Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

11 лютого 2022 року позивав [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову вказала, що з 2 березня 2019 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Від даного шлюбу у них народилась дочка - [PERSON] , з листопада 2021 року вони з відповідачем проживають окремо, припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Вказала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона на даний час не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, заробітку не має, тому їй важко одній утримувати дитину, яка росте та потребує більших витрат. Дочка відвідує дитячий садок №3 м. Борислава, за який щомісячно потрібно оплачувати. В добровільному порядку з відповідачем домовитись про його участь в утриманні неповнолітньої дочки вона не може, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 03.05.2020 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала 30.06.2020 року через канцелярію суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити та слухати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Згідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.223,280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №19 (а.с. 3). Від даного шлюбу у сторін по справі народилась дочка - [PERSON] . Дане підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 травня 2019 року Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №124 (а.с. 4). З Довідки про склад сім`ї, виданої 08 лютого 2022 року приватним підприємством «Борислав - Комфорт» №149 вбачається, що в даний час дитина проживає разом з матір`ю, позивачем по справі та знаходиться на її утриманні (а.с.2). За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо, допомоги на утримання дитини не надає, та участі у її вихованні не приймає. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення (11.02.2022) до суду до досягнення донькою повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved