Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: 1) стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на його користь середній заробіток за період затримки видачі трудової книжки у сумі 123 933,76 грн.; 2) змінити запис у трудовій книжці, щодо дати звільнення. В обґрунтування позову зазначає, що до звільнення працював керуючим територіально відокремленого безбалансового відділення №10026/045 ПрАТ «Державний ощадний банк України». Зазначає, що його було звільнено з посади на підставі наказу № 2838-к від 31.07.2019 року «Про звільнення [PERSON] ». Вказує, що 31.07.2019 року, а саме в день його звільнення, до його кабінету зайшли представники Головного управління по м. Києву та Київській області, які вручили йому наказ про його звільнення. При цьому трудову книжку йому не було вручено, а лише ознайомлено з листом, де саме можна отримати трудову книжку. Крім того, після вручення позивачу наказу про звільнення, представники управління попередили його про те, що в цей день відбудеться передача справ, а тому оскільки передача справ відбувалась у день звільнення позивача, він фізично не міг отримати трудову книжку у день звільнення, а відповідачем не було вчинено дій, спрямованих на отримання позивачем трудової книжки у день його звільнення. У зв`язку із цим, просить стягнути середній заробіток за період затримки видачі трудової книжки. Наводить аргументи про те, що відповідачем не було дотримано порядку та строків видачі трудової книжки звільненому працівнику відповідно до ст. 47 КЗпП України, а тому просить стягнути середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки за час вимушеного прогулу відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2019 дана цивільна справа розподілена головуючому судді [PERSON]. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Васильченка О.В. від 10.03.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 31.03.2021 року представником відповідача подано до суду відзив, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що наказом філії ГУ по м. Києву та Київській області №385-ОС від 20.04.2012 «Про призначення працівників ТВБВ №10026/045» [PERSON] призначено на посаду керуючого ТВБВ №10026/045 з 21.04.2012 за переведення з філії - Дарницького відділення №5397 АТ «Ощадбанк». Зазначає, що наказом начальника філії ГУ по м. Києву та Київській області №2838-к від 31.07.2019 «Про звільнення [PERSON] » позивача звільнено 31.07.2019 року за систематичне невиконання обов`язків без поважних причин на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. 31.07.2019 року в приміщенні ТВБВ №10026/045 о 15.40 год. за адресою: [ADDRESS] [PERSON] було ознайомлено з наказом про звільнення і вручено листа, в якому зазначено про необхідність отримання трудової книжки за адресою: [ADDRESS] або надіслати листа, в якому буде зазначена адреса, за якою йому буде надіслано трудову книжку. Факт отримання [PERSON] листа №100.24-12/ від 31.07.2019 того ж дня підтверджується особистим підписом позивача. Крім того, 01.08.2019 року аналогічний лист був надісланий поштою на адресу позивача, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, ні в день звільнення, ні в інші дні позивач не звернувся до відповідача безпосередньо за отриманням трудової книжки, відповідач не відмовляв позивачу у видачі трудової книжки, згоди на поштову пересилку трудової книжки не надано. У зв`язку з чим вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. 02.04.2021 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, в якій останній зазначив, що враховуючи малий залишок робочого часу ( від 15.40 до 18.00 - часу роботи центрального офісу), територіальної віддаленості робочого місця позивача від офісу, а також те, що наприкінці робочого дня відповідач запланував передачу справ, відповідач повинен був привезти трудову книжку разом з наказом про звільнення та вручити її позивачу. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2021, цивільну справу № 758/13902/19 (номер провадження 2/758/1897/21) передано судді Подільського районного суду м. Києва Скрипник О.Г., оскільки суддю [PERSON] згідно рішення Вищої ради правосуддя № 798/0/15-21 від 08.04.2021 звільнено з посади судді Подільського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 11.05.2021 справу № 758/13902/19 прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву, просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з вищевказаних підстав. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. З матеріалів справи встановлено, що на підставі службової записки начальника відділу фінансового моніторингу Степаненко А.О. від 15.03.2019 № 100.28-18/129 «Щодо здійснення пост аудиту», якою зафіксовано недостатність дій керуючого ТВБВ №10026/045 [PERSON] , направлених на усунення недоліків, виявлених під час проведення аудиторської перевірки з питань фінансового моніторингу в ТВБВ №10026/045, та враховуючи догану, оголошену наказом від 28.02.2019 року № 860-к [PERSON] за неналежне виконання посадових обов`язків керуючого ТВБВ відповідно до посадової інструкції від 05.06.2018 року, звільнено [PERSON] з посади керуючого ТВБВ №10026/045 філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» 31.07.2019 року за систематичне невиконання обов`язків без поважних причин, п. 3 ст. 40 КЗпП України. [PERSON] ознайомлений з наказом про звільнення від 31.07.2019 № 2838-к про що свідчить його підпис. В матеріалах справи міститься лист-повідомлення ПАТ «Державний ощадний банк України» від 31.07.2019 року № 100.24-12/, яким позивача повідомлено прибути до Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (м. Київ, вул. Володимирська, 27, каб. №315) для отримання оригіналу трудової книжки або надіслати на адресу Головного управління лист з проханням надіслати трудову книжку на зазначену позивачем адресу. [PERSON] ознайомлений з вказаним листом 31.07.2019 року, про що свідчить його підпис. 01.08.2019 року аналогічний лист направлено поштою на адресу [PERSON] , про отримання листа свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого вбачається, що [PERSON] особисто отримав вищевказаний лист 02.08.2019 року. Згідно ч. 1 ст. 71 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України,доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. п 3,4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки» від 27.04.1993 № 301, трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах, організаціях, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За приписами п. п. 4.1, 4.2 Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому п. 2.10 цієї Інструкції. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Згідно до ст. 47 КЗпПУ, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст. 116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст. 117 КЗпПУ) У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (ч. 4 ст. 235 КЗпП). Суд вважає посилання позивача щодо затримки у видачі трудової книжки, стягнення заробітку за час затримки такими, що не відповідають дійсності та не підтверджуються належними доказами. Матеріалами справи не встановлено наміру позивача отримати трудову книжку, відповідачу не направлялося жодних письмових звернень з вимогою видачі трудової книжки чи дозволу на направлення трудової книжки поштою. Наведене підтверджує і той факт, що лист-повідомлення від 31.07.2019, який надісланий позивачу 01.08.2019, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отриманий ним 02.08.2019 року. Відповідно, суд не приймає розрахунок про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, наведений у позовній заяві, та не вбачає вини відповідача у затримці видачі трудової книжки. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до беззаперечного висновку, що позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed