Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про розірвання його шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 29.09.2012 р.. перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, подружжя втратило почуття одне до одного. Сімейні стосунки між ними фактично припинилися. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Проти надання строку на примирення заперечує. Між подружжям в добровільному порядку на дату подачі позову вирішено питання про утримання сина та рівну участь кожного з батьків у житті та вихованні сина. Питання про місце проживання сина та поділ спільного майна подружжя не порушено. Позивач просить розірвати їх шлюб з відповідачкою. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, але скерував до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, шлюб просить розірвати. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду відзив, в якому вказала, що питання, висвітлене у позовній заяві, про участь кожного з батьків у вихованні сина доречне, але не є предметом позову. Спір про місце проживання сина відсутній. Син проживає разом з відповідачкою з грудня 2021 р. Відповідачка зазначила, що шлюбні відносини з позивачем припинено з грудня 2021 р. Справу просила розглянути в її відсутність, проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечує з урахуванням зазначення місця проживання дитини на момент розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб (виданого повторно) серії [NUMBER] від 04.05.2022 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.09.2012 р. у відділі ДРАЦС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) за актовим записом №1330, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.2015 р. [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я з грудня 2021 р. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Позивачем при подачі позиву сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 496,20 грн.

Outcome: approved