Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

16.06.2022 позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати пред`явлення позову та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позову вказано, що 21.04.2004 Шевченківським відділом РАЦС районного управління юстиції за актовим записом № 101 був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2014 року (справа № 336/7599/14-ц) шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 06.12.2014 року. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем, відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2014 року по цивільній справі № 336/7599/14-ц. 14 червня 2022 року [PERSON] , [INFO] виповнилося вісімнадцять років. [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства. На теперішній час продовжує навчання і є учнем 8 класу Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» Запорізької обласної ради. Термін навчання до 2024 року. [PERSON] не працює та самостійних матеріальних доходів не має. Незважаючи на те, що навчання у даному навчальному закладі проводиться за рахунок держави, позивач несе витрати, пов`язані з навчанням сина та його утриманням, які складаються з придбання підручників, методичного матеріалу, канцелярських приладів, харчування, проживання, придбання одягу, особистих потреб сина тощо. Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи, за станом здоров`я може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. На його утриманні будь-яких інших осіб не має. Враховуючи все, викладене вище, та посилаючись на ст. ст. 199, 200 СК України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати пред`явлення позову та до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. Ухвалою суду від 20.06.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 22.07.2022 року. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила долучити до матеріалів справи довідку МСЕК № 629942 та копію посвідчення серії [NUMBER] . Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видана 24.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя). Згідно із вказаним свідоцтвом про народження позивач [PERSON] є матір`ю дитини, відповідач [PERSON] - батьком. Відповідно до довідки до Акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 629942 МОЗ України, [PERSON] , [INFO] є інвалідом 2 групи з дитинства (дата огляду 04.07.2022). Також, відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] , 2004 р.н., який є інвалідом з дитинства, призначена державна соціальна допомога. Законним представником є мати [PERSON] , 1985 р.н. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2014 року (справа № 336/7599/14-ц) шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 06.12.2014 року. [PERSON] на теперішній час є повнолітнім, навчається у 8 класі Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» Запорізької обласної ради та продовжує навчання в закладі до 2024 року, що підтврджується довідкою вказаного комунального закладу № 72 від 27.05.2022 року. [PERSON] зареєстрований та проживає разом із позивачем [PERSON] по справі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено Довідками про реєстрацію місця проживання за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 27.05.2022 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч. 1ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. З огляду на те, що [PERSON] , після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, є інвалідом 2 групи з дитинства, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує такої допомоги. Окрім того, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. За положеннями ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу вимог п. 1 ч. 1ст. 430ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 992,40грн. в дохід держави, так як позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved