Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

14 грудня 2017 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернулися зі спільним позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, в якому позивачі просили витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] на їх, [PERSON] та [PERSON] користь, квартиру [ADDRESS] , та визнати за ними, [PERSON] та [PERSON] право власності на вищевказану квартиру по 1/2 за кожним, в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року позовні вимоги [PERSON] про витребування із чужого незаконного володіння [PERSON] на його, [PERSON] користь, квартиру [ADDRESS] , припинення права власності [PERSON] та визнання за ним, [PERSON] право власності на вищевказану квартиру та позовні вимоги [PERSON] про витребування із чужого незаконного володіння [PERSON] на її, [PERSON] користь, квартиру [ADDRESS] , та визнання за нею, [PERSON] право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя - роз`єднано в окремі самостійні провадження; в межах справи №175/4781/17-ц (провадження №2/175/1807/17) залишено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про витребування із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] квартири [ADDRESS] , припинення права власності [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності на вищевказану квартиру. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року прийнято уточнену позовну заяву [PERSON] в якій останній просив суд постановити рішення, яким витребувати із незаконного чужого володіння [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 83,6 кв.м., житловою площею 54,6 кв.м., що складається з: 1 - коридор, 2, 3, 6, 8 - кімнати, 4 - вбиральня, 5 - ванна, 7 - вбудована шафа, 9 - кухня, І - лоджія; припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] (за довіреністю т.2 а.с.74-75) про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку (а.с.112,113), однак у судове засідання не з`явилися. [PERSON] подала заяву про відкладення розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (т.2 а.с.34) надала заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, та просила суд не відкладати розгляд справи, оскільки стороною позивача неодноразово було подано клопотання про відкладення розгляду справи(а.с.114); надано відзив на уточнену позовну заяву(т.1 а.с.192-196). Третя особа [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про отримання поштового відправлення(т.1 а.с.74-75) та поштовим поверненням, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (т.2 а.с.43) про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, що підтверджується особистою розпискою (т.2 а.с.100) та телефонограмою(а.с.109), однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд не приймає до уваги заяву [PERSON] щодо відкладення слухання справи, оскільки останньою не надано доказів неможливості прибуття у судове засідання, з урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається зі змісту ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 24 квітня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС адміністрації Верх-Ісетського району м. Єкатеринбурга російської Федерації, про що вчинено актовий запис за №298(т.1 а.с.16). 24 вересня 2007 року [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] (т.1.а.с.17). Також 24 вересня 2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11221002000 згідно якого [PERSON] отримав від банку кредитні кошти у розмірі 76 000 доларів США(т.1 а.с.23-25). Для забезпечення виконання умов Договору про надання споживчого кредиту №11221002000 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір Іпотеки №11221002000/1, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А.(Т.1 а.с.27-30). Також між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №11221002000/2 від 24 вересня 2007 року згідно з яким [PERSON] зобов`язалася перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань перед АКІБ «УкрСиббанк», що виникли з кредитного договору №11221002000 від 24 вересня 2007 року(т.1 а.с.26). 25 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (т.1 а.с.198). Пунктом 3 зазначеного договору визначено, що на підтвердження намірів сторін укласти основний договір , [PERSON] передав [PERSON] грошову суму у розмірі 100 000 грн.; зазначена сума розцінюється сторонами у договорі , як повний розрахунок наступного договору купівлі-продажу. Підпунктом 5 та 7 пункту 8 вищевказаного договору визначено, що договір укладено у відповідності зі справжньою волею, без будь-яких застосувань фізичного чи психічного тиску; правочин вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків. Відповідно до акту прийому-передачі грошових коштів [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму у розмірі 100 000 грн. на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу(т.1 а.с.200). Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третьої особи приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А., приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліни Володимирівни про визнання права власності задоволено; визнано договір купівлі-продажу квартири загальною площею. 83,6 кв.м., житловою площею - 54,6 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , укладений 25 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним; визнано та зареєстровано за [PERSON] право власності на квартиру загальною площею 83,6 кв.м., житловою площею - 54,6 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнано недійсним та припинено іпотечний договір №11221002000/1 від 24 вересня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] ; визнано недійсним та припинено Договір про надання споживчого кредиту №11221002000 від 24 вересня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] ; скасовано та вилучено заборону на нерухоме майно за №5711440 в Єдиному реєстрі, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладену 24 вересня 2007 року на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки №11221002000/1 від 24 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якубою О.А. за реєстровим №5757, укладеного між Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та [PERSON] та внесено відомості про виключення квартири із Державного реєстру обтяження нерухомого майна; скасовано та вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у вигляді арешту нерухомого майна №10105605 від 04 серпня 2010 року, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №20611221 від 12 липня 2010 року, відділом Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції стосовно квартири за адресою: [ADDRESS] ; припинено та вилучено іпотеку за №5711503 в Державному реєстрі іпотек, накладену 20 травня 2012 року, на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки №5207-5208 від 12 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Є.В., внесено до Державного реєстру іпотек відомості про виключення запису з реєстру, щодо обєкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язано органи нотаріату (державних або приватних нотаріусів), які здійснюють функції державного реєстратора прав на нерухоме майно здійснити державну реєстрацію права власності за [PERSON] право власності на квартиру загальною площею 83,6 кв.м., житловою площею - 54,6 кв.м., яка розташована за адресою: - [ADDRESS] (т.1 а.с.31-33). Вищевказане рішення суду було виконане та було знято всі обмеження щодо розпорядження спірною квартирою, право власності було зареєстроване за [PERSON] . 30 червня 2017 року [PERSON] будучи власником спірної квартири уклав договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] з [PERSON] , зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шугаєвою О.С.(т.1 а.с.34-35) та внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно(а.с.37). Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07 вересня 2017 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі №202/3471/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третьої особи приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А., приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліни Володимирівни про визнання права власності - задоволено(т.1 а.с.36). Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третьої особи приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А., приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліни Володимирівни про визнання права власності - залишено без розгляду(т.1 а.с.49). Питання щодо повороту виконання заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2017 року не вирішувалося та ухвала до суду вищої інстанції не оскаржувалася. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-277цс16). Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки право власності [PERSON] на спірну квартиру було зареєстроване в установленому законом порядку, згідно з принципами обов`язковості рішення, також згідно умовами попереднього договору укладеного між [PERSON] та [PERSON] майно позивача вибуло з його володіння відплатно та у відповідності його волі, що унеможливлює витребування майна у добросовісного набувача [PERSON] . Також суд приймає до уваги, що [PERSON] в рамках розгляду справи 202/3471/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третьої особи приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А., приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліни Володимирівни про визнання права власності, як відповідачем по справі не підіймалося питання щодо повороту виконання заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2017 року, також суд не має відомостей щодо оспорювання [PERSON] укладеного попереднього договору купівлі-продажу спірної квартири між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed