Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягується з відповідача на підставі виконавчого листа, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука, Полтавської області від 21 вересня 2010 року №2-2048 з 1/6 до 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі виконавчого листа, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 21.09.2010 №2-2048, [PERSON] зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів свого заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до їх повноліття. [INFO] [PERSON] досягнув повноліття. Наразі з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку, що не відповідає потребам дитини. Разом з тим, відповідач аліменти майже не сплачує та має значний борг по ним в розмірі 57\~785 грн 83 коп. Тому тягар утримання сина позивач несе виключно самостійно весь цей час, в той час вартість такого утримання через останні події (війна, підвищення цін, тощо) тільки збільшується, в зв`язку з чим вона вернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Гонтар В.М. в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність позивача та відповідача. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Згідно ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.09.2010, починаючи з 30.06.2010 стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття на користь матері дітей [PERSON] . Як встановлено судом, син сторін - [PERSON] , [INFO] досяг повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 04.07.2014, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, та після реєстрації якого позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно довідки розрахунку, яка видана державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шлюєвою А.Ю., згідно виконавчого листа №2-2048, виданого 21.09.2010 Крюківським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до їх повноліття, [PERSON] отримує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця. При цьому заборгованість по аліментам станом на 01.03.2022 склала 60\~073,66 грн. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач потребує допомоги на утримання дитини, тому при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України,\~а саме\~те,\~що відповідач\~-\~платник аліментів,\~є працездатною\~особою,\~молодого віку,\~рівність прав\~та обов`язків\~обох батьків\~щодо утримання\~сина [PERSON] ,\~матеріальний стан\~позивача та\~відповідача,\~беручи до\~уваги положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років. За викладених обставин, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] за рішенням суду та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на обох сторін по справі. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006, а тому позов є законним і обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved