Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просила вжити заходів тимчасового обмеження прав її колишнього чоловіка [PERSON] , заборонивши останньому протягом шести місяців перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання [PERSON] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори або контактувати з [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] ; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її. Заява мотивована тим, що [PERSON] разом із заявницею має на праві спільної часткової власності житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] .Частка кожного власника становить 1/2. [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] та перебуваючи у спільному будинку завжди вчиняє домашнє насильство щодо заявниці. Після того, як останній наніс їй ножові поранення, що підтверджується вироком Шацького районного суду Волинської області від 26 січня 2022 року та доданою випискою з лікарні, [PERSON] повідомив, що має намір проживати окремо, проте на даний час постійно відвідує спільний будинок та погрожує повторно вчинити акт домашнього насильства щодо заявниці та завдати їй тілесних ушкоджень. Дані обставини зумовлюють їй постійний емоційний стрес, постійні думки про можливість вчинення повторних протиправних дій [PERSON] щодо неї. Вироком Шацького районного суду Волинської області від 26 січня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі статей 75,76 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля, зокрема: 11.04.2017 року, 11.07.2018 року, 26.09.2019 року, 02.06.2020 року. [PERSON] вчиняє насильство щодо [PERSON] впродовж тривалого часу, незважає на заходи вжиті поліцією. Зважаючи на це, заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, тому побоюючись продовження протиправних дій заявниця просила винести обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на 6 місяців. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує проти застосування щодо нього обмежувального припису. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. За змістом положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству розповсюджується зокрема на колишнє подружжя. Згідно ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» одним із спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом на строк від одного до шести місяців визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] . 23.11.2020 року [PERSON] перебуваючи за адресою: [ADDRESS] наніс [PERSON] удар ножем в живіт. Внаслідок чого [PERSON] була госпіталізована до лікарні. Вироком Шацького районного суду Волинської області від 26 січня 2022 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі статей 75,76 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою. Крім того, [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, а саме: 11.04.2017 року, 11.07.2018 року, 29.09.2019 року, 02.06.2020 року. Оцінивши докази у їх сукупності, врахувавши характер вчинюваних [PERSON] протиправний дій, суд вважає необхідним для ефективного захисту потерпілої особи [PERSON] видати обмежувальний припис, застосувавши до [PERSON] заборону протягом шести місяців перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Outcome: approved