Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Надвірнянської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та зміну способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20.10.2004. У шлюбі у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . 30.10.2014 він надав нотаріальну згоду на зміну прізвища дитини на дівоче мами [PERSON] . 26.11.2016 він одружився вдруге, а [INFO] у нього від даного шлюбу народилась дочка [PERSON] . 28.04.2018 відповідач також вдруге одружилась, а [INFO] у неї від даного шлюбу народ син [PERSON] . 21.08.2019 Розпорядженням Надвірнянської РДА № 226 вирішено змінити прізвище його сина [PERSON] на прізвище чоловіка відповідача - [PERSON] , яке змінено 27.08.2019 . Син [PERSON] фактично проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання дитини визначено за спільною згодою батьків. У договірному порядку не вдалося вирішити питання щодо участі його як батька, у вихованні сина [PERSON] , тому він звернувся до органу опіки та піклування із заявою про визначення порядку його участі у вихованні та спілкуванні із дитиною. Надвірнянська районна державна адміністраія Івано-Франківської області прийняла Розпорядження № 305 про призначення днів та годин на побачення його з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення побачень, а саме: друга і четверта субота місяця - з 12:00 до 16:00 год.; 08 вересня - за погодженням батьків. Мати дитини рішення органу опіки та піклування не виконує. Досягти з нею домовленості про побачення з дитиною не вдається. Щодо обставин вчинення перешкод у спілкуванні з дитиною з боку відповідача зазначає, що його зустрічі з сином відбулися 14.12.2019, 28.12.2019, 11.01.2020, 25.01.2020, 13.03.2020. Усі зустрічі з сином були в присутності матері у м. Надвірна. Хоча Розпорядженням не визначено зустрічі з сином тільки в присутності матері, та не обмежено зустрічі лише у м.Надвірна, погодити з матір`ю дитини зустрічі з сином без її присутності та поза межами м. Надвірна, наприклад місць відпочинку та розвитку у м. Івано-Франківську, неможливо. Мати дитини категорично заперечує зустрічі з сином без її присутності та самостійно встановлює місце і тривалість зустрічей. Під час цих зустрічей мати дитини дозволяє дитині бавитися на смартфоні, всіляко намагається обмежити тривалість таких зустрічей, дитина на зустрічах з присутністю матері почувається скованою, не йде на контакт. Траплялися випадки, коли на зустрічі з сином відповідачем були запрошені сторонні особи, які поводили себе агресивно в його сторону, що не сприяло спілкуванню сином та травмувало його. У зв`язку з цим він змушений був звернутися до органу опіки та піклування Надвірнянської РДА з заявою про зміну встановленого раніше графіку побачень з умовою, щоб побачення відбувалися без участі мами та сторонніх осіб. 09.07.2020 комісія з питань захисту прав дитини Надвірнянської РДА вирішила рішення з даного питання не приймати, залишити розпорядження райдержадміністрації від 21.11.2020 № 305 в силі. Також рекомендовано [PERSON] створити належні умови для спілкування його з сином та не чинити в цьому перешокод. В подальшому він приїздив до сина або телефонував, щоб домовитись про зустріч 13.06.2020, 27.06.2020, 11.07.2020, 25.07.2020, 08.08.2020, але жодного відповідач не дала можливості з тих чи інших причин поспілкуватися з сином. Двічі, 13.06.2020 та 08.08.2020 була викликана поліція як ним, так і відповідачем. Враховуючи наявність конфлікту між ним та відповідачкою, та неможливість самостійно дійти згоди у вихованні дитини, а також наявність перешкод, які відповідач чинить йому у спілкуванні з дитиною, він вважає, що доцільно проведення побачень з сином без присутності матері, оскільки особисті конфліктні відносини між ними не повинні порушувати інтереси дитини, спричиняти на нього негативний вплив. Короткий зміст заперечень відповідача: 18.12.2020 від представника відповідача [PERSON] -адвоката Госедла О.Д. поступив письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позов не визнає, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та надуманими. Так, розпорядженням Надвірнянської РДА від 21.11.2019 № 305 «Про призначення днів та годин на побачення» встановлено побачення позивачу [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , в наступні дні та години: друга і четверта субота місяця - з 12.00 до 16.00 год.; 08 вересня - за погодженням батьків. З часу народження [PERSON] , будь-яких спорів щодо спілкування позивача з сином [PERSON] не виникало. Позивач з часу розірвання шлюбу взагалі не брав участі у вихованні сина [PERSON] . Більш того позивач навіть не намагався налагодити відносини між ним та сином. Даний спір почався після того, як Надвірнянська РДА надала висновок від 26.07.2019 про позбавлення батьківських прав [PERSON] . До подання позовної заяви про позбавлення позивача батьківських прав відповідач багаторазово рекомендувала позивачу налагодити стосунки з сином. Однак позивач не бажав з цього приводу спілкуватись, відповідав, що не має часу на спілкування з сином. Внастідок цього 30.10.2018 [PERSON] подала заяву до Надвірнянської РДА про розгляд питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав та надання відповідного висновку. Комісія з питань захисту прав дитини Надвірнянської РДА 15.11.2018 розглянула заяву [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Як вбачається з протоколу № 13, комісія прийняла рішення про залишення цього розгляду. Одночасно рекомендувала [PERSON] налагодити контакт з сином та більше часу і уваги приділяти вихованню сина. Однак позивач не виконував рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської РДА і не змінив свого ставлення до дитини. 12.11.2018, 10.07.2019, 13.11.2019 Службою у справах дітей Надвірнянської РДА проводились бесіди з [PERSON] . За результатами бесід надані довідки, з яких вбачається, що [PERSON] не знає [PERSON] . Як зазначено в довідці від 13.11.2019, хлопчик не знає позивача, що він бачив та спілкувався з цим «дядьком», але бажання ще раз зустрічатись хлопчик не має. З цих довідок також вбачається, що дитина називає своїм батьком [PERSON] . Вказані довідки підтверджують, що саме дитина не хоче спілкуватись з позивачем. У липні 2019 відповідач повторно звернулась до Надвірнянської РДА про надання висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав. 18.07.2019 Надвірнянська РДА розглянула повторну заяву [PERSON] про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав від 26.07.2019 № 04-32/20, [PERSON] вважається таким, що свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина, підставою для надання такого висновку. Надвірнянська РДА, як орган опіки та піклування, надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому Надвірнянська РДА врахувала той факт, що позивача попереджали про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, що підтверджується протоколом комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської РДА від 15.11.2018 року № 13. Після прийняття рішення Надвірнянською РДА про призначення днів та годин на побачення, а саме з грудня 2019 року до 12 грудня 2020 року, позивач був на зустрічі з сином 11 разів, з яких син [PERSON] відмовився спілкуватись з позивачем 5 разів: 27 червня, 08 серпня, 08 вересня, 10 жовтня та 12 грудня 2020 року. В зв`язку з тим, що син [PERSON] відмовлявся спілкуватись з позивачем, між сторонами виникали конфлікти, для яких обидві сторони звертались в поліцію. Вказані обставини підтверджуються матеріалами перевірок та відповідей на звернення [PERSON] та [PERSON] , а саме: копією відповіді [PERSON] від 13.07.2020 та довідки за результатом розгляду звернення від 19.06.2020 року; копією відповіді [PERSON] від 17.09.2020 та довідки за результатом розгляду звернення від 10.08.2020; копією відповіді [PERSON] від 23.10.2020 за результатом розгляду звернення від 10.10.2020. Як вбачається з даний відповідей та довідок, дійсно були конфліктні ситуації між сторонами. Однак працівниками поліції не було встановлено фактів вчинення перешкод [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] . Разом з тим з довідки за результатами розгляду звернення [PERSON] від 09.09.2020 вбачається, що була проведена перевірка, за результатами якої встановлено, що 08.08.2020 близько 12.40 год. [PERSON] перебував в [ADDRESS] , біля території господарства, оскільки мав на меті зустрітись із сином [PERSON] . Перебуваючи разом з сином [PERSON] , заявниця пропонувала сину підійти до батька [PERSON] , однак син [PERSON] відмовився підійти до батька, через те що останній йому не знайомий та тривалий час був відсутній у житті сина. Розізлившись на небажання сина [PERSON] підійти до [PERSON] , останній вчинив конфлікт, під час якого підвищував голос на неповнолітнього сина [PERSON] та ображав заявницю. При цьому під час вказаних подій заявниця жодним чином не перешкоджала [PERSON] бачитись та спілкуватись із сином [PERSON] . Як стверджує позивач, на зустрічах були сторонні особи, які поводились агресивно щодо позивача, що не сприяло спілкуванню з сином та травмувало його. Це твердження є голослівним, оскільки позивач не надає будь-яких доказів на підтвердження своїх слів. Також зазначає, що позивач 27.05.2020 подав заяву до Надвірнянської РДА про зміну його участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] . Заява позивача розглянута на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської РДА. В результаті розгляду заяви комісія прийняла рішення про залишення розпорядження Надвірнянської РДА від 21.11.2019 № 305 «Про призначення днів та годин на побачення» без змін. Також комісія дійшла висновку, що проведення зустрічей батька з сином без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між батьком і сином відсутній стійкий психологічний зв`язок, і поки-що дитина повноцінно не сприймає [PERSON] , як батька. [PERSON] стверджує, що на останній зустрічі син [PERSON] одразу категорично відмовився спілкуватись з позивачем. Під час зустрічі позивач пробував щось розпитати в [PERSON] , але хлопчик відповідав коротко, розвивати дані теми він не хотів. Позивач спитав в [PERSON] чи він є йому чужий. [PERSON] відповів, що [PERSON] для нього чужий. Також він пояснював хлопчику, що він його тато, але [PERSON] лише посміявся і сказав, що [PERSON] не його тато. Тоді [PERSON] спитав хто його тато і [PERSON] сказав, що його тато [PERSON] і вказав на нього, так як той знаходився недалеко. Після цієї розмови [PERSON] більше не бажав спілкуватись і пішов додому. За твердженням відповідачки, після кожної зустрічі сина з позивачем [PERSON] довгий час стає замкнутим, плаче та заявляє, що він більше не буде зустрічатись з позивачем. Таким чином вважає, що позивач не довів, що [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. Також не має підстав змінювати спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Окрім того позивач не надав будь-яких доказів, які підтверджують позовні вимоги. Стислий виклад позицій сторін: Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просили суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача [PERSON] , не чинити перешкоди позивачу [PERSON] у спілкуванні та вихованні з його дитиною [PERSON] , [INFO] . Змінити способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні з сином [PERSON] , [INFO] .. Також представник позивача зробив заяву до закінчення судових дебатів, що ним буде подано заяву про підтвердження розміру судових витрат по справі, понесених позивачем, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визначли з підстав, зазначених у відзиві на позов, просили суд ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Також представник відповідача зробив заяву до закінчення судових дебатів, що ним буде подано заяву про підтвердження розміру судових витрат по справі, понесених відповідачем, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Надвірнянської міської ради в судовому засіданні пояснила, що 28.01.2021 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто питання про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та зміну способу участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] . На засіданні комісії були присутні: мати дитини [PERSON] , та батько дитини [PERSON] . Враховуючи пояснення обидвох батьків, діючи в інтересах неповнолітньої дитини, комісія з питань захисту прав дитини Надвірнянської міської ради вирішила: не приймати рішення щодо питання про збільшення часу для спілкування з дитиною. Рекомендувати батькові [PERSON] бачитися та спілкуватися з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , в дні та години, які призначені розпорядженням голови райдержадміністрації від 21.11.2019 року № 305. Рекомендувати [PERSON] та іншим особам, з якими проживає малолітня дитина, не чинити перешкод у спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON] . У вирішенні даного позову покладається на розсуд суду. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.08.2020 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.12.2020 задоволено клопотання представника позивача про проведення підготовчого засідання по даній справі в режимі відеоконференції. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2020 по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалами Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.12.2020, 25.02.2021, 13.04.2021, 30.07.2021, 02.06.2021, 27.08.2021, 05.10.2021, та від 16.11.2021 задоволено клопотання представника позивача про проведення судових засідань по даній справі в режимі відеоконференції. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2021 зобов`язано третю особу орган опіки та піклування Надвірнянської РДА надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2021 по даній справі залучено Службу у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представника органу опіки та піклування, в якості правонаступника третьої особи по справі Служби у справах дітей Надвірнянської РДА. Зобов`язано третю особу Службу у справах дітей Надвірнянської міської ради надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2021 в задоволенні заяви представника позивача-адвоката Климишина І.П. про забезпечення позову по даній справі відмовлено. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] 16.07.2011 зареєстрували шлюб у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 312. В шлюбі у них народився син [PERSON] - [INFO] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2013 (а.с. 8). Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20.10.2014 шлюб між сторонами розірвано. Позивач [PERSON] надав нотаріально завірену заяву про надання згоди на зміну прізвища свого сина [PERSON] . У зв`язку із зміною прізвища Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 17.09.2013 складено відповідний актовий запис про народження № 169 та повторно видано свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 27.08.2019 на ім`я [PERSON] , [INFO] . (а.с. 9,11). Позивач [PERSON] 26.11.2016 зареєстрував шлюб з [PERSON] , у якому у нього народилась дочка [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 10). Розпорядженням Надвірнянської РДА № 305 від 21.11.2019 призначено дні та години на побачення батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення побачень, а саме: друга і четверта субота місяця - з 12:00 до 16:00 год., 8 вересня - за погодженням батьків. Зобов`язано [PERSON] та інших осіб, з якими проживає малолітня дитина, не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. 09.07.2020 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської РДА розглянуто заяву [PERSON] про зміну його участі у вихованні та спілкуванні і малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . За результатами розгляду заяви Комісія дійшла висновку, що проведення зустрічей батька з сином без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між батьком та дитиною відсутній стійкий психологічний зв`язок і дитина, з огляду на її вік і тривалість проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає [PERSON] , як батька. Тому Комісія вирішила рішення органу опіки та піклування з даного питання не приймати та залишити розпорядження Надвірнянської РДА від 21.11.2019 № 305 в силі. Рекомендувати [PERSON] створити належні умови для спілкування батька з сином та не чинити в цьому перешкод (а.с. 13). Як вбачається з довідки Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 19.06.2020 за результатами розгляду звернення гр. [PERSON] , в Надвірнянський ВП ГУНП в Івано-Франківській області 13.06.2020 року о 12.36 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.06.2020 о 12:35 за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не дає своєму колишньому чоловіку [PERSON] бачитись із їхнім спільним сином [PERSON] , 2013 р.н. Перевіркою не встановлено будь-яких фактів адміністративних чи кримінальних правопорушень. Із гр. [PERSON] проведена профілактична бесіда щодо виконання розпорядження Надвірнянської РДА № 305 від 21.11.2019 та недопущення перешкоджання зустрічі колишньому чоловікові [PERSON] з їхнім спільним сином [PERSON] (а.с. 34). Як вбачається з довідки Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 09.09.2020 за результатами розгляду звернення гр. [PERSON] , 10.08.2020 до Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло звернення від [PERSON] , яка просить вжити заходів щодо колишнього чоловіка [PERSON] , який 08.08.2020 близько 12.40 год. в [ADDRESS] вчинив конфлікт, під час якого підвищував голос на неповнолітнього сина [PERSON] . Проведеною перевіркою встановлено, що 08.08.2020 близько 12.40 год [PERSON] перебував в [ADDRESS] , біля території господарства, оскільки мав на меті зустрітись із сином [PERSON] . Перебуваючи разом із сином заявниця пропонувала синові підійти до батька [PERSON] , однак син [PERSON] відмовився підійти до батька, через те що останній йому не знайомий та тривалий час був відсутній у житті сина. Розізлившись на небажання сина [PERSON] підійти до нього, [PERSON] вчинив конфлікт, під час якого підвищував голос на неповнолітнього сина [PERSON] та ображав заявницю. При цьому під час вказаних подій заявниця жодним чином не перешкоджада [PERSON] бачитись та спілкуватись із сином [PERSON] . Опитаний з даного приводу [PERSON] пояснив, що дійсно у зазначений період часу знаходився в [ADDRESS] , так як приїхав зустрітись із сином [PERSON] . Однак [PERSON] не надала можливості провести час із сином [PERSON] . Під час вказаних подій будь-яких протиправних дій стосовно [PERSON] та [PERSON] не вчинялось зі сторони [PERSON] (а.с. 69). Працівники служби у справах дітей Надвірнянської РДА 12.11.2018, 10.07.2019 та 13.11.2019 проводили бесіди з малолітнім [PERSON] , що підтверджується копіями відповідних довідок про проведення бесіди. З даних довідок вбачається, що зі слів хлопчика працівникам служби стало відомо, що він [PERSON] не знає та називає його дядьком, своїм батьком називає [PERSON] , з яким на даний час проживає [PERSON] (а.с. 73-75). З довідки Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 16.10.2020 за результатами розгляду звернення [PERSON] вбачається, що в Надвірнянський ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло звернення від [PERSON] , яка просить вжити заходів щодо колишнього чоловіка [PERSON] . В ході перевірки 15.10.2020 по факту конфлікту в неї з її колишнім чоловіком [PERSON] пояснила, що даний громадянин здійснював психологічний тиск на їхнього сина [PERSON] , який відмовлявся йти на зустріч з ним у встановлений час розпорядженням РДА, ображав її та принижував. В ході перевірки з гр. [PERSON] в телефонному режимі було проведено профілактичну бесіду по недопущенню порушень правил зустрічі його з сином встановлених розпорядженням РДА, оскільки він проживає у м. Львів. Перевіркою не встановлено будь-яких фактів кримінальних правопорушень (а.с. 76). До матеріалів справи долучено копію висновку судово-психіатричного експерта СПЕ № 212/2021 від 11.10.2021, з якого вбачається, що згідно висновків встановлено наступне: 1.Індивідуально-психологічні особливості обох батьків, особливості їх виховної поведінки не мають ознак негативного впливу на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини, а поглиблення конфліктної сімейної ситуації може негативно вплинути на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини. 2.Враховуючи вікові особливості малолітнього [PERSON] , 2013р.н., оцінка сімейної ситуації дитини має залежність від впливу з боку батьків та інших референтних дорослих осіб, таке поняття, як «оцінка сімейної ситуації» у дитини щенедостатньо сформувалось з урахуванням сімейно-правових, юридичних, морально-етичних аспектів. Своєю сім`єю [PERSON] вважає маму - [PERSON] , батька - [PERSON] , та двох братиків - [PERSON] і [PERSON] , про те, що [PERSON] є батьком хлопчика, ніхто дитині раніше не розповідав і нічого з даного приводу не пояснював. 3.Можна вважати, що [PERSON] виявляє прихильне ставлення до свого сина [PERSON] , 2013р.н., з намаганням підтримувати і покращувати батьківсько-дитячі стосунки. 4,9. [PERSON] , 2013р.н., виявляє негативне ставлення до батька [PERSON] , якого вважає «дядьком [PERSON] », оскільки хлопчикові ніхто не пояснив, яку соціальну роль в житті дитини виконує [PERSON] , що виражається в небажанні говорити про нього і, щоб останній до нього не приїжджав. 5.У [PERSON] , батька [PERSON] , не виявленоознак таких особливостей психічного стану та індивідуально-психологічних особливостей,які би надали негативний вплив напсихічний стан і особливості психічного розвиткудитини. 6.Ознак використання батьком неприпустимих, з точки зору дотримання прав дитини, форм поводження і способів виховання не виявлено. 7.Питання: «Враховуючи рівень психічного розвитку, психічний (емоційний) стан, конкретні особливості досліджуваної ситуації, чи міг [PERSON] адекватно сприймати і запам`ятовувати обставини справи, надавати правильну інформацію про них?» є некоректним, оскільки не уточнено, про які обставини справи йде мова. 8.Ознак несприятливих наслідків дій [PERSON] для психіки, психічного й особистісного розвитку неповнолітньої особи [PERSON] не виявлено. 10.Малолітній [PERSON] з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища виявляє прихильність до матері - [PERSON] та до [PERSON] , якого вважає своїм батьком. З урахуванням вікових особливостей [PERSON] та умов мікросоціального середовища він не може надати оцінку відношенню кожного з батьків. 11. З урахуванням вікових особливостей, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку [PERSON] , не є доцільним в інтересах дитини відсутність контактів з батьком [PERSON] . Враховуючи емоційний стан малолітнього, який виражається ситуативною тривожністю і напруженням при згадці про [PERSON] , що зумовлено відсутністю розуміння і належного пояснення дитині про його соціальну і сімейну роль в житті хлопчика, що ускладнює та негативно впливає на контакти хлопчика з батьком [PERSON] . 12.Особливість [PERSON] характеризується такими індивідуально-психологічними властивостями, як: обачність, розсудливість, доброзичливість, пасивність, емоційна стійкість, переважають екзальтовані риси характеру, які не досягають рівня акцентуації, як крайньої межі характерологічної норми, і вказують на схильність до змін настрою від припіднятого до зниженого, сумного (а.с. 179-185). 28.01.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської РДА розглянуто питання про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та зміну способу участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] . На засіданні комісії були присутні [PERSON] та [PERSON] , батьки малолітнього [PERSON] , [INFO] . Своє прохання про зміну способу участі у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] мотивує тим, що хоче більше часу проводити з сином, з його слів [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з сином. Коли він приїжджає на зустрічі з хлопчиком, [PERSON] говорить, що сина немає вдома, у телефонному режимі не може спілкуватись, оскільки [PERSON] відмовляється дати номер телефону дитини, тому налагодити будь-який контакт з сином йому не вдається. В свою чергу [PERSON] повідомила, що вона не чинить перешкод у спілкуванні, однак [PERSON] сам не хоче бачитися з батьком. Хлопчик мало знайомий з батьком, тому потрібний час для налагодження стійкого психологічного зв`язку батька з сином. Потрібен час, протягом якого буде відбуватися налагодження спілкування [PERSON] з батьком і формування емоційної прихильності сина до батька. Працівниками служби у справах дітей було здійснено виїзд в сім`ю [PERSON] , обстежено умови проживання та утримання дитини. Умови проживання задовільні, для дитини відведена окрема кімната, яка обладнана всім необхідним для навчання, розвитку та відпочинку дитини. З [PERSON] проведено бесіду, хлопчик повідомив, що батько ( [PERSON] ) проводить з ним багато часу, грається, допомагає з уроками. [PERSON] (так називає біологічного батька [PERSON] ) з ним спілкувався давно, бажання продовжувати спілкування хлопчик не виявляє. Комісія, заслухавши батьків хлопчика та діючи виключно в інтересах дитини, дійшла висновку, що на даний час не має потреби збільшувати час для спілкування дитини з батьком. За результатами засідання комісія вирішила: не приймати рішення щодо питання про збільшення часу для спілкування з дитиною. Рекомендувати батькові [PERSON] бачитися та спілкуватися з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , в дні та години, які призначені розпорядженням голови райдержадміністрації від 21.11.2019 року № 305. Рекомендувати [PERSON] та іншим особам, з якими проживає малолітня дитина, не чинити перешкод у спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON] (а.с. 190-191). Згідно характеристики від 29.12.2021 на учня 3-В класу Надвірнянського ліцею № 3 [PERSON] вбачається, що [PERSON] має хороший фізичний і розумовий розвиток, достатній рівень навчальних досягнень з усіх предметів. Програмований матеріал засвоює швидко. Має добре розвинену пам`ять, швидко запам`ятовує навчальний матеріал. Організований, вміє самостійно працювати. Дотримується режиму дня, адекватно реагує на похвалу чи зауваження вчителя. Спокійний, врівноважений, вихований хлопчик. З однокласниками товариський, не конфліктний. Батьки [PERSON] та [PERSON] приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини. Батько [PERSON] впродовж навчання дитини у 2-3 класах, не спілкувався з класним керівником з питань навчання і виховання сина (а.с. 194). В характеристиці з місця проживання [PERSON] від 10.01.2022 зазначено, що [PERSON] одружена. Зі слів заявниці батько [PERSON] , [PERSON] , життям та матеріальним становищем малолітнього сина не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає. У 2018 році [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] . На даний час забезпеченням та вихованням сина [PERSON] займаються разом [PERSON] та [PERSON] . У 2018 у подружжя з`явився другий син [PERSON] , а у 2020 році третій син [PERSON] . Хлопчики гарно ладнають між собою. [PERSON] виховується у повноцінній сім`ї та називає [PERSON] татом. [PERSON] підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і в спілкуванні з сусідами. За період проживання скарг від сусідів на неї не надходило (а.с. 195). Згідно копії характеристики депутата Львівської міської ради від 16.08.2019 вбачається, що [PERSON] проживає разом з дружиною та малолітньою дитиною. Зі слів сусідів сім`я характеризується виключно позитивно, мають місце хороші сімейні стосунки. [PERSON] бере активну участь у вихованні доньки, є добрим батьком. Зі слів дружини [PERSON] , [PERSON] намагається створити всі умови для його всебічного розвитку старшого сина [PERSON] та брати належну участь у його вихованні (а.с. 196). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що є матір`ю відповідача [PERSON] , та бабусею малолітнього [PERSON] . Підтвердила, що з часу розірвання шлюбу між сторонами відповідач не брав активну участь у спілкуванні з неповнолітнім сином, хлопчик проживає з мамою та її чоловіком, якого сприймає, як батька. [PERSON] не чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з чином, однак хлопчик сам не бажає спілкуватись з позивачем, так як його не знає. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначив, що є працівником Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області. 08.08.2020 він як працівник поліції здійснював виїзд на виклик [PERSON] за адресою [ADDRESS] . На місці події [PERSON] повідомила, що батько хлопчика [PERSON] вчинив конфлікт, під час якого підвищував голос на неповнолітнього сина [PERSON] . [PERSON] пояснив, що мав на меті зустрітись із сином [PERSON] , однак мати хлопчика перешкоджала зустрічі. На його запитання, чи бажає хлопчик підійти до батька та поспілкуватись з ним, [PERSON] відмовився підійти до батька, оскільки останній йому не знайомий. Ствердив, що під час вказаних подій [PERSON] жодним чином не перешкоджада [PERSON] бачитись та спілкуватись із сином [PERSON] . В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , 2013 р.н. пояснив, що він проживає з мамою [PERSON] , батьком [PERSON] , та двома братиками [PERSON] і [PERSON] . Він знає відповідача [PERSON] , якого вважає «дядьком [PERSON] », однак не бажає говорити про нього і хоче, щоб останній до нього не приїжджав. Позиція суду та нормативно-правове обгрунтування: Спірні правовідносини склалися між сторонами з приводу усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо,у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач не брав участь у житті сина, та став активно проявляти інтерес до батьківських обов`язків після того, як [PERSON] поставила питання про позбавлення його батьківських прав, між сторонами склалися неприязні відносини. Саме відсутність батька у житті дитини та його нейтральне ставлення в перші роки життя малолітнього сина до своїх батьківських обовязків, стали однією з причин, що дитина не бажає спілкуватися з одним із батьків, так як його не знає. З врахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме не доведена наявність перешкод для спілкуванні та виховання малолітньої дитини з боку відповідачки. Отже, матеріали справи не містять доказів, які б у відповідності до ст. 159 СК України свідчили, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином. У відповідності до ст. 157 СК України позивач та відповідач мають спільно вирішувати питання щодо виховання свого сина. Оскільки позивач проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з ним, а відповідач, з якою проживає дитини, не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. При цьому, встановлюючи порядок побачень батька з сином, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, а також висновок психологічного обстеження дитини, проведений психологом, суд, дійшов висновку, що визначений порядок запропонований органом опіки та піклування періодичних тимчасових побачень батька з дитиною є найбільш доцільним, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам. Разом з тим суд вважає, що проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає позивача, як батька. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності сина до батька. Отже підстав для зміни способу участі одного з батьків у вихованні дитини судом не встановлено. Висновки суду: Враховуючи наведене, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, у зв`язку з недоведеністю позивачем наявності перешкод у спілкуванні та вихованні малолітнього сина з боку відповідача, та відсутності підстав для зміни способу участі одного з батьків у вихованні дитини у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Надвірнянської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та зміну способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною необхідно відмовити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сторонами до закінчення судових дебатів зроблено заяви про те, що ними буде подано заяви про підтвердження розміру судових витрат по справі, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 7, 9, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, ст. 15 ЗУ "Про охорону дитинства", ст.ст. 141, 153, 157, 159 СК України,

Outcome: dismissed