Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа територіальна громада селища Нові Стрілища в особі Бібрської міської ради Львівської області в якому просить встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] однією сім`єю в смт. Нові Стрілища Жидачівського району Львівської області, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до моменту смерті останнього, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Новострілищанської селищної ради площею 2,75 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №016501 від 25.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №621 від 03.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Новострілищанській селищній раді за №348; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новострілищанської селищної ради, загальною площею 1,7204 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №078309 від 10.04.2001. Реєстраційний номер 309. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Новострілищанській селищній раді, площею 2,75 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №016501 від 25.04.1997. [PERSON] проживав в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . До дня смерті і на день смерті разом із ним проживав і був зареєстрований батько [PERSON] . Заповіту від імені [PERSON] у виконкомі Новострілищанської селищної ради не залишив, тому спадкування відбулося за законом. На момент смерті [PERSON] , єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом був його батько - [PERSON] .. Матір - [PERSON] померла значно швидше. Оскільки [PERSON] проживав із своїм сином [PERSON] на час його смерті, не заявляв про відмову від спадщини, то фактично її прийняв, однак юридично не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новострілищанської селищної ради, загальною площею 1,7204 га, що належали померлому, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія II-ЛВ 078309 від 10.04.2001. Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Новострілищанської селищної ради, площею 2,75 умовних кадастрових гектари, що він фактично успадкував після смерті свого сина [PERSON] , однак юридично не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] був зареєстрований і проживав у [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . До дня смерті і на день смерті [PERSON] по даній адресі проживав без реєстрації позивач [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконкомі Новострілищанської селищної ради заповіт не посвідчувався. Оскільки [PERSON] заповіту не залишав, то спадкування відбулося за законом. На момент своєї смерті [PERSON] близьких родичів не мав, а тому на час відкриття спадщини не було осіб, які б могли спадкувати за законом у спосіб передбачений ст.1261-1263 ЦК України (перша, друга та третя черга спадкування). Оскільки позивач проживав із [PERSON] однією сім`єю до часу відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. 01.06.2022 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність у нього правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Новострілищанської селищної ради, що належали померлому і є спадковим майном. Окрім того, позивач не може документально підтвердити факт його проживання однією сім`єю із [PERSON] в смт. Нові Стрілища Жидачівського району Львівської області до часу смерті останнього. Вважаючи, що його спадкові права порушено, позивач звернувся із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 14.07.2022 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 28.07.2022 /а.с.31-32/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 28.07.2022 витребувано додаткові докази по справі та підготовче засідання відкладено на 02.09.2022 /а.с.44-45/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 02.09.2022 підготовче засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 20.09.2022 /а.с.51-52/. Розгляд справи по суті відбувся 20.09.2022 за участю позивача та його представника. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. В судовому засіданні 20.09.2022 позивач [PERSON] та його представник адвокат Яременко І.О. заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] подала заяву в якій розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача. Представник третьої особи територіальна громада селища Нові Стрілища в особі Бібрської міської ради Львівської області надіслав заяву в якій розгляд справи просить здійснювати за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивач постійно проживав разом із [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини у [ADDRESS] понад п`ять років однією сім`єю. Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.12.1954, [PERSON] народилася [INFO] у с. Старі Стрілища Новострілищанського району Дрогобицької області, а її матір [PERSON] . Відомості про батька відсутні. /а. с.11/. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.12.1962, 18.10.1962 [PERSON] одружився з [PERSON] та після одруження дружині присвоєно прізвище " [PERSON] " /а.с.12/. Згідно копії актового запису про народження №2 від 09.01.1964 [PERSON] народився [INFO] , а його батьками були [PERSON] та [PERSON] /а.с.49/. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10.10.1982, [PERSON] народився [INFO] в смт. Нові Стрілища Жидачівського району Львівської області, а його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.13/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2000, [INFO] в смт. Нові Стрілища Жидачівського району Львівської області у віці 37 років помер [PERSON] , про що 27.10.2000 зроблено відповідний актовий запис №26 /а. с.14/. Згідно довідки виконавчого комітету Бібрської міської ради № 265 від 27.05.2022 [PERSON] проживав в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . До дня смерті і на день смерті разом із ним проживав і був зареєстрований батько [PERSON] /а. с.15/. Згідно витягу зі спадкового реєстру №64522593 від 27.04.2021, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася /а. с.16/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.06.2013, [INFO] в смт. Нові Стрілища Жидачівського району Львівської області у віці 78 років помер [PERSON] , про що 01.06.2013 зроблено відповідний актовий запис №15 /а. с.17/. Відповідно до довідки Бібрської міської ради №266 від 27.05.2022 [PERSON] був зареєстрований і проживав у [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . До дня смерті і на день смерті [PERSON] по даній адресі проживав без реєстрації [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконкомі Новострілищанської селищної ради заповіт не посвідчувався. /а.с.18/. Згідно витягу зі спадкового реєстру №64522215 від 27.04.2021, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася /а. с.19/. Згідно довідки відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.04.2021 №29-13-104/104-21, у Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю на території Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення ХIII сесії Жидачівської районної Ради народних депутатів від 22.09.2000 № 227 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії II-ЛВ №078309 від 10.04.2001. Реєстраційний номер 309. Площа земельної ділянки 1,7204 га. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифікату не видавалися. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Новострілищанській селищній раді Жидачівського району Львівської області зареєстрований сертифікат серії ЛВ № 016501 від 25.04.1997 на [PERSON] . Реєстраційний номер 348. Площа земельної ділянки 2,75 умовних кадастрових гектари. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження Голови Жидачівської районної державної адміністрації від 03.10.1996 №621. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифікату не видавалися /а. с.20/. Згідно листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Посацької А.О. №35/02-31 від 01.06.2022, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на земельні ділянки на території Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області, що належали померлому і є спадковим майном. /а. с.23/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією родиною. У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Згідно з ст. 524 статті ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1264 у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] після смерті сина [PERSON] успадкував спірні земельні ділянки, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, а отже вважається таким, що прийняв спадщину, відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини в смт. Нові Стрілища Жидачівського району Львівської області, підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини, необхідне для подальшого юридичного оформлення прийнятої спадщини після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку). Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідачка проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved