Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги, в якому зазначив, що відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 2 жовтня 2017 року № 506 «Про передачу будівлі військового містечка № [NUMBER] (м.Київ) за позивачем на праві оперативного управління закріплена будівля (казарма) № 41/1 військового містечка № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту приймання - передачі для утримання та експлуатації будівель, споруд і територій військового містечка № 41 від 5 березня 2018 року, акту приймання-передачі будинків, споруд і територій військового містечка від 5 березня 2018 року, Акту технічного стану будівлі (споруди) від 5 березня 2018 року позивачем прийнято до утримання та експлуатації адміністративну будівлю (казарма) № 41/1 військового містечка № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Будівля [ADDRESS] /1 військового містечка № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] перебуває на бухгалтерському обліку в Київському квартирно-експлуатаційному управлінні. На виконання вимог п.4.5 Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 3 липня 2013 року № 448, наказом позивача № 452 від 5 листопада 2018 року було утворено комісію, якій доручено здійснити перевірку законності утримання та експлуатації будівлі №41/1 військового містечка № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Під час перевірки встановлено, що в приміщенні №25/3, площею 30,50 кв.м. без відповідних правових підстав проживає [PERSON] , що підтверджується актом стану користування приміщенням від 16.11.2018. [PERSON] проживає у кімнаті [ADDRESS] . Як зазначає позивач, між сторонами відсутні договірні відносини, більш того рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.12.2020 у цивільній справі №756/16220/18 відповідача зобов`язано звільнити займане приміщення. Натомість позивач, який здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території, зобов`язання виконує належним чином, житлово-комунальні послуги надаються безперебійно. Відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 15 524,10 грн., які позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києві від 07.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 27.07.2022 до суду до початку першого судового засідання від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в обґрунтування чого зазначено, що [PERSON] користується послугами, які надає позивач, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з травня 2022 року по червень 2022 року включно у розмірі 1 699,27 грн, з огляду на що позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму в розмірі 17 193,37 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому, подав до суду заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловив. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася, відзиву на позов не надала, причини неявки не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 2 жовтня 2017 року № 506 «Про передачу будівлі військового містечка № [NUMBER] (м.Київ) за Центром забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України на праві оперативного управління закріплена будівля (казарма) № 41/1 військового містечка № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту приймання - передачі для утримання та експлуатації будівель, споруд і територій військового містечка № 41 від 5 березня 2018 року, акту приймання-передачі будинків, споруд і територій військового містечка від 5 березня 2018 року, Акту технічного стану будівлі (споруди) від 5 березня 2018 року Центром забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України прийнято до утримання та експлуатації адміністративну будівлю (казарма) № 41/1 військового містечка № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] проживає у кімнаті [ADDRESS] . З акту стану користування приміщення №25/3 за адресою: [ADDRESS] , будівлі 41/1 військового містечка № [NUMBER] убачається, що відповідач займає кімнату №25/3 безпідставно, на пропозицію звільнити вказане приміщення відповідач надав відмову. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.12.2020 позов Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України в частині вимог до відповідача [PERSON] задоволено частково, зобов`язано відповідача звільнити кімнату [ADDRESS] за адресою [ADDRESS] . Станом на час розгляду справи рішення не виконано. [PERSON] як мешканець квартири та споживач житлово-комунальних послуг згідно ст.ст. 156, 162 ЖК Української РСР зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири та і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання житлово-комунальних послуг. Згідно наданих позивачем відомостей, відповідачу за період з травня 2021 року по червень 2022 року нараховувалась плата за спожиті комунальні послуги. Відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 17193,37 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості за спожиті комунальні послуги. Наведений розрахунок стороною відповідача в ході розгляду справи спростовано не було. Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконує умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять, та відповідачем не надано у спростування зазначеного будь- яких доказів, які б могли спростувати наведені у позовній заяві доводи позивача. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved