Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

11 травня 2022 року [PERSON] звернувся в Іршавський районний суд із позовом до [PERSON] про\~стягнення боргу\~та процентів\~за договором\~позики. Позовні вимоги\~обгрунтував тим,\~що 10 вересня 2019 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Тиводар Н.І. та зареєстровано в реєстрі за № 964, згідно якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 10\~000,00 доларів США, що на день посвідчення цього договору відповідно до курсу НБУ (1 долар США =25,03 грн.) дорівнювало еквіваленту 250 300,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів до 10.09.2022 року. Відповідно до пункту 2 Договору позики від 10.09.2019 року грошові кошти у розмірі 10\~000,00 доларів США, які є предметом даного договору, були передані позикодавцем [PERSON] та отримані позичальником [PERSON] у повному обсязі в момент підписання договору, а згідно п. 3 цього договору позики, позичальник підтверджує, що дійсно одержав від позикодавця грошові кошти. Згідно п. 4 Договору позики за кожен місяць користування грошовими коштами, позичальник, відповідач [PERSON] зобов`язався сплачувати позивачу [PERSON] 2 % процентів від суми залишку позики, визначеної у гривнях за курсом долара США на дату сплати процентів до одинадцятого числа наступного місяця, тобто строк сплати процентів за договором позики від 10.09.2019 року розпочався з 11 жовтня 2020 року з розрахунку щомісячного платежу процентів 5006 гривень, що складається з 2 % процентів від суми залишку позики, визначеної у гривнях за курсом долара США на дату сплати процентів, а саме 2% х 250 300 гривень = 5006 гривень 00 коп. Однак, відповідач, в порушення п. 4 договору позики від 10.09.2019 року не сплатив щомісячні платежі за користування коштами позики, тобто не виконав свої договірні зобов`язання за укладеним договором позики від 10.09.2019 року. За період строку позики відповідно до договору позики від 10.09.2019 року до 11 липня 2020 року, відповідач, позичальник [PERSON] був зобов`язаний сплатити позикодавцю суму процентів за 10 місяців користування грошовими коштами у розмірі 50060 гривень. Таким чином, тільки за період з 11.10.2019 року по 11.07.2020 року, до сплати відповідачем на користь позивача відповідно до п. 4 договору позики від 10.09.2019 року підлягала сума 50060 гривень 2 % проценти від суми залишку позики. Відповідачем не сплачено проценти за користування позикою з 11 липня 2020 року по 09.05.2022 року, вимога по стягненню яких у даному позові не заявлена. Відповідно до п. 7 договору позики від 10.09.2019 року у разі прострочення відповідачем виконання зобов`язання за даним договором в частині сплати процентів по позиці протягом трьох місяців поспіль, позивач має право пред`являти вимогу про дострокове повернення позики. У такому випадку, строк виконання зобов`язань щодо повернення суми позики та сплати процентів становить 10 календарних днів з моменту отримання вимоги. 29.07.2021 року позивачем надіслано відповідачу рекомендованим листом письмову вимогу про дострокове повернення позики у розмірі 10\~000,00 доларів США та процентів на підставі п. 7 договору позики від 10.09.2019 року, що стверджується поштовою квитанцією від 29.07.2021 року. Вказану вимогу про дострокове повернення позики від 29.07.2021 року відповідачем одержано 31.07.2021 року, на підставі п. 7 договору позики від 10.09.2019 протягом 10 днів з моменту одержання вимоги позикодавця про дострокове повернення позики, відповідачем до 10 серпня 2020 року, як позикодавцю не повернуто. Просить суд\~стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , суму боргу 10\~000,00 доларів США (десять тисяч доларів США 00 центів), суму процентів у розмірі 50\~060, 00 ( п`ятдесят тисяч шістдесят) гривень 00 коп. за користування позикою, за договором позики від 10 вересня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Тиводар Н.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 964 та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2022 року прийнято позову заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] для участі в розгляді справи не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить суд справу розглядати в його відсутність, позов задовольнити, з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв не подав. Представник позивача адвокат Лаврентьєв Ю.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити, суду пояснив, що зазначений в п. 1 договору строк до 10.09.2020 є технічною помилкою, договір було дійсно укладено на строк до 10.09.2022 року як зазначено прописом, при цьому, також звернув увагу, що в позовній заяві позивач просить стягнути відсотки за користування позикою тільки за 10 місяців, тобто, по день направлення вимоги про дострокове повернення позики, а не за весь період прострочення. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] ,\~всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що10 вересня 2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Тиводар Н.І. та зареєстровано в реєстрі за № 964, згідно якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 10\~000,00 доларів США, що на день посвідчення цього договору відповідно до курсу НБУ (1 долар США =25,03 грн.) дорівнювало еквіваленту 250 300,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів до 10.09.2020 (десятого вересня дві тисячі двадцять другого) року ( а.с. 9). Відповідно до пункту 2 Договору позики від 10.09.2019 року грошові кошти, які є предметом цього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником в момент його підписання. Відповідно до п. 3 Договору позики від 10.09.2019 року, підписанням даного договору позичальник підтверджує, що дійсно у повному обсязі одержав від позикодавця грошові кошти у п. 1 даного договору. Відповідно до п. 4 Договору позики від 10.09.2019 року, за кожен місяць користування грошовими коштами, вказаними у п. 1 цього договору, Позичальник, зобов`язався сплачувати позивачу Позикодавцю, 2 % (два відсотки) процентів від суми залишку позики, визначеної у гривнях за курсом долара США на дату сплати процентів. Сплата процентів здійснюється у гривнях до одинадцятого числа наступного місяця. Відповідно до п. 5 Договору позики від 10.09.2019 року, повернення позики здійснюється Позичальником готівкою. Сплата відсотків по позиці здійснюється не пізніше 11 (одинадцятого) числа наступного місяця. Позикодавець зобов`язаний надавати Позичальнику розписку, що підтверджує отримання сплати чергової частини позики та відсотків. Строк сплати процентів за договором позики від 10.09.2019 року розпочався з 11 жовтня 2020 року з розрахунку щомісячного платежу процентів 5006 гривень, що складається з 2 % процентів від суми залишку позики, визначеної у гривнях за курсом долара США на дату сплати процентів, а саме 2% х 250 300 гривень = 5006 гривень 00 коп. В порушення п. 4 договору позики від 10.09.2019 року не сплатив щомісячні платежі за користування коштами позики, тобто не виконав свої договірні зобов`язання за укладеним договором позики від 10.09.2019 року. За період строку позики відповідно до договору позики від 10.09.2019 року до 11 липня 2020 року, відповідач [PERSON] зобов`язаний сплатити позикодавцю суму процентів за 10 місяців користування грошовими коштами у розмірі 50 060 гривень. Відповідно до п. 7 договору позики від 10.09.2019 року у разі прострочення позичальником виконання зобов`язань за даним договором в частині сплати процентів по позиці протягом трьох місяців поспіль, Позикодавець має право пред`явити вимогу про дострокове повернення позики. У такому випадку, строк виконання зобов`язань щодо повернення суми позики та сплати процентів становить 10 календарних днів з моменту отримання вимоги. 29.07.2021 року позивачем надіслано відповідачу рекомендованим листом письмову вимогу про дострокове повернення позики у розмірі 10\~000,00 доларів США та процентів на підставі п. 7 договору позики від 10.09.2019 року, вказану вимогу відповідачем одержано 31.07.2021 року, що стверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 29.07.2021 року (а.с. 10-11). Статтею 509 Цивільного кодексу України\~визначено поняття зобов`язання та підстави його виникнення - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з\~статтею 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Правилами\~статті 629 Цивільного кодексу України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а відповідно до частини 1\~статті 625 цього Кодексу\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 2\~статті 625 Цивільного кодексу України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 Цивільного кодексу України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 1048 Цивільного кодексу України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 1049 Цивільного кодексу України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1\~статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а\~статтею 599 цього Кодексу\~встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог\~статті 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, договір, що міститься у матеріалах справи містить істотні умови договору. Оскільки відповідач підписав договір, то відповідно погодився на умови зазначені в ньому. Факт отримання коштів підтверджується особистим підписом відповідача у договорі. В межах розгляду даної цивільної справи, суд не може виходити за межі позовних вимог, предметом розгляду даної справи є саме неповернення відповідачем 10 000 (десять тисяч) доларів США, які він мав повернути в строк обумовлений у договорі позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 зроблено висновок, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст.1046, ч. 1 ст.1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Враховуючи вищенаведене,\~суд дійшов\~висновку,\~що вимоги\~позивача про\~стягнення на\~його користь\~боргу та\~процентів\~за\~договором позики із відповідача є підставними та доведеними, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 3426 ( три тисячі чотириста двадцять шість) гривень 09 коп. Позивачу [PERSON] , підлягає поверненню судовий збір в розмірі переплаченої суми судового збору 1954,54 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят чотири ) гривні 54 коп., згідно до квитанції АТ «Ощадбанк» № 5 від 09.05.2022. На підставі викладеного,

Outcome: approved