Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

27.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 02.08.2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з [PERSON] не склалося. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 16.02.2011 року їхній шлюб розірвано і з того часу відповідач не бачив дитину ні разу. Він ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами в навчанні, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 18.10.2021 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 11.02.2022 року, яке відкладено на 16 годину 30 хвилин 05.04.2022 року та на 09 годину 00 хвилин 22.07.2022 року. Ухвалою суду від 22.07.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09 годину 05 хвилин 09.09.2022 року. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Цап В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 06.09.2022 року до суду надійшла заява від [PERSON] , в якій він просив справу розглядати у його відсутності, проти позову [PERSON] не заперечує. Представник третьої особи - Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області як органу опіки та піклування - Микуляк Р.М. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, не заперечив щодо їх задоволення. Підтримав висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Свідок [PERSON] допитана в суді повідомила що позивачка [PERSON] є її двоюрідною сестрою. [PERSON] вона бачила ще у 2011 році біля дитини - сина [PERSON] . Після одруження [PERSON] та [PERSON] жили в [ADDRESS], близько 3-4 років, а потім [PERSON] з сином переїхала в с.Скелівка. Відповідач з того часу дитину не провідував. В село приїжджала лише його мама - бабуся [PERSON] . Свідок [PERSON] допитана в суді повідомила, що вона є хресною мамою [PERSON] . Відповідач - [PERSON] дитині не допомагає, життям сина не цікавиться. Позивачка [PERSON] ніколи не перешкоджала йому спілкуватися з дитиною. Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, виконувати інші обов`язки. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ч.4 ст. 167 Сімейного кодексу України «Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим». Судом встановлено, що сторони 02.08.2005 року зареєстрували шлюб у Скелівській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, який рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 16.02.2011 року був розірваний (а.с.14). Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 18.10.2006 року Виконавчим комітетом Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області (а.с.12). Згідно довідки, виданої старостою Старостинського округу №2 сіл Скелівка, Глибока, Засадки, Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області №55 від 30.08.2021 року та акту обстеження житлово побутових умов проживання №57 від 30.08.2021 року, складеного комісією в складі старости [PERSON] ,сусідів [PERSON] та [PERSON] відомо, що [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] і матір`ю в [ADDRESS] , в задовільних матеріально-побутових умовах. Син закінчив 9 класів Закладу загальної освіти І-ІІІ ст. ЗДО с.Скелівка Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області. Будинок в якому проживає сім`я газифікований, проведена вода, каналізація. В будинку створені належні умови для проживання і виховання дитини (а.с.22, 24). Із характеристики, виданої старостою Старостинського округу №2 сіл Скелівка, Глибока, Засадки Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області №55 від 30.08.2022 року, вбачається, що [PERSON] , зареєстрована в с.Скелівка Самбірського (Старосамбірського) району Львівської області. Користується авторитетом серед односельчан. За час проживання в с.Скелівка показала себе з доброї сторони. Характер у неї спокійний, врівноважений. Не конфліктує з сусідами і не відказує їм у наданні допомоги. З повагою ставиться до товаришів і старших. Фізично здорова. Дитина в дитячі будинки чи інтернати не скеровувалась. Вихованням неповнолітнього сина займаєтьсяся сама. Сім`я веде морально-етичний спосіб життя, завдяки чому дитина вихована, працьовита, добросовісна. Ніхто із членів сім`ї до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.25). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по ВП №51716748 по виконнню виконавчого листа №2-571/2010, виданого 28.12.2010 року Старосамбірським районним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.11.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, станом на 01.09.2021 року заборгованість боржника становить 142440,50 гривень (а.с.17). Виконавчий комітет Старосамбірської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.68). Згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - позивачкою у справі [PERSON] , відповідач тривалий час проживає окремо, сином не цікавиться, не вживає жодних заходів для виконання своїх батьківських обов`язків у будь-який спосіб та на позбавлення його батьківських прав відносно сина згідний. Згідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Враховуючи наведені вище обставини, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позов, суд також враховує той факт, що жодних доказів чинення відповідачу перешкод у спілкуванні з сином Тарасом суду не надано, до державних органів, органів внутрішніх справ відповідач за захистом своїх прав як батько не звертався. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок (а.с.1).

Outcome: approved