Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач АТ «Таскомбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25.07.2019 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено Заяву-договір №517/6705305-СК про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого, позивач оформив платіжну картку із встановленим кредитним лімітом 100 000,00 грн. У відповідності до змісту Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Правил обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифів Банку, розміщених на офіційному сайті та умов Паспорту споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка», кредитування відповідачки здійснювалось на наступних умовах: строк кредитування: 12 місяців з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту на аналогічний строк; цільове призначення кредиту - споживчі цілі; розмір процентної ставки за користування кредитом 44,7 % річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти в обсязі, обумовленому кредитним договором, які були нею отримані у передбачений кредитним договором спосіб, натомість відповідачка неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання, та не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого, станом на 21.02.2022 року, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором -1 становить\~12056,74 грн., з яких: 10323,37 грн. основного боргу (в.т.ч. прострочена); 1733,37 грн. - заборгованість по відсоткам (в.т.ч. прострочені). Відповідним повідомленням вимогою АТ «Таскомбанк» від 21.02.2022 р. позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитним договором та про необхідність її погашення. Однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. Окрім того, на тих самих умовах між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] 12.02.2019 р. укладено Заяву-договір №002/5952846-СК про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (надалі кредитний договір 2). Умови кредитного договору 2 є аналогічними умовам кредитного договору 1. Відповідачем також порушено умови кредитного договору 2, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Як наслідок, станом на 21.02.2022 р. заборгованість за кредитним договором 2, становить 41872,31 грн., з яких: 35774,60 грн. основного боргу (в.т.ч. прострочена); 6097,71 грн. - заборгованість по відсоткам (в.т.ч. прострочені). Відповідним повідомленням вимогою АТ «Таскомбанк» від 21.02.2022 р. позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитним договором - 2 та про необхідність її погашення. Однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. Окрім того, 15.01.2020 р. між ТОВ «Фінансова компанія центр фінансових рішень» та відповідачем було підписано кредитний договір №1764468525 заяву - анкету на отримання кредиту ТОВ «ФК «ЦФР», паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4468525, що разом становлять кредитний договір 3. Відповідно до кредитного договору - 3 предметом договору є надання позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 60340,14 грн., строк користування 36 місяців, річні проценти 11,99 відстоків, щомісячні проценти 3,19 відсотків від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору. Графік повернення кредиту та його основні умови викладені в паспорті кредиту. 20.09.2021 р. між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу №200921. Відповідно до умов зазначеного договору АТ «Таскомбанк» придбав права грошової вимоги до низькі позичальників за кредитними договорами, в т.ч. до [PERSON] за кредитним договором №1764468525. Умови договору факторингу АТ «Таскомбанк» було виконано в повному обсязі. Відтак АТ «Таскормбанк» є новим належним кредитором за кредитним договором 3. Відповідачем також порушено умови кредитного договору 3, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Як наслідок станом на 21.02.2022 р. заборгованість за кредитним договором 3, становить 74773,54 грн., з яких: 43847,13 грн. основного боргу (в.т.ч. прострочена); 4360,11 грн. - заборгованість по відсоткам (в.т.ч. прострочені); 26566,30 грн. заборгованість по сплаті комісії. Відповідним повідомленням вимогою АТ «Таскомбанк» від 05.01.2022 р. позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитним договором - 3 та про необхідність її погашення. Однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. Таким чином, загальна заборгованість за трьома кредитними договорами, укладеним з відповідачем складає 128702,59 грн. Посилаючись на те, що до теперішнього часу відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і добровільно не здійснює погашення виниклої заборгованості за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Таскомбанк», позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 128702,59 грн., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача Косатий Д.А., що діє на підставі довіреності, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2019 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено Заяву-договір №517/6705305-СК про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого, позивач оформив платіжну картку із встановленим кредитним лімітом 100 000,00 грн. (а.с. 6). У відповідності до змісту Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Правил обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифів Банку, умов Паспорту споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка», кредитування відповідачки здійснювалось на наступних умовах: строк кредитування: 12 місяців з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту на аналогічний строк; цільове призначення кредиту - споживчі цілі; розмір процентної ставки за користування кредитом 43,2 % річних. (а.с. 7, 20-24). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №517/6705305-СК від 25.07.2019 року укладеному з позичальником [PERSON] , станом на 21.02.2022 року, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем становить\~12056,74 грн., з яких: 10323,37 грн. основного боргу (в.т.ч. прострочена); 1733,37 грн. - заборгованість по відсоткам (в.т.ч. прострочені) (а.с. 17-19). Відповідним повідомленням вимогою АТ «Таскомбанк» від 21.02.2022 р. позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитним договором №517/6705305-СК від 25.07.2019 року та про необхідність її погашення (а.с.10-11). Однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. 12.02.2019 р. на тих самих умовах між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено Заяву-договір №002/5952846-СК про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (надалі кредитний договір 2) (а.с.25). Умови кредитного договору №517/6705305-СК від 25.07.2019 року є аналогічними умовам кредитного договору №002/5952846-СК від 12.02.2019 р. (а.с. 26, 20-24). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №002/5952846-СК від 12.02.2019 р., укладеному з позичальником [PERSON] , станом на 21.02.2022 року, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем становить\~41872,31 грн., з яких: 35774,60 грн. основного боргу (в.т.ч. прострочена); 6097,71 грн. - заборгованість по відсоткам (в.т.ч. прострочені) (а.с.41-43). Відповідним повідомленням вимогою АТ «Таскомбанк» від 21.02.2022 р. позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитним договором №002/5952846-СК від 12.02.2019 р. та про необхідність її погашення (а.с. 27). Однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. 15.01.2020 р. між ТОВ «Фінансова компанія центр фінансових рішень» та відповідачем було підписано кредитний договір №1764468525 заяву - анкету на отримання кредиту ТОВ «ФК «ЦФР», паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4468525, що разом становлять кредитний договір 3 (а.с.44, 45). Відповідно до кредитного договору №1764468525 від 15.01.2020 р. предметом договору є надання позичальнику грошових коштів на наступних умовах: - сума кредиту 60340,14 грн., - строк користування 36 місяців, - річні проценти 11,99 відстоків, - щомісячні проценти 3,19 відсотків від суми кредиту (а.с.45, 47). Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п.4 Паспорту кредиту) (а.с.45). Графік повернення кредиту та його основні умови викладені в паспорті кредиту (п.6 Паспорту кредиту) (а.с.45) 20.09.2021 р. між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу №200921 (а.с.58-60). Відповідно до умов зазначеного договору АТ «Таскомбанк» придбав права грошової вимоги до низькі позичальників за кредитними договорами, в т.ч. до [PERSON] за кредитним договором №1764468525, що підтверджується також витягом з реєстру прав вимог, що був підписаний та є невід`ємною частиною договору факторингу від 20.09.2021 р. (а.с.61-63). Умови договору факторингу АТ «Таскомбанк» було виконано в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №768960451 від 20.09.2021 р. щодо сплати суми фінансування на суму 214388525,17 грн. (а.с.64, 65). Таким чином, АТ «Таскормбанк» є новим належним кредитором за кредитним договором №1764468525 від 15.01.2020 р. Відповідачем також порушено умови №1764468525 від 15.01.2020 р., щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №1764468525 від 15.01.2020 р. укладеному з позичальником [PERSON] , станом на 21.02.2022 року, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем становить\~ 74773,54 грн., з яких: 43847,13 грн. основного боргу (в.т.ч. прострочена); 4360,11 грн. - заборгованість по відсоткам (в.т.ч. прострочені); 26566,30 грн. заборгованість по сплаті комісії (а.с.50-51). Відповідним повідомленням вимогою АТ «Таскомбанк» від 05.01.2022 р. позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитним договором №1764468525 від 15.01.2020 р. та про необхідність її погашення (а.с.48-49). Однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. Таким чином, загальна заборгованості за кредитними договорами: №517/6705305-СК від 25.07.2019 року, №002/5952846-СК від 12.02.2019 р. та №1764468525 від 15.01.2020 р. укладеним з відповідачем складає 128702,59 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), договір є підставою для виникнення зобов`язань. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з положеннями пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у\~статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У зв`язку із наведеним, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачкою, як позичальником, кошти в добровільному порядку АТ «Таскомбанк» у повному обсязі не повернуті, суд, з урахуванням заявлених позовних вимог та наявних в матеріалах справи письмових доказів, приходить до висновку про можливість їх задоволення у повному обсязі, стягнувши з відповідачки за кредитним договором №517/6705305-СК від 25.07.2019 року суму заборгованості у розмірі\~12056,74 грн., за кредитним договором №002/5952846-СК від 12.02.2019 р. суму заборгованості у розмірі 41872,31 грн. та кредитним договором №1764468525 від 15.01.2020 р. суму заборгованості у розмірі 74773,54 грн., а всього 128702,59 грн. Згідно ст. 141\~ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved