Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

15.07.2022 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №5024 про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №001-22026-051112 від 05.11.2012 року на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в загальній сумі 39443,99 грн. та стягнути судові витрати зі плати судового збору в розмірі 992,40 грн., сплати судового збору за забезпечення позоу в сумі 496,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що в зимку позивач дізнався, що на виконанні у Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець- Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) перебуває виконавче провадження де позивач є боржником по виконавчому напису приватного нотаріусу. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження №67409066 внесеного до автоматизованої системи виконавчого провадження, державним виконавцем Кісілюком В.Ю. на підставі: заяви представника ТзОВ " Фінансова компанія управління активами" про примусовуе виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича від 24.01.2020 року зареєстрованого вреєстрі за №5024 про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 17989 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами -21304,99 грн. та 150 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріуса, що становить загальну суму 39443,99 грн. за кредитним договором №001-22026-051112 від 05.11.2012 року. Заборгованість стягується на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами", якому Товариством з обмеженою відповідальнстю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" на підставі Договору відсутплення прав вимоги №195/К від 09.02.2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №001-22026-051112 від 05.11.2012 року. В листопаді 2021 року державним виконавцем Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець- Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Хмельницький) Кісілюком В.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження№67409066 з примусового виконання виконавчого напису №5024, виданого 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості в сумі 39443,99 грн. Зазначає, що про існування спірного виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження позивач дізнався від виконавчої служби, коли був повідомлений про арешт власних коштів та всього майна. Ні ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а ні приватний нотаріус будь-яких документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, у тому числі вимоги про сплату суми боргу, позивачу не направляли. Предстаник позивача вважає, що виконавчий напис №5024 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, при винесенні виконавчого напису, нотаріус не встановив факт безспірності вимог відповідача, а тому вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді 02 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного повадження з викликом сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, однак представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, а тому суд в порядку ст.280 ЦПК України, ухвалив провести по справі заочний розгляд. Третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов О. М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа представник Дунаєвецький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явилася, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника ДВС. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5024 про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором із страхування життя №001-22026-051112 від 05.11.2012 року на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в загальній сумі 39443,99 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" отримано плату із стягувача в розмірі 150 грн., яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», складає 39443,99 грн. Як вбачається з виконавчого напису, заборгованість виникла ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому Товариство з обмеженою відповідальнстю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством " Дельта Банк" на підставі Договору відсутплення прав вимоги №195/К від 09.02.2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №001-22026-051112 від 05.11.2012 року. Державним виконавцем Кісілюком В.Ю. відкрито виконавче провадження №67409066 за означеним виконавчим написом, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2021. Вважаючи вказаний напис таким, що не підлягає виконанню, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. При виборі норма права до спірних правовідносин, судом враховується наступне. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, згідно зі ст., ст.88 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок) регулює механізм вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Укладений ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та [PERSON] кредитний договір, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічної правової думки дотримується і Верховний Суд у своїх постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц та постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Крім того, Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Верховний Суд у своїй постанові від 10.10.2021 у справі N 758/14854/20 дійшов висновку про те, що відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, свідчить про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку якзібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень, докази, що кредитний договір, щодо якого виникла заборгованість був нотаріально посвідчений, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірними. З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась та обставина, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат», оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними, доказів зворотнього суду не надано. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви та 496,20 грн., сплачений при поданні заяви про забезпечення позову. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача до суду надіслано договір №427 про надання правової допомоги від 14 липня 2022 року, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу та квитанцію про сплату коштів за договором від 14 липня 2022 року №427, відповідно до якої позивачем сплачено 5000 грн. за виконання адвокатом робіт. Позивачем доведено належними доказами факт понесених витрат на правничу допомогу, заявлений розмір витрат не суперечить складності справи та часу, витраченого на надання послуг. Отже, суд доходить висновку про покладення на відповідача обов`язку компенсувати позивачу витрати на правничу допомогу в повному обсязі.

Outcome: approved