Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що згідно ордеру на квартиру ЛР №208 від 02.07.1991 року право користування квартирою [ADDRESS] було надано батьку позивачки [PERSON] та членам його родини [PERSON] (дружина) [PERSON] (дочка) та [PERSON] (син). Батько позивачки [PERSON] , якого було визначено основним квартиронаймачем помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.05.1993 року. Брат позивачки - [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до іншого міста понад 20 рік тому. З цього часу у квартирі він не проживає, на території м. Одеса не знаходиться. Факт не проживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується актом складеним та засвідченим ОСББ «Висоцького 812» 27.06.2022 року. У травні 2022 року позивачка з метою переоформлення на себе особового рахунку та подальшої приватизації квартири звернулася до Суворовської районної адміністрації із відповідною заявою, після чого їй було повідомлено, що на даний момент у квартирі окрім неї та її неповнолітнього сина зареєстрований і відповідач. Позивачка неодноразово протягом останніх років зв`язувалась із Відповідачем із проханням припинити реєстрацію за вищевказаною адресою, та Відповідач обіцяв це зробити, однак обіцянки не виконав. Це зумовило необхідність звернутись до суду із відповідним позовом, адже через те, що у квартирі зареєстрований Відповідач, позивачка позбавлена можливості перевести на себе особовий рахунок. Враховуючи зазначене, позивач просив його позов задовольнити, визнавши відповідача, [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням а саме, квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 19 липня 2022 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 22,23). Представник позивача-адвокат Грігорова Г. Л. надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову. (а.с. 33). Представник відповідача-адвокат Білоуса І. І. надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Зазначив, що 20 років тому вибув з території України до Республіки Казахстан та повертатися в Україну наміру не має. (а.с. 27). Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що згідно ордеру на квартиру ЛР №208 від 02.07.1991 року право користування квартирою [ADDRESS] було надано батьку позивачки [PERSON] та членам його родини [PERSON] (дружина) [PERSON] (дочка) та [PERSON] (син). (а.с. 4,5). Батько позивачки [PERSON] , якого було визначено основним квартиронаймачем помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . (а.с. 9). Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.05.1993 року. 9. (а.с. 10). Брат позивачки - [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до іншого міста понад 20 рік тому. З цього часу у квартирі він не проживає, на території м. Одеса не знаходиться. Факт не проживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується актом складеним та засвідченим ОСББ «Висоцького 812» 27.06.2022 року. (а.с. 12). Крім того, наявність зареєстрованих людей у квартирі позбавляє [PERSON] можливості переоформити на себе особовий рахунок. У зв`язку з цим [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Поважні причини відсутності визначені ч.3 ст.71 Житлового кодексу, перелік таких є вичерпним. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" - громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. На підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнавши [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням а саме, квартирою за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved