Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивачка [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати спільною сумісною власністю подружжя майно: автомобіль Ford Transit D, 1995 року випуску, колір - білий, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 20.11.2008, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , вартістю 80 000 грн і поділити його та присудити їй грошову компенсацію за Ѕ ідеальну частку в цьому майні, що складає - 40 000 грн. Автомобіль залишити у власності [PERSON] вцілому; автомобіль Volkswagen LT35, 2005 року випуску, колір - білий, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 26.07.2012, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , вартістю 220 000 грн і поділити його та присудити їй грошову компенсацію за Ѕ ідеальну частку в цьому майні, що складає - 110000 грн. Автомобіль залишити у власності [PERSON] в цілому; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що 09.08.2006 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 26.10.2017 розірвано. За час шлюбу вони з відповідачем вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільно набули у власність майно, що складається з двох автомобілів - Ford Transit D, 1995 року випуску, колір - білий, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; автомобіль Volkswagen LT35, 2005 року випуску, колір - білий, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Шлюбного договору вони не укладали та інших домовленостей між ними щодо поділу спільного майна не було. Спільних дітей у них немає. У добровільному порядку згоди щодо поділу майна вони не дійшли. Відповідач категорично заперечує щодо будь-якого поділу спільного майна, в тому числі і проти сплати грошової компенсації. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.59), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивачка не має жодного відношення до його автомобіля марки «Ford Transit», оскільки він був придбаний до одруження з відповідачкою, тому просить виключити його із списку спільно нажитого майна. Автомобіль Volkswagen LT35, 2005 року випуску, слід залишити в користуванні позивачки, стягнувши з неї на його користь 110 000 грн, тобто половину вартості даного автомобіля. Позивачка подала до суду відповідь на відзив (а.с.69), в обґрунтування якого покликаючись на те, що [PERSON] визнає позов частково в сумі 110 000 грн, а саме Ѕ частини вартості автомобіля «Volkswagen LT35» та визнає позов в Ѕ частині вартості автомобіля «Ford Transit». Аргументів, які б спростовували позовні вимоги відповідачем у відзиві не наведено і доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача не надано. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. На поділ майна згідний на підставі оцінки, яку вказав експерт у своєму висновку №10-Е від 02.06.2022. Також, просить суд під час вирішення питання про стягнення судових витрат врахувати той факт, що він двічі сплатив за проведення експертизи в загальній сумі 16 474,58 грн та присудити судові витрати пропорційно задоволеному позову. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.119). Позивачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову (а.с.121). Відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи (а.с.104), заяву про повернення сплаченої суми судового збору (а.с.120), заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.165), заяву про призначення автотехнічної експертизи (а.с.166), заяву про вирішення питання про судові витрати (про стягнення судових витрат пропорційно задоволеному позову (а.с.217), заяву про розгляд підготовчого засідання за його відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.219), заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду на поділ майна на підставі оцінки, яку вказав експерт у своєму висновку №10-Е від 02.06.2022 (а.с.225). Представником відповідача подано заяву про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи (а.с.134), заяву на ознайомлення з матеріалами справи (а.с.216). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17.08.2020 прийнято цивільну справу до розгляду та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.88-89). Ухвалою підготовчого засідання від 02.10.2020 відкладено підготовче засідання (а.с.95). Ухвалою підготовчого засідання від 03.06.2021 відмовлено у прийнятті зустрічного позову (а.с.133, 139-140). Ухвалою підготовчого засідання від 03.06.2021 призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи (а.с.137-138, 141-142). Ухвалою від 01.10.2021 поновлено провадження у справі (а.с.161). Ухвалою підготовчого засідання від 30.11.2021 призначено у справі додаткову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи (а.с.167-168). Ухвалою від 17.06.2022 поновлено провадження у справі (а.с.213). Ухвалою підготовчого засідання від 21.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.220). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1502/18 відповідача [PERSON] та позивачки [PERSON] (а.с.100, 101, 223). Ухвалою судового засідання від 15.09.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.226). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 26.10.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 09.08.2006 (а.с.4). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 14.06.2018, на [PERSON] зареєстровано 20.11.2008 транспортний засіб «Ford Transit» D, вантажний, фургон молотонажний, 1995 року випуску, та 26.07.2012 транспортний засіб «Volkswagen LT35», вантажний фургон, малотонажний-В, 2005 року випуску (а.с.5). Згідно з висновком експерта №75/18 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 19.11.2018, середня ринкова ціна автомобіля «Volkswagen LT35», 2005 року випуску, номер кузова (VIN) [NUMBER] , виходячи з наданих документів та даних про нього, які можна встановити з його ідентифікаційного номеру, в цінах на 19.11.2018 становить 223 700,00 грн. (а.с.32-34). Відповідно до висновку експерта №74/18 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 19.11.2018, середня ринкова ціна автомобіля «Ford Transit» D», 1995 року випуску, номер кузова (VIN) [NUMBER] , виходячи з наданих документів та даних про нього, які можна встановити з його ідентифікаційного номеру, в цінах на 19.11.2018 становить 79 100,00 грн. (а.с.39-41). Висновком експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи №2986/2991 від 17.09.2021 встановлено, що середня ринкова ціна автомобіля «Ford Transit 120 2.5D 75НР» 1995 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , виходячи з даних про нього, які можна встановити з представлених матеріалів цивільної справи № 443/1502/18, станом на час завершення експертизи 17.09.2021, становить: 74 135 грн. Середня ринкова ціна автомобіля «Volkswagen LT 35 2.5 TDi 110» 2005 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , виходячи з даних про нього, які можна встановити з представлених матеріалів цивільної справи № 443/1502/18, станом на час завершення експертизи 17.09.2021, становить: 222 511 грн (а.с.149-158). Відповідно до акту №2 здачі-приймання висновку експерта №2986/2991 по цивільній справі №443/1502/2021 від 17.09.2021, загальна вартість експертизи становить 8 237,28 грн. (а.с.159). Висновком експерта за результатами проведеної додаткової судової транспортно-товарознавчої експертизи №10-Е від 02.06.2022 встановлено, що за результатами обстеження, проведеного 14.03.2022 та представлених матеріалів справи об`єктивно встановити, з технічної точки зору, вартість автомобіля «Ford Transit 120 2.5D 75НР» 1995 p.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , в аварійно пошкодженому після ДТП стані не видається можливим, з причин вказаних у п.1.3. дослідницької частини. Ймовірне значення, утилізаційної вартості пошкодженого у ДТП, автомобіля «Ford Transit 120 2.5D 75НР» 1995 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , без врахування витрати (додаткового зменшення), пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів станом на березень 2022 року могла складати 8 094,80 грн. Ринкова вартість автомобіля «Volkswagen LT 35 2.5 TDi 110» 2005 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , виходячи з даних про нього та його стан, які можна було встановити у забезпечених замовником умовах огляду, станом на дату огляду 14.03.2022, становила: 153 924,80 грн (а.с.177-210). Згідно з актом №2 здачі-приймання висновку експерта №10-Е за ухвалою від 30.11.2021 у цивільній справі №443/1502/2021 від 02.06.2022, загальна вартість експертизи становить 8 237,28 грн. (а.с.211). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки визнати майно спільною сумісною власністю подружжя, поділити його та отримати компенсацію за свою частку у цьому майні. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина 9 статті 7 СК України). Відповідно до приписів частини 1 статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). Згідно з положеннями частини 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом частини 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться у частині 2 статті 372 ЦК України. Відповідно до положень статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно з приписами частини 1 та 2 статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим (У пункти 1-3 частини 1 статті 365 ЦК України). Відповідно до положень частини 3 статті 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у шлюбі з 09.08.2006 по 06.11.2017 і за час шлюбу придбали два транспортні засоби - автомобіль марки «Ford Transit D», реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобіль марки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер [NUMBER] . Згоди щодо порядку поділу цього майна між сторонами не досягнуто. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що конструкція норми статті 60 СК України свідчить про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує її застосування. Суд зазначає, що сторони визнають обставину придбання зазначених транспортних засобів за час перебування у шлюбі, а відтак ця обставина з огляду на положення частини 1 статті 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Таким чином, суд констатує, що вказані транспортні засоби є спільною сумісною власністю сторін. Суд звертає увагу на те, що правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла. Суд зазначає, що відповідач згідний на грошову компенсацію вартості частки позивачки у їхній спільній сумісній власності, однак з урахуванням висновку експерта від 02.06.2022 №10-Е. Оцінюючи наявні у справі висновки судових експертів, суд вважає за необхідне зазначити таке. У наданих позивачкою висновках експертів №74/18 та №75/18 від 19.11.2018 визначено середню ринкову ціну автомобіля «Ford Transit D», реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобіля марки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер [NUMBER] , яка становить 223 700,00 грн та 79 100,00 грн відповідно. Транспортні засоби ідентифіковані виходячи з даних свідоцтва про їх реєстрацію. Висновки зроблені судовим експертом без огляду цих транспортних засобів. Водночас, за наслідком проведених судовим експертом Львівського НДІ судових експертиз судової автотоварознавчої та додаткової судової автотоварознавчої експертиз (висновок експерта від 17.09.2021 №2986/2991 та 02.06.2022 №10-Е) встановлено ринкову вартість транспортного засобу «Volkswagen LT35», реєстраційний номер [NUMBER] , яка становить 153 924,80 грн та ймовірне значення утилізаційної вартості пошкодженого у ДТП автомобіля «Ford Transit D», реєстраційний номер [NUMBER] , яка становить 8 094,80 грн. Висновки зроблені судовим експертом на підставі наявної у справі ідентифікаційної інформації транспортних засобів та їх візуального огляду, а також з урахуванням можливості відновлення транспортного засобу «Ford Transit D», реєстраційний номер [NUMBER] , його утилізації, вартості придатних до використання справних складових частин, вартості робіт з демонтажу справних складових автомобіля та вартості металобрухту. Таким чином, аналіз зазначених вище висновків експертів дає підстави дійти висновку, що висновки експертів №74/18 та №75/18 від 19.11.2018 встановлюють станом на 19.11.2018 лише середню ринкову ціну автомобіля «Ford Transit D», реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобіля марки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер [NUMBER] , у той час як отримані висновки експерта від 17.09.2021 №2986/2991 та 02.06.2022 №10-Е встановлюють не тільки середню ринкову ціну цих автомобілів станом на 17.09.2021, яка є нижчою від попередніх висновків, але і ринкову вартість зазначених автомобілів з урахуванням реального їхнього стану. Тобто, висновки судового експерта від 17.09.2021 №2986/2991 та 02.06.2022 №10-Е є об`єктивними та враховують реальні обставини, які не були враховані у висновках експерта №74/18 та №75/18 від 19.11.2018. З огляду на викладене, суд вважає висновки експерта №74/18 та №75/18 від 19.11.2018 такими, що не заслуговують на увагу. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на вартісні показники, встановлені у висновку експерта 02.06.2022 №10-Е, та позицію відповідача щодо їх сплати з урахуванням частки позивачки, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, визнавши спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобілі марки «Ford Transit D», реєстраційний номер [NUMBER] , та марки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер [NUMBER] , і стягнувши з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію вартості Ѕ частки цих автомобілів у сумі 81 009,80 грн (8 094,80 + 153 924,80) / 2). Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України судовий бір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] сума сплаченого нею судового збору у розмірі 810,15 грн (81 009,80 х 100% : 150 000,00 = 54,01%; 1 500,00 : 100% х 54,01% = 810,15). Згідно з приписами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідачем [PERSON] понесені витрати, пов`язані із залученням експертів, висновки яких судом взято до уваги, у сумі 16 474,56 грн (а.с.159, 211, 218), відтак з позивачки [PERSON] підлягають стягненню на користь відповідача [PERSON] судові витрати у сумі 7 576,65 грн (100% - 54,01% = 45,99%; 16 474,56 : 100% х 45,99%). З огляду на покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та беручи до уваги положення частини 10 статті 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з позивачки [PERSON] на користь відповідача [PERSON] , з урахуванням різниці покладених на сторони судових витрат, у сумі 6 766,50 грн (7 576,65 - 810,15). На підставі статей 364, 372 Цивільного кодексу України, статей 7, 60, 63, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial