Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

14.02.2022 року з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , який зареєстрований 14.02.2014 року ВДРАЦС у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, до суду звернувся [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді від 21.03.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До судового засідання позивачем [PERSON] надано заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримані, в позовній заяві також вказано, що спільна дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Відповідач [PERSON] після наданого судом строку на примирення в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2014 року ВДРАЦС у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №119, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 14.02.2014 року (а.с. 6). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з матір`ю, що зазначено у позові та сторонами не спростовано. Щодо наявності між сторонами спору щодо поділу майна в позові не йдеться. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Після наданого судом строку для можливого збереження сім`ї, від учасників справи не надходило ніяких заяв чи клопотань. Наразі позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Суд приймає до уваги, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 992,40 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved