Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Млинівського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд: визнати спільною сумісною власністю подружжя та неподільними речами: мінітрактор DF-244 №1200003249, плуг до мінітрактора, бензопилу «SHTILL», культиватор, косарку, оприскувач, картоплесаджалку до мінітрактора, електрозварювальний апарат, бетономішалку, телевізор «PHILIPS»; визнати спільною сумісною власністю подружжя та підлягаючими до поділу: житловий будинок житловою площею 39,0 кв.м., загальною площею 69,2 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 97725556238; земельну ділянку розміром 0,25 га під житловою забудовою з кадастровим номером 5623887600:01:001:0132, що розташована по [ADDRESS] та зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 227492956238; 28 мішків зерна пшениці (фуражної) загальною вагою приблизно 1300 кг. У порядку поділу спільної сумісної власності подружжя [PERSON] просить: визнати за нею право власності на: мінітрактор DF-244 № 1200003249, плуг до мінітрактора, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 97725556238, земельну ділянку розміром 0,25 га під житловою забудовою з кадастровим номером 5623887600:01:001:0132, що розташована по [ADDRESS] та зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 227492956238. Також просить припинити право власності [PERSON] на 1/2 у спільному майні на: бензопилу «SHTILL», культиватор, косарку, оприскувач, картоплесаджалку до мінітрактора, електрозварювальний апарат, бетономішалку, телевізор «PHILIPS», 28 мішків зерна пшениці фуражної, загальною вагою приблизно 1300 кг. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно подружжя в розмірі 22125 грн., та понесені нею витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 908 грн. Позов мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від спільного подружнього життя у них народилося троє дочок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 19.04.2021 року розірвано шлюб між ними та зобов`язано [PERSON] сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Постановою Рівненського апеляційного суду від 12.08.2021 р. рішення суду першої інстанції в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів залишено без змін, а в частині стягнення на її користь витрат, понесених на правничу допомогу - скасовано. Сторонами у добровільному порядку не досягнуто домовленостей щодо визначення часток та розподілу спільно нажитого майна. [PERSON] зазначає, що від часу реєстрації шлюбу і до 2012 року з [PERSON] проживали у належному їй на праві особистої приватної власності житловому будинку із земельною ділянкою, які розташовані по [ADDRESS] . Вказане майно було отримано [PERSON] у спадок від її дідуся, а тому є її особистою приватною власністю. 29.05.2012 року вказаний вище належний їй будинок із земельною ділянкою нею було продано за 35000 грн. Також у травні-червні 2012 року було продане належне їй на праві особистої приватної власності майно - корову, сільськогосподарський інвентар та інші успадковані речі на загальну суму 35000 грн. За виручені гроші в розмірі 70000 грн. 06.06.2012 року було придбано мінітрактор DF-244 №1200003249 за 52600 грн. разом із сільськогосподарським інвентарем, а саме плугом. Договір купівлі-продажу цього мінітрактора був оформлений на [PERSON] 11.12.2013 року за спільно нажиті грошові кошти на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу подружжям було придбано: житловий будинок житловою площею 39,0 кв.м., загальною площею 69,2 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: погріб (В), літня кухня (Г), сарай (г), погріб (Е), сарай (З), сарай (з), гараж (Л), сарай (л), колодязь (№ 1), вбиральня (Н), знаходиться по [ADDRESS] та зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 97725556238; земельну ділянку розміром 0,25 га під житловою забудовою з кадастровим номером 5623887600:01:001:0132, що розташована по [ADDRESS] та зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 227492956238. Власником вказаного житлового будинку та земельної ділянки було вказано [PERSON] за їх спільним рішенням. Спільно набутий будинок було придбано за 15000 грн., а земельну ділянку, на якій розташовано будинок, за 5000 грн. У період з 2012 - 2020 роки сторонами за їх спільні кошти було придбано побутову, сільськогосподарську техніку та інвентар до неї. Майно, яке набуте за спільні кошти складається з наступного: бензопила «SНТILL» вартістю 1700 грн.; культиватор - 2500 грн.; косарка за 11000 грн.; оприскувач за 5000 грн.; картоплесаджалка за 5500 грн.; електрозварювальний апарат за 3000 грн.; бетономішалка за 3000 грн.; телевізор «PHILIPS» за 1500 грн.; у 2020 році на земельній ділянці сторонами вирощено зерно пшениці - 28 мішків, загальною вагою приблизно 1300 кг, на загальну вартість 11050 грн., яке [PERSON] забрав і розпорядився на власний розсуд. [PERSON] просить суд відступити від засад рівності часток у спільній сумісній власності подружжя, оскільки вважає, що мінітрактор, плуг до нього були придбані за її особисті кошти, а також з нею залишилися проживати їх доньки, двоє з яких є неповнолітніми. 26 листопада 2021 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області відкрито провадження у даній цивільній справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 16 грудня 2021 року відповідач за первісним позовом [PERSON] подав до Млинівського районного суду Рівненської області зустрічну позовну заяву (справа №566/1564/21, провадження № 2/566/506/21) до [PERSON] про поділ спільного майна та його виділ в натурі (а.с. 31-32). Зазначив, що заявлений [PERSON] первісний позов визнає лише в контексті того, що майно необхідно розділити, запропонований позивачем варіант поділу майна є неприйнятним для нього, не згідний із вартістю та самими об`єктами поділу, а тому пред`являє зустрічний позов, в якому просить суд виділити йому: мінітрактор, вартістю 52600 грн., плуг вартістю 2800 грн., бензопилу вартістю 1000 грн., косілку роторну вартістю 15500 грн., картоплесаджалку (у тексті зустрічної позовної заяви різниться її вартість, спочатку зазначено 500 грн., потім 5000 грн., а у прохальній частині картоплесаджалка зазначена двічі, за 10500 грн. та за 5000 грн.), електрозварювальний апарат вартістю 1500 грн., бетонозмішувач вартістю 1500 грн., зчіпка борін вартістю 4000 грн., а всього вважає на суму 83900 грн. Також пропонує виділити [PERSON] : житловий будинок з надвірними будівлями, меблями та всім іншим, що знаходиться в ньому та земельною ділянкою, вартість майна становить 100000 грн., ваги електронні вартістю 1500 грн., швейну машинку вартістю 1000 грн., 2 телевізори вартістю 2000 грн., пральну машину автомат вартістю 3000 грн., циркулярку вартістю 3000 грн., кормоподрібнювач вартістю 1700 грн., січкарню вартістю 4000 грн., а всього на загальну суму 116200 грн.; судові витрати просить покласти на сторони порівну. Вважає, що саме такий поділ є справедливим по відношенню до обох сторін, тим більше, що він ніколи не відмовлявся обробляти належні позивачу земельні ділянки і буде продовжувати їх обробляти, оскільки там живуть і всім користуються його діти, яким, окрім аліментів, надавав, надає і буде надавати допомогу, не дивлячись на обставини, які створила позивач. Повідомив, що на поділ будинку та виділ часток в натурі не претендує, оскільки спільне проживання з відповідачем неможливе, не буде ставити питання про грошову компенсацію, оскільки його частка в спільному майні менша. Крім того, одночасно із зустрічним позовом [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] (а.с. 38), де зазначив, що повністю не згоден з позивачем по заявлених позовних вимогах, а тому пропонує альтернативний варіант поділу майна, про що подав зустрічний позов. 29.12.2021 року [PERSON] подала до суду відповідь на відзив відповідача (а.с. 43-44), просила суд задовольнити поданий нею позов, а також викликати та допитати в судовому засіданні свідків: [PERSON] та [PERSON] , проживаючих за адресою: [ADDRESS] . Вважає зустрічну позовну заяву безпідставною, не підтвердженою будь-якими доказами. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2022 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна та його виділ в натурі (справа № 566/1564/21, провадження №2/566/120/22) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна (справа № 566/1427/21, провадження № 2/566/99/22), об`єднано їх в одне провадження, присвоєно єдиний унікальний № 566/1427/21 (провадження №2/566/99/22); закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; задоволено клопотання [PERSON] про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] . Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним - [PERSON] у судових засіданнях 11.05.2022 р. та 08.06.2022 р. власні позовні вимоги підтримала повністю, а щодо зустрічних позовних вимог заперечила, домовленості щодо добровільного розподілу майна сторони не дійшли. Представник [PERSON] адвокат Лейковський А.М. у судових засіданнях підтримав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі; в свою чергу вказав, що зустрічні позовні вимоги його довірителька не визнає, від допиту свідка [PERSON] сторона позивача за первісним позовом відмовляється, так як цей свідок хворіє та прикутий до ліжка. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] у судові засідання не з`являвся, подав до суду заяву від 14.02.2022 р. (а.с. 53), у якій вказав, що власний зустрічний позов підтримує повністю, просить проводити судові засідання без його участі, свої інтереси довіряє представляти адвокату Панчині П.Є. Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] - адвокат Панчина П.Є. у судових засіданнях просив задоволити зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна та його виділ в натурі, в задоволенні первісного позову [PERSON] - відмовити. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, пояснення свідка [PERSON] , матері відповідача за первісним позовом [PERSON] , яка ані підтвердила, ані спростувала обставини, що стосуються справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.ст. 76-80, 82 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України щодо майнових відносин. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Перелік об`єктів права спільної сумісної власності визначений статтею 61 СК України, зокрема об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 1 ст. 62 СК України). Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно положень ст.ст. 68-72 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Отже, той з подружжя, хто вважає майно своїм особистим, повинен належними та допустимими доказами це довести. Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України). Згідно роз`яснень п.п. 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СКУ та ст. 372 ЦКУ. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СКУ щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦКУ, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦКУ) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Із копії постанови Рівненського апеляційного суду від 12.08.2021 року у справі №566/670/20 (а.с. 20-22) вбачається, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 19.04.2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено; шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.11.2001 р. Пугачівською сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 7 - розірвано; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.06.2020 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати за оплату правничої допомоги адвоката в сумі 2000 грн.; стягнуто з [PERSON] судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в сумі 1681 грн. 60 коп. Рішення суду першої інстанції скасовано лише в частині стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн., у решті рішення суду - залишено без змін. Звертаючись до суду з первісними позовними вимогами [PERSON] визначила спільно нажитим з [PERSON] таке майно: мінітрактор DF-244 № 1200003249, плуг до нього, бензопила «SHTILL», культиватор, косарка, оприскувач, картоплесаджалка до мінітрактора, електрозварювальний апарат, бетономішалка, телевізор «PHILIPS»; житловий будинок житловою площею 39,0 кв.м., загальною площею 69,2 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] ; земельна ділянка розміром 0,25 га під житловою забудовою з кадастровим номером 5623887600:01:001:0132, що розташована по [ADDRESS] ; 28 мішків зерна пшениці (фуражної) загальною вагою приблизно 1300 кг. У свою чергу, звертаючись із зустрічними позовними вимогами [PERSON] визначив спільно нажитим з [PERSON] таке майно: мінітрактор, вартістю 52600 грн., плуг вартістю 2800 грн., бензопила вартістю 1000 грн., косілка роторна вартістю 15500 грн., картоплесаджалка, електрозварювальний апарат вартістю 1500 грн., бетонозмішувач вартістю 1500 грн., зчіпка борін вартістю 4000 грн.; житловий будинок з надвірними будівлями, меблями та всім іншим, що знаходиться в ньому та земельною ділянкою, вартість майна становить 100000 грн., ваги електронні вартістю 1500 грн., швейна машинка вартістю 1000 грн., 2 телевізори вартістю 2000 грн., пральна машина автомат вартістю 3000 грн., циркулярка вартістю 3000 грн., кормоподрібнювач вартістю 1700 грн., січкарня вартістю 4000 грн. Разом з тим, сторони не надали суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо дати, вартості та джерел придбання усього зазначеного ними спільно нажитого майна. Тому суд позбавлений можливості встановити обсяг усього спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Сторонами були надані суду лише докази придбання такого майна: житловий будинок житловою площею 39,0 кв.м., загальною площею 69,2 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ; земельна ділянка розміром 0,25 га, кадастровий номер 5623887600:01:001:0132, що розташована в [ADDRESS] , надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; мінітрактор марки DONGFENG DF-244, заводський № 1200003249, реєстраційний номер [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , об`єм двигуна 1532 см.куб., та плуг до нього. Так, відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.12.2013 р. (а.с.13), посвідченого нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Рідченко О.Й., зареєстрованого в реєстрі за № 2086, [PERSON] і [PERSON] продали, а [PERSON] купила дерев`яний житловий будинок житловою площею 39,0 кв.м., загальною площею 69,2 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: погріб (В), літня кухня (Г), сарай (г), погріб (Е), сарай (З), сарай (з), гараж (Л), сарай (л), колодязь (№ 1), вбиральня (Н), що розташований на земельній ділянці розміром 0,25 га, що належить продавцю на праві приватної власності, кадастровий номер 5623887600:01:001:0132. При цьому, згідно п.п. 3, 4 зазначеного договору, продаж було вчинено за 15000 грн., а вартість житлового будинку відповідно до експертної оцінки житлового будинку згідно звіту, складеного підприємцем [PERSON] 29 жовтня 2013 року, становила 34473 грн. (а.с. 13). Також, відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.12.2013 р. (а.с.11), посвідченого нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Рідченко О.Й., зареєстрованого в реєстрі за № 2090, [PERSON] і [PERSON] продали, а [PERSON] купила земельну ділянку розміром 0,25 га, з них під житловою забудовою - 0,25 га, кадастровий номер 5623887600:01:001:0132, що розташована в [ADDRESS] , надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 227492956238. Згідно п.п. 3, 4 цього договору (а.с. 11), продаж земельної ділянки було вчинено за 5000 грн., а її вартість згідно висновку про експертну оцінку земельної ділянки, виданого 28 жовтня 2013 року підприємцем [PERSON] становила 23050 грн. Зазначені вище житловий будинок та земельна ділянка зареєстровані за [PERSON] , що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14417256 та № 14417917 від 11.12.2013 р. (а.с. 12, 14). Відповідно до копії договору купівлі-продажу № 06/06/12 від 06.06.2012 року (а.с. 16) та накладної від 06.06.2012 року № 77 (а.с. 15) [PERSON] купив мінітрактор DF-244 № 1200003249, № дв. L111272935В, вартістю 52600 грн. та плуг вартістю 2800 грн., що разом становить 55400 грн. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію машини серії [NUMBER] (а.с. 68) власником мінітрактора марки DONGFENG DF-244, реєстраційний № [NUMBER] , заводський № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , зазначено [PERSON] . Таким чином, слід визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] лише таке майно: - житловий будинок житловою площею 39,0 кв.м., загальною площею 69,2 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: погріб (В), літня кухня (Г), сарай (г), погріб (Е), сарай (З), сарай (з), гараж (Л), сарай (л), колодязь (№ 1), вбиральня (Н), що знаходиться в [ADDRESS] , та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 97725556238; - земельну ділянку розміром 0,25 га, з них під житловою забудовою - 0,25 га, кадастровий номер 5623887600:01:001:0132, що розташована в [ADDRESS] , надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 227492956238; - мінітрактор марки DONGFENG DF-244, заводський № 1200003249, реєстраційний номер 28069ВК, двигун № [NUMBER] , об`єм двигуна 1532 см.куб., та плуг до нього. Суд не бере до уваги доводи [PERSON] про те, що мінітрактор був придбаний за її особисті кошти, виручені від продажу спадкового майна, оскільки надані нею суду копії заповіту від 10.07.2003 року (а.с. 8), копії розписки [PERSON] від 29.05.2012 р. (а.с. 9) та особистої розписки [PERSON] від 29.05.2012 р. (а.с. 10), не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які б підтверджували зазначену нею обставину. Вирішуючи питання про поділ майна спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , суд виходить з такого. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Однак сторонами не досягнуто погодження щодо вартості зазначеного ними майна, оцінки нерухомого та рухомого майна на час розгляду справи сторони не надали, учасники справи будь-яких клопотань про призначення експертизи з метою визначення вартості такого майна в процесі розгляду справи не заявляли. Слід зазначити, що придбання житлового будинку за 15000 грн., при його експертній на той час вартості 34473 грн. (а.с. 13), земельної ділянки за 5000 грн., при її експертній вартості на той час 23050 грн. (а.с. 11), мінітрактора з плугом за 55400 грн. (а.с. 15, 16), не свідчить про те, що дійсна ринкова вартість цього майна на час розгляду справи відповідає вартості придбання. Разом з тим, суд враховує, що у спірному будинку, розташованому на спірній земельній ділянці, залишились проживати [PERSON] та троє спільних доньок сторін, двоє з яких є неповнолітніми, у свою чергу [PERSON] не заперечує щодо залишення будинку саме [PERSON] з дітьми, він не претендує на поділ будинку та виділ часток в натурі, розуміє, що його частка в спільному майні є меншою та не потребує будь-якої грошової компенсації від [PERSON] . Суд також враховує, що спірним трактором з плугом користувався саме [PERSON] , а не [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісних і зустрічних позовних вимог, а тому поділити в натурі спільне сумісне майно сторін слід таким чином: визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на житловий будинок і земельну ділянку, а за [PERSON] право особистої приватної власності на мінітрактор та плуг до нього. У іншій частині первісних та зустрічних позовних вимог сторін - слід відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю. Що стосується розподілу судових витрат, то такі не підлягають відшкодуванню за рахунок протилежної сторони, оскільки обидві сторони пред`явили один до одного позови, які судом задоволено частково. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial