Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Приватного підприємства «Вінтерм» про повернення сплачених коштів за непоставлений товар та сплату неустойки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що замовлений та оплачений ним товар відповідачем не було поставлено Позивачу у встановлені строки, та після розірвання позивачем договору поставки в односторонньому порядку відповідач не виконує обов`язку із повернення сплачених за товар коштів. У зв`язку із зазначеним позивачем було пред`явлено позов з ціною 68 544 грн. 00 коп., з вимогами про стягнення з ПП «Вінтерм» 28 800 грн. у якості неповернутої вартості сплаченої позивачем за непоставлений товар та 39 744 грн. - у якості неустойки за 46 днів прострочення виконання зобов`язання (під час дії договору з дати настання обов`язку поставки товару до дати заявлення Позивачем вимоги про його розірвання, а саме з 12.09.2019 по 27.10.2019), розрахованої за ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.11.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. У подальшому, представник ПП «Вінтерм» звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення (вироку) у кримінальному провадженні № 1201900080006624 від 13 вересня 2019 року, посилаючись на те, що між сторонами не було укладено договору на постачання продукції і підприємство не отримувало коштів від позивача, і у рамках вказаного кримінального провадження здійснюється розслідування незаконних дій інших осіб, які, на думку відповідача, привласнили передані позивачем кошти, і саме у межах кримінального провадження будуть встановлені обставини, які мають значення для вирішення вказаної справи. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні № 1201900080006624 від 13.09.2019 року. Постановою Київського апеляційного суду від 24.05.2021 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.06.2021 року провадження по цивільній справі поновлено. Ухвалою Святошнського районного суду м. Києва від 29.09.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON] . В січні 2022 року, представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог. З урахуванням збільшення розміру позовних вимог ціна позову становить 74 943,36 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2022 року визнано необгрунтованою заяву третьої особи [PERSON] про відвід судді Журибеді О.М. та передано справу до канцелярії суду для здійсненні автоматизованого розподілу іншому судді. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року у задволенні заяви третьої особи [PERSON] про відвід судді Журибеді О.М. відмовлено. 08 вересня 2022 року, відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник відповідача подав до суду відзив та заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позову обгрунтовуючи, що між сторонами відсутній договір на поставку товару, грошові кошти від позивача не надходили, а тому у відповідача відсутні підстави як для поставки товару так і для повернення коштів, а також іншими доводами зазначеними у відзиві та запереченні. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала до суду пояснення в яких просить позов задвольнити в повному обсязі, посилаючись на обстави викладені в поясненнях. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 липня 2019 року, позивачем, [PERSON] було замовлено приватному підприємству «ВІНТЕРМ» дев`ять тон «Пеллети світлої в мішку» та сплачено за покупку 28 800,00 грн. (а.с.5). Як зазначає позивач, комерційний директор ПП «Вінтерм» [PERSON] , отримала від останнього кошти в суммі 28 800 грн., доводи відповідача підтверджуються поміткою «Сплачено 29.07.2019 року» на рахунку-фактури №Ш-00002836 від 29.07.2019 року, який скріплений печаткою ПП «Вінтерм». Згідно з листом Верховного Суду України від 01.02.2013 року, про факт придбання, замовлення товарів (послуг) у звичайний спосіб засобом доказування є розрахунковий документ - квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон та ін. (п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Таким чином, згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», між сторонами було укладено договір як між споживачем та продавцем. Згідно договору, укладеного між сторонами у справі, строк поставки товару, зазначений у рахунку-фактурі від 29 липня 2019 року № Ш-00002836, є 11.09.2019 року, але в цей день ПП «Вінтерм» постачання товару не здійснило. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом положень ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. (ст. 530 ЦК). Відповідно до ч.7 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Згідно ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. У зв`язку із допущенням відповідачем істотного прострочення виконання зобов`язання з поставки замовленого та оплаченого позивачем товару, 28.10.2019 року позивачем направлено на адресу відповідача лист про розірвання укладеного між сторонами договору від 29.07.2019 року (а.с.14). Вказаний лист відповідачем отримано 31.10.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.15). З огляду наведених приписів норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів», строк на повернення позивачу сплаченої за непоставлений товар суми коштів сплив 07.11.2019 року. Проте, вказане грошове зобов`язання відповідачем не виконано. Ч. 5 ст. 10 «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК Укрїани боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи тривалий характер порушення відповідачем виконання зобов`язання з повернення сплаченої за товар суми грошових коштів, окрім неповернутої суми вартості товару та неустойки за прострочення виконання зобов`язання, необхідно стягнути з відповідача за період з 08.11.2019 по 19.01.2022 рр., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо повернення позивачу сплаченої за непоставлений товар суми коштів у сумі 1900,80 грн., а також інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо повернення позивачу сплаченої за непоставлений товар суми коштів у сумі 4 498,56 грн. З урахуванням викладеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 74 943,36 грн.

Outcome: approved