Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

В липні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом. [INFO] позивач помер, де спадкоємцем стала його донька [PERSON] , яка 22 липня 2022 року подала до суду уточнений позов, де згідно позовних вимог просила суд встановити факт належності земельної ділянки площею 6,0914 Га кадастровий номер 1221482000:02:105:0015, яка розташована на території Миколаївської (Горьківської) сільської ради Дніпропетровської області [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,0914 Га кадастровий номер 1221482000:02:105:0015. яка розташована на території Миколаївської (Горьківської) сільської ради Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримали і просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в особі представника також надав суду заяву згідно якої просив розглядати справу без участі, позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 30 листопада 2021 року приватним нотаріусом Юрченко Л.Л. було заведено спадкову справу №130/2021 за заявою спадкоємця [PERSON] (дочки позивача). З матеріалів спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька - [PERSON] . 07 червня 1979 року її батько, [PERSON] , був прийнятий на роботу трактористом в радгосп «Краснопольський» згідно наказу № 15-к від 07 червня 1979 року. В 1992 році радгосп «Краснопольський» був приєднаний до науково виробничої дослідної агрофірми «Наукова». 25 вересня 2001 року батько був звільнений з радгоспу «Краснопольський» за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі наказу № 197/1 від 25 вересня 2001 року. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2011 року по справі №Б29/59/04 Державне підприємство науково виробнича дослідна агрофірма «Наукова» визнана банкрутом та знаходиться в стадії ліквідації. В 2006 році відбулося розпаювання земель НВД АФ «Наукова» та її батько [PERSON] , як колишній працівник підприємства та пенсіонер, отримав право на одержання земельної ділянки із земель агрофірми « [INFO] » на території Горьківської сільської ради. Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 177-р від 05 лютого 2007 року було надано дозвіл на складання технічної документації по роздержавленню та розпаюванню земель. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 601-р від 20 травня 2020 року Горьківська сільська рада була приєднана до Миколаївської сільської ради. В червні 2021 року, з метою отримання інформації про стан розпаювання земель НВД\~АФ «Наукова» та інформації щодо можливості передачі її батьку [PERSON] у власність земельної ділянки, він звернувся до Миколаївської сільської ради, де його було проінформовано, що згідно даних державного земельного кадастру станом на 16 червня 2021 року (відомості з Публічної кадастрової карти) за ним значиться, як передана у власність, земельна ділянка площею 6,0914 Га кадастровий номер 1221482000:02:105:0015, яка розташована на території колишньої Горьківської сільської ради з земель колишньої НВД АФ «Наукова». Однак, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 липня 2021 року, відомості про зареєстроване за ним право власності на земельну ділянку площею 6,0914 Га кадастровий номер 1221482000:02:105:0015. у державному реєстрі відсутні. Судом встановлено, що право власності батька [PERSON] на земельну ділянку було набуте на законних підставах, його походження не викликає сумнівів, але в повній мірі реалізувати свої права, як власника земельної ділянки, передбачені законом, він не міг через відсутність реєстрації речового права в державному реєстрі. Отже після відкриття спадщини разом з іншим майном право власності на цю земельну ділянку також є об`єктом спадкування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав. їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Постановою Кабінет Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: «П. 36. Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим порядком. Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього. П. 37. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею.». Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про розроблення проекту землеустрою щодо приватизації цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до звіту про оцінку майна № 3763 від 12 липня 2021 року вартість земельної ділянки площею 6,0914 Га кадастровий номер 1221482000:02:105:0015 яка розташована на території Миколаївської (Горьківської) сільської ради Дніпропетровської області складає 184270,94 гривень. [PERSON] , як єдиною спадкоємицею після смерті її батька [PERSON] , було прийнято все майно, в тому числі всі права та обов`язки, що відносяться до спадкового майна, тому для повноцінного здійснення права на спадщину [PERSON] є необхідність у визнанні факту належності померлому [PERSON] земельної ділянки площею 6,0914 Га кадастровий номер 1221482000:02:105:0015, яка розташована на території Миколаївської (Горьківської) сільської ради Дніпропетровської області та визнання права власності на цю земельну ділянку у порядку спадкування за його дочкою [PERSON] . Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено ст. 1217 ЦК України. Після смерті [PERSON] перевірено, що заповіту за час життя [PERSON] не складав. Єдиним спадкоємцем першої черги, який звернувся вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, є дочка [PERSON] - [PERSON] . Інших спадкоємців немає. До складу спадщини згідно зі ст. 1218 ЦК України «входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті». Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України: «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини». Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, як спадкоємця за законом. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved