Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~1.Зміст позовних вимог. 07 лютого 2022 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивувала тим, що 17 листопада 2020 року їй на мобільний телефон подзвонила невідома особа і повідомила, що донька позивача потрапила у дорожньо-транспортну пригоду. Для звільнення дочки від відповідальності вказана невідома особа запропонувала розрахуватися грішми. Вказує, що вона є особою похилого віку, від такої інформації пережила неабиякий стрес і з переляку передала невідомому чоловікові, який незабаром цього ж дня прийшов до неї додому, усі гроші, які були в неї на той час в помешканні, а саме: 95000 гривень, 3900 доларів США та 1200 євро. Зазначає, що в подальшому вияснилось, що вона була ошукана, а невідома особа, що шахрайським способом заволоділа усіма її заощадженнями, діяла не самостійно, а за попередньою змовою з відповідачем [PERSON] . Повідомляє, що останній був визнаний винним Галицьким районним судом м. Львова у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і засуджений до двох років позбавлення волі. Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявляла. Крім того, вказує, внаслідок злочинних дій відповідача вона зазнала душевних страждань. У зв`язку із вищенаведеним просила стягнути з відповідача 95000 гривень, 3900 доларів та 1200 євро матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди. \~ \~ \~ \~2. Рух справи у суді. Ухвалою Галицького районного суду від 10 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що відповідає положенню ч. 1 ст. 277 ЦПК України. Відповідач, який повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. \~ \~ \~ \~3.Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, зважаючи на наступне. Відповідно до вироку Галицького районного суду віл 29 листопада 2021 року обвинувачений [PERSON] , [INFO] , приблизно о 16 год. 30 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи поблизу будинку [ADDRESS] , шляхом обману потерпілоої [PERSON] , зокрема з повідомленням останній неправдивих відомостей щодо потрапляння її доньки в ДТП, під приводом непритягнення її доньки до кримінальної відповідальності та відшкодування шкоди учаснику ДТП, заволодів грошовими коштами [PERSON] в сумі 95000 грн, 3900 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.11.2020 становило 109636 грн 8 коп), та 1200 євро (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.11.2020 становило 39 889 грн 02 коп), чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 244525 грн 10 коп, тобто вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, такому, що завдало значної шкоди потерпілому, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України. Як вбачається з вказаного вироку, потерпілою у кримінальному провадженні є [PERSON] . При цьому, кримінальним правопорушенням потерпілій завдано матеріальну шкоду у розмірі: 95000 гривень, 3900 доларів США та 1200 євро \~ \~ \~ \~Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2021 року у кримінальному провадженні про обвинувачення [PERSON] , обвинуваченого за ч.2 ст. 190 КК України залишено без змін. \~ \~ \~ \~Ухвалою Верховного суду від 18 липня відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника Ощипок О. З. в інтересах засудженого [PERSON] на вирок Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року щодо останнього. 4.Мотиви прийняття рішення судом. Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до положень ст.1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно - правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, ч. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що вина заподіювача шкоди припускається, тобто обов`язок доведення відсутності вини покладається на нього самого, до цього часу він вважається винним; обсяг відшкодування шкоди не залежить від завдання шкоди умисно чи необережно, тобто береться до уваги тільки наявність вини, а не її форма. Тільки у випадках, встановлених законом, відповідач може бути звільнений від обов`язку відшкодовувати завдану шкоду за відсутності його вини, наприклад, в результаті непереборної сили, тобто надзвичайної і невідворотної зовнішньої події, яка повністю звільняє відповідача від відповідальності за заподіяну шкоду (це явища суспільного характеру і вибухи епідемій, епізоотій, стихійні лиха та інше). Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до ч.1 ст. 543. Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. \~ \~ \~ \~Оскільки вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України вже була встановлена вироком Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2021 року, ухваленого на основі викладених у ньому доказів, суд приходить до переконання, що вимоги позивача в частині відшкодування відповідачем [PERSON] матеріальної шкоди завданої вищевказаним правопорушенням підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Визначення моральної шкоди міститься у положеннях\~статті 23 ЦК України, у якій зазначено, що моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно до роз`яснень, які містяться у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 травня 1995 № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. \~ \~ \~ \~Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачеві з боку відповідача. Позивач є особою похилого віку, внаслідок втрати усіх своїх заощаджень, виявилась цілковито незахищеною та втратила почуття безпеки та впевненості в завтрашньому дні. Внаслідок протиправних дій відповідача вона пережила важкі душевні страждання, оскільки змушена була звертатись за матеріальною допомогою до інших осіб. Крім того, в організації життя позивача. відбулися суттєві зміни у зв`язку з втратою всіх накопичених заощаджень, остання змушена була відмовляти собі у придбанні деяких категорій товарів. Враховуючи фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, а також досліджені докази, суд приходить до висновку, що між неправомірними діями відповідача та шкодою, завданою [PERSON] , яка на даний час є невідшкодованою, є безпосередній причинний зв`язок, а тому вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2181.69 (95000 + (3000 доларів США * 28.146 (курс долара станом на 07 лютого 2022 року) + (1200 євро * 32,274(курс євро станом на 07 лютого 2022 року) гривень за вимогу майнового характеру та 992,40 гривень за вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved