Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 3000 гривень до закінчення навчання 30 червня 2025 року чи до досягнення сином двадцяти трирічного віку. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що син [PERSON] , [INFO] , у них народився в період шлюбу. Судовим наказом з відповідача стягувалися аліменти на утримання дитини до досягнення сином повноліття. Син [PERSON] [INFO] досягнув повноліття, він навчається у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю "Фінанси, банківська справа та страхування", у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Зокрема, йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, харчування, шкільне приладдя, посібники. За 2021-2022 рік навчання сина позивач оплатила 27\~240 гривень, а за 2022-2025 роки навчання оплата становить 77\~180 гривень. Самостійно себе утримувати син не в змозі, оскільки навчається, проживає разом з матір`ю. Відповідач як батько є особою працездатного віку, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання сина в період його навчання. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 05 липня 2022 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В межах встановленого судом строку відповідач подав відзив на позовну заяву. У ньому позов не визнав. Вказав, що змоги сплачувати аліменти не має. Твердження позивача про утримання дитини та понесені нею витрати на шкільне приладдя, посібники, проїзд до навчання, харчування, проживання є голослівними, оскільки жодними доказами не підтвердженні. Вважає, що зазначені позивачем обставини про сплату коштів за навчання за 2022-2025 роки відношення до визначення розміру аліментів чи їх стягнення не має, так як такі витрати лише плануються. Позивач в позові не навела доказів про можливість сплачувати заявлені нею аліменти відповідачем, як і не доведено, що син потребує матеріальної допомоги. Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористалась. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі доказами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [INFO] син сторін [PERSON] досяг повноліття. Довідкою відділу ЦНАП виконавчого комітету Любомльської міської ради від 25 травня 2022 року стверджено, що позивач проживає разом із синами [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та донькою [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] . Син сторін [PERSON] є студентом 1-го курсу факультету "Фінанси, банківська справа та страхування" денної форми навчання за освітнім ступенем "бакалавр" Західноукраїнського національного університету, термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року, що підтверджується виданою даним навчальним закладом довідкою від 21 квітня 2022 року № 528. Відповідно до договору про надання освітньої послуги для підготовки фахівців від 11 серпня 2021 року № 381521 загальна вартість навчання у зазначеному навчальному закладі становить 104\~420 гривень. З копій квитанцій АТ "Ощадбанк" № 47 від 07 лютого 2022 року, № 5 від 16 серпня 2021 року вбачається, що позивач здійснила оплату за навчання сина в загальній сумі 27 240 гривень. Із викладених у відзиві доводів вбачаються підстави вважати, що відповідач повністю не згідний з позовом та вважає, що позивачем не надано доказів того, що їх спільний син [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт проживання сина [PERSON] з матір`ю знайшов своє об`єктивне підтвердження письмовими доказами у справі і відповідачем не оспорювався. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено, що син сторін [PERSON] досяг повноліття, його вік є меншим 23 років, він продовжує навчання та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. У зв`язку із цим очевидним є те, що син сторін потребує витрат не лише на оплату самого навчання, а й витрат на проїзд до місця навчання, харчування, шкільне приладдя, проживання, оскільки навчальний заклад знаходиться в інші області. Зазначене у своїй сукупності свідчить про наявність у сина сторін [PERSON] потреби у матеріальній допомозі зі сторони батьків. Крім цього, в ході розгляду справи встановлено наявність на утриманні позивача ще двох малолітніх дітей. Відповідач до відзиву жодних доказів про неможливість надавати матеріальну допомогу сину, в тому числі про свій стан здоров`я та матеріальне становище, наявність інших утриманців, не надав. Отже, по суті заявлені позовні вимоги є підставними і доведеними. Твердження відповідача про заплановані витрати на навчання сина не впливають на вирішення питання стягнення аліментів, оскільки відповідач має право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів чи припинення їх стягнення. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Крім цього, суд враховує матеріальний стан позивача з урахуванням того, що спільний син сторін не має можливості працювати з огляду на навчання на денній формі. Виходячи із наведеного, суд вважає визначений позивачем розмір аліментів на рівні 3000 гривень дещо завищеним, оскільки не має достатнього обґрунтування та підтвердження належними і допустимими доказами необхідності стягнення у такому розмірі. На переконання суду достатнім розміром аліментів на утримання сина зі сторони відповідача буде 2000 гривень. Такий розмір аліментів відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином, позовні вимоги щодо розміру заявлених позовних вимог підлягають частковому задоволенню. В силу ст.ст.191, 201 СК України аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 66,67% таких вимог.

Outcome: partial