Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернувся адвокат Діденко Володимир Євгенович. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 20.10.2012 року між сторонами у справі було зареєстровано шлюб. Представник зазначає. що наразі шлюб носить формальний характер, подружжя не веде спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач не бажає розірвати шлюб в органах ДРАЦС, у зв`язку з цим, позивач змушена звернутись до суду. На підставі викладеного представник просить ухвали рішення, яким розірвати шлюб укладений між сторонами 20.10.2012 року, актовий запис № 241. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвалу суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явились, на адресу суду надійшла заява представника про можливість розгляду справи у відсутність сторони позивача, крім іншого, позивач про час та місце слухання справи повідомлена шляхом отримання повістки на електронну пошту (а.с.38). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку, шляхом направлення документів, судової повістки на електронну адресу (а.с.39), про причини не явки суду не повідомив, не подав відзиву або будь-якої заяви щодо обставин позову, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2022 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 20 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алуштинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 241. Свідоцтво видано повторно 28.07.2022 року, серія номер [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] зміни прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). Позивач зазначає, що підставою звернення до суду з позовом стала обставина того, що відповідач відмовляється розірвати шлюб на території України, сторони проживають на окупованій території АРК, дітей від шлюбу не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що позивач на примирення не згодна, не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідач відзиву на позов або заяву про визнання позову не надав. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved