Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

До Вишгородського районного суду надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Пірнівської сільської ради в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Пірнівської сільської ради, КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в [ADDRESS] проживає гр. [PERSON] [INFO] , (інвалід II групи). [PERSON] , [INFO] в акушерсько-гінекологічному відділенні КНП «Вишгородська центральна районна лікарня» народила сина [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 10.07.2020 року, видане Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). Батько дитини гр. Ісламської республіки Афганістан, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (довідка про реєстрацію місця проживання особи видана старостою села Старі Петрівці [PERSON] від 16 березня 2021 року за № 33/с). Між гр. Ісламської республіки Афганістан [PERSON] та гр. України [PERSON] укладено шлюб «за добу», але чоловік з родиною не проживає, матір з дитиною в пологовому будинку не відвідував, матеріально не забезпечує. 08.07.2020 року [PERSON] написала заяву про тимчасове влаштування своєї новонародженої дитини [PERSON] [INFO] до дитячого будинку, в зв`язку з складними життєвими обставинами та за станом здоров`я. Наказом служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації від 14.07.2020 року № 140 «Про тимчасове влаштування дитини» [PERSON] влаштовано до КЗ КОР «Спеціалізованого обласного будинку дитини м. Боярки». З метою забезпечення найкращих інтересів дітей та організації соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, відповідно до Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 року № 585, наказом служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації від 14.07.2020 року № 141 «Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» [PERSON] взято на облік дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах. [PERSON] не створила належних та безпечних умов для проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . У матері відсутні навички виховання дитини, ведення домашнього господарства, планування сімейного бюджету. [PERSON] офіційно не працевлаштована, отримує соціальну виплату (пенсію по інвалідності), веде асоціальний спосіб життя, проживає в родині де зловживають спиртними напоями. Дитину в дитячому будинку не відвідує, її розвитком та здоров`ям не цікавиться. Вищевикладені факти свідчать про те, що [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , не створила належних та безпечних умов для проживання дитини, матеріально не забезпечує, не дбає про її розвиток. Виконавчим комітетом Пірнівської сільської ради від 27.05.2021 року за № 101 прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , щодо їх сина [PERSON] [INFO] . З метою захисту прав дитини позивач до суду та просив позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , як таких, що ухиляються від виконання своїх обов`язків по виховання та утримання дитини. Ухвалою від 24 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 14 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, не заперечує, щодо прийняття заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, судом неодноразово вживалися заходи щодо їх виклику, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачів. Представник третьої особи Служби у справах дітей Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник третьої особи КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від Голови комісії реорганізації провідного економіста надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.07.2020 року Відділом районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 271. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] [PERSON]. , [INFO] є інвалідом з дитинства. 08.07.2020 року [PERSON] написала заяву про тимчасове влаштування своєї новородженої дитини [PERSON] до дитячого будинку, в зв`язку з складними життєвими обставинами та за станом здоров`я. Згідно наказу служби від 14.07.2020 року № 141 «Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», [PERSON] , [INFO] , взято на облік служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації, як дитину із сім`ї, що перебуває у складних життєвих обставинах. [PERSON] з бабусею [PERSON] та співмешканцем [PERSON] проживають по [ADDRESS] . З акту обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей Пірнівської сільської ради від 05.05.2021 року, вбачається, що [PERSON] проживає в одноповерховому приватному будинку, який складається з трьох кімнат, коридору та кухні. Опалення пічне, санвузол на подвір`ї, вода в колодязі. Будинок потребує ремонту, та генерального прибирання. Не створено умов для дитини. Дитячі ліжечко відсутнє. У матері відсутні навички виховання дитини, ведення домашнього господарства. Родина не має можливості утримувати дитину. Батько [PERSON] з моменту укладання шлюбу не проживає. Органом опіки та піклування Пірнівської сільської ради складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] . З даного висновку вбачається, 08.07.2020 року [PERSON] написала заяву про тимчасове влаштування своєї новонародженої дитини [PERSON] до дитячого будинку, в зв`язку з складними життєвими обставинами та за станом здоров`я. Батько дитини гр. Ісламської республіки Афганістан, [PERSON] з моменту укладання шлюбу з [PERSON] з родинною не проживає, матір з дитиною в пологовому будинку не відвідував, матеріально не забезпечує. Дитина за заявою матері тимчасового влаштована до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». [PERSON] не створила належних та безпечних умов для проживання малолітнього [PERSON] . У новонародженої дитини не має в наявності ліжка, дитячих речей, підгузків, дитячого харчування та засобів гігієни. Дитячий візочок дуже брудний. У матері відсутні навички виховання дитини, ведення домашнього господарства, планування сімейного бюджету. [PERSON] офіційно не працевлаштована, отримує соціальну виплату (пенсію по інвалідності), веде асоціальний спосіб життя, проживає в родині де зловживають спиртними напоями. Дитину в дитячому будинку не відвідує, її розвитком та здоров`ям не цікавиться. 27.05.2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Пірнівської сільської ради Виконавчим комітетом Пірнівської сільської ради прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У ч.1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини [PERSON] , [INFO] , данні факти, згідно зі п.2 ст.164 СК України, є підставою для позбавлення їх батьківських прав, як таких, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Представником позивача доведено ті обставини, що відповідачі не відвідують дитину в дитячому будинку, не піклуються про її розвиток та не цікавляться здоров`ям дитини, не створили належних та безпечних умов для проживання, не сприяють у забезпеченні дитини необхідних дитячих речей. Відповідачі не надали суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а також прояву з їх боку щонайменшої батьківської турботи. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved