Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власницею 5/8 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.1982 року. Вказана 5/8 частина житлового будинку відокремлена та складає квартиру [ADDRESS] . У житловому будинку крім позивачки зареєстровані її син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідачі не проживають за вказаною адресою: [PERSON] - починаючи з 2000 року, [PERSON] починаючи з 2018 року. Відносини з сином та донькою позивачка не підтримує, їх місце проживання їй не відоме. Реєстрація відповідачів у вказаному будинку створює позивачці, як власниці будинку, перешкоди в реалізації її прав, зокрема, вона не має можливості оформити субсидію. На сьогодні реєстрація відповідачів за адресою: [ADDRESS] , є формальною, відповідачі не користуються жилим приміщенням більше року. З огляду на зазначене, позивачка просить визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигуліна С.М. від 13.07.2021 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.22). Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П. від 17.05.2022 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче провадження у справі (а.с.35). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.09.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні (а.с.52). Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання сповіщена належним чином, надала суду, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua, а також за адресою реєстрації, про причину неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань по справі суду не надали, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст.383 ЦК України\~та\~ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК України. У відповідності до ч.2 ст.405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72\~ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власницею 5/8 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серії та номер 2/2019, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 28.05.1982 року (а.с.11-12), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.09.2022 року №309506423. Позивачка [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями паспорту громадянина України (а.с.4). Згідно довідок Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 17.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.19, 20). Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] , [PERSON] , які є дітьми позивачки, не проживають за адресою реєстрацію більше п`яти років, наданий час вони проживають за межами України, із матір`ю не спілкуються, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживає одна. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, оскільки відповідачі за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживають більше року, вони втратили право користування житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст.7 цього Закону зняття з реєстрація місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ч.2 ст.405\~ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності його у спірному приміщенні понад один рік є поважними. Таким чином, будь-які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за адресою належного позивачці майна у відповідачів відсутні. Своїм перебуванням на теперішній час на реєстраційному обліку у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить позивачці, відповідачі створюють перешкоди в реалізації нею в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, тобто порушує ч.ч. 1,2 ст. 317, ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрація місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , оскільки позовні вимоги обґрунтовані. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. Відповідно до ч.1 ст.140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку. Солідарний зв`язок це матеріально правова категорія (ст.541 ЦК України), а не процесуальна. У відповідності до вимог ст.141\~ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., які підтверджені платіжним дорученням від 12.04.2021 (а.с.140), в рівних частинах з кожного, а саме, по 454,00 грн.

Outcome: approved