі - Покупець) було укладено попередній договір до договору купівлі-продажу нерухомого майна (далі - Попередній договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сокол І.В., який зареєстровано в реєстрі за № 6203. Відповідно до пункту 1 Попереднього договору Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується купити об`єкти нерухомості: садовий будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0.0598 га, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 3221885200:04:100:0002, у строк до 31 січня 2021 року. Продавець зобов`язується зняти усіх осіб з реєстрації за вказаною адресою будинку та надати підтвердження про відсутність заборгованості по комунальним платежам до моменту підписання Основного договору. Продавець зобов`язується звільнити об`єкти нерухомості в стані, якому вони знаходяться на сьогоднішній день, передати ключі від будинку в день підписання Основного договору. Продавець та покупець домовились про те, що Продавець залишає все майно та устаткування, яке знаходиться в садовому будинку. Згідно із пунктом 2 Попереднього договору на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договорів купівлі-продажу нерухомого майна Покупець передав, а Продавець отримав від Покупця, грошові кошти в розмірі 70300,0 грн., що згідно курсу НБУ станом на 11 листопада 2020 року еквівалентно 2500,0 доларів США 00 центам. Підписанням цього договору сторони підтверджують факт передачі грошових коштів. Зазначена вище сума розцінюється сторонами як завдаток в рахунок наступного виконання договору купівлі-продажу. Також, пунктом 2 Попереднього договору передбачено, що Продавець зобов`язується підготувати в строк до укладання основного договору всі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки. Сторони повинні виконати свої взаємні обов`язки за основним договором (продавець - передати майно, а покупець - сплатити відповідну грошову суму) під час укладання основного договору. Інші умови основного договору, які не встановлені цим договором, погоджуються сторонами у основному договору. Відповідно до пункту 3 Попереднього договору сторони домовились, що у випадку відмови Покупця від продажу садового будинку та земельної ділянки без поважної причини сума завдатку залишається у Продавця. Згідно із пунктом 4 Попереднього договору у випадку відмови Продавця від продажу садового будинку та земельної ділянки без поважної причини у строк, встановлений цим договором, або у випадку не підготовлення Продавцем у строк, обумовлений цим договором, необхідних документів для укладання основного договору купівлі-продажу садового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки, Продавець повертає Покупцеві суму одержаного від нього завдатку у подвійному розмірі. Одностороння відмова від виконання зобов`язань за цим договором не допускається (пункт 5 Попереднього договору). Як зазначено у пункті 6 Попереднього договору, сторони у цьому правочині, стверджують один одному та повідомляють усім зацікавленим у тому особам, що у момент укладання цього договору вони усвідомлювали значення своїх дій і могли керувати ними; розуміють природу цього правочину, свої права та обов`язки за договором; володіють українською мовою, що дало їм можливість правильно та однозначно зрозуміти та протлумачити цей договір; при укладанні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів; договір укладається на вигідних для сторін умовах і не є результатом впливу тяжких для Продавця обставин; правочин не є удаваним та/або фіктивним. Згідно пункту 10 Попереднього договору Покупець заявив, що перебуває у шлюбі з [PERSON] , і підтвердив, що договір купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки буде укладатися в інтересах сім`ї на умовах, які попередньо обговорені подружжям і вважаються вигідними для сім`ї, та укладення цього договору відповідає спільному волевиявленню подружжя. На підтвердження цих обставин дружина Покупця - [PERSON] , надала заяву про згоду на купівлю садового будинку та земельної ділянки та укладення попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна та в подальшому Основних договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сокол І.В. 11 листопада 2020 року. Згідно із розпискою від 11 листопада 2020 року [PERSON] (Продавець) зобов`язався передати [PERSON] (Покупець) будинок [ADDRESS] разом з майном та устаткуванням згідно переліку, зазначеного у цій розписці, а також усунути недоліки та виправити помилки, відносно документів ДЗК. Як зазначено у вказаній розписці, Покупець та Продавець дійшли згоди, що Покупець має право користуватись вищевказаним будинком, майном та устаткуванням після підписання попереднього договору купівлі-продажу, а саме з 20 грудня 2020 року. Продавець зобов`язується остаточно передати Покупцю вищевказаний будинок, майно та устаткування в ньому в день підписання основного договору купівлі-продажу. Згідно із розпискою від 29 січня 2021 року [PERSON] зобов`язався повернути частину завдатку [PERSON] за Попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого у реєстрі за № 6203 від 11 листопада 2020 року, у розмірі еквіваленту 2000 доларів США у строк 10 робочих днів після продажу земельної ділянки та будинку за адресою: [ADDRESS] . Як зазначено у цій розписці дослівно - «зобов`язання втрачають силу, яко до продажу дому та земельної ділянки за вищевказаною адресою [PERSON] звернеться з позовною заявою проти мене до суду, або правоохоронних органів. Гроші будуть перераховані на картку ПриватБанку № [NUMBER] ». Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка, кадастровий номер 3221885200:04:100:0002, площа (га): 0,0598, а також садовий будинок, загальна площа (кВ.м.): 103, за адресою: [ADDRESS] , з 24 червня 2021 року зареєстровані на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:1046, виданий 24 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. Оскільки [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання за Попереднім договором до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 листопада 2020 року, [PERSON] звернувся до суду за захистом свого порушеного відповідачем права. Заперечуючи проти позовних вимог [PERSON] , відповідачем [PERSON] до відзиву долучено: копію технічного паспорту на садовий будинок у Садовому товаристві «Лютіж» по [ADDRESS] . Замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . Паспорт виготовлено станом на 2 грудня 2020 року; копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3221041582020, відповідно до якого станом на 24 листопада 2020 року, земельна ділянка, площею 0,0598 для колективного садівництва кадастровий номер 3221885200:04:100:0002, яка розташована у [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі державного акту від 24 листопада 2003 року КВ 003261; копію листа за підписом директора агентства нерухомості «RB Group» Гетьман Е.С. із зверненням до [PERSON] з повідомленням, що до проведення угоди купівлі-продажу будинку та земельної ділянки в Гуті-Межигорской все готово. У реєстр ДЗК внесені всі зміни, які вони обговорювали під час підписання попереднього договору, а також готовий новий техпаспорт. Всі документи повторно перевірені нотаріусом, документи до укладення угоди повністю готові. Запропоновано виходити на укладення договору в першій половині січня. Просять повідомити, коли було б зручно зустрітись у нотаріуса для укладення договору та зазначено контактний номер телефону; копія роздруківки з інформацією щодо належності номеру телефону [NUMBER] ПМП «Рекламно-видавничий центр «Друк та дизайн», засновником якого є [PERSON] згідно витягу з ЄДР юридичних осіб; скрін-шот переписки у месенджері Viber між « [INFO] » із зверненням до «[PERSON]» та текст його відповіді. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до статті 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.. Згідно частини першої статті 626 ЦП України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено судом, позивач [PERSON] мав намір придбати у відповідача [PERSON] нерухоме майно про що 11 листопада 2020 року укладено Попередній договір, який був нотаріально посвідчений, а тому між ними виникли правовідносини. Попередній договір є одним з різновидів цивільних договорів, а тому йому властиві всі родові ознаки договорів. У попередньому договорі, крім основного зобов`язання, може бути передбачена відповідальність сторін з того, чи іншого питання, зокрема за неналежне виконання зобов`язання у виді штрафних санкцій. На підтвердження наміру придбати нерухоме майно та з метою забезпечення оформлення основного договору, позивач сплатив відповідачу при підписані цього договору кошти у розмірі 70 300, 00 гривень завдатку, що було розцінено сторонами договору. Зобов`язання встановлені Попереднім договором позивачем виконано під час підписання Попереднього договору, надалі виконання зобов`язання за цим договором покладалися на відповідача та від його дій залежало подальше укладання основного договору. Строк дії Попереднього договору встановлено до 31 січня 2021 року, при цьому 29 січня 2021 року відповідач зобов`язався повернути частину завдатку позивачу у строк 10 робочих днів після продажу нерухомого майна, що є предметом договору. 24 червня 2021 року садовий будинок та земельна ділянка були продані відповідачем іншій особі, проте кошти позивачу не повернуто, що є підставою для стягнення з відповідача суми завдатку у подвійному розмірі, як те передбачено Попереднім договором. Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання. У матеріалах справи відсутнє будь-яке повідомлення відповідача позивачу про виконання ним взятих зобов`язань та готовність до укладання основного договору. Як зазначив представник позивача, [PERSON] не проживав у будинку з 20 грудня 2020 року. Доказів того, що саме позивач відмовився від укладання основного договору відповідачем не надано, оскільки лист-повідомлення який долучено до відзиву на позовну заяву директора Агенції з нерухомості та скрін-шоти переписки у додатку «Вайбер» суд визнає неналежними та недопустими доказами, оскільки вони не містять інформації щодо предмету доказування та на підставі них можна встановити дійсні обставини справи. Зокрема у листі за підписом директора Агенції з нерухомості відсутня дата його підписання, адресат та інші відомості, які б достовірно свідчили про приналежність до зобов`язань, які виникли між [PERSON] та [PERSON] за Попереднім договором від 11 листопада 2020 року. Крім цього, залучення Агенції з нерухомості не передбачено умовами Попереднього договору та не погоджувалося з [PERSON] , про що зазначив представник позивача у судовому засіданні. Із долучених відповідачем до матеріалів справи копії скрін-шотів переписки у додатку «Вайбер», то з таких неможливо встановити між якими абонентами відбувалась переписка, адже жодні імена таких відсутні, як і відсутні відомості про номери телефонів абонентів, а відтак і зміст такої переписки судом не аналізується ані окремо, ані у сукупності із іншими наявними у справі доказами. Крім цього, достовірність змісту цієї переписки не визнав в судовому засіданні представник позивача. Варто зазначити, що участь дружини Покупця обумовлено у пункті 10 Попереднього договору саме для надання згоди на придбання нерухомого майна та укладання договорів, яку від неї було отримано. Подальші її дії не узгоджувалися і вона не є стороною Попереднього договору та не мала будь-яких зобов`язань перед Продавцем. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доводи відповідача в цілому, суд не бере до уваги, оскільки не спростовано аргументів позивача і судом не встановлено поважності причин відмови відповідача від укладання основного договору, а лише його згода від 29 січня 2021 року повернути завдаток. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів - завдатку за Попереднім договором від 11 листопада 2020 року у подвійному розмірі в сумі 140600,0 грн. підлягають задоволенню. Згідно частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1406,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення комісії за послуги банку у сумі 25,00 гривень, то вона не підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Комісія банку, яка сплачена за надані ним послуги, не є частиною судового збору чи судових витрат відповідно до статті 133 ЦПК України, а тому не підлягають відшкодуванню за наслідками розгляду судової справи.

Outcome: partial