Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

24 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області Долгого В.О., [PERSON] , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е. про визнання за ним права власності на Ѕ частку закритої трансформаторної підстанції, розташованої в складі комплексу будівель по [ADDRESS] , визнання незаконними дій державного реєстратора щодо реєстрації підстанції як цілої одиниці за [PERSON] , скасування рішення державного реєстратора за №39036585 від 28 грудня 2017 року; визнання недійсним договору дарування за №609 від 01.07.2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] ; витребування майна із незаконного володіння, визнання незаконними дії приватного нотаріуса Прокопа О.Е. щодо посвідчення договору дарування №609 від 01.07.2020 року та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав. Крім того, просив стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати у справі. (Т.1 а.с.2-6) В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 14 березня 2001 року ним та [PERSON] в рівних частках придбано приміщення складу-магазину та побутове приміщення, що розташоване по [ADDRESS] . Так як вони є рідними братом та сестрою, то всі питання родинної справи вони здійснювали за спільною згодою. Рішенням Світловодської міської ради від 21 червня 2001 року за №502 йому та [PERSON] надано у спільне сумісне користування строком на 5 років земельну ділянку площею 0,03892 га, для обслуговування складу-магазину та побутового приміщення. У подальшому, протягом 2002-2004 років вони разом з [PERSON] , за спільні кошти, у рівних частинах, збудували на тій земельній ділянці закриту трансформаторну підстанцію для обслуговування виробничої бази. Оскільки, об`єкти нерухомості вони придбавали спільно в рівних частинах, земельна ділянка була надана їм у спільне сумісне користування, то і рішення щодо будівництва закритої трансформаторної підстанції вони ухвалювали спільно, так як вона була необхідна саме для забезпечення функціонування і розвитку виробничої бази, яку вони придбали. Для отримання дозволу на будівництво, фізичні та юридичні особи мають надати документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або документ про згоду власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки. Отже, питання забудови мало вирішуватися і вирішувалося ними спільно. Будівництво трансформаторної підстанції могло бути проведено або ж у складі об`єкту нерухомого майна, що вже був розташований на зазначеній вище земельній ділянці, або ж як самостійний об`єкт нерухомого майна із відведенням нової земельної ділянки. Цільове призначення земельної ділянки вони не змінювали по теперішній час. Документальними доказами, які додано до позову підтверджується факт спільного будівництва спірного нерухомого об`єкта, а саме закритої трансформаторної підстанції по [ADDRESS] . Оплати послуг за всі експертні висновки та їх погодження вони проводили разом. Проставляючи свій підпис, що затверджує завдання на проектування трансформаторної підстанції для обслуговування складу-магазину і побутових приміщень (виробничої бази) від 12 серпня 2002 року, він вважав, що процес створення нерухомого майна (будівництво) ним з [PERSON] розпочато відповідно до закону і в нього виникли законні сподівання про право власності на новозбудоване майно. Договором оренди земельної ділянки №374 від 16 серпня 2006 року їм продовжено строкове платне спільне користування земельною ділянкою площею 3892,3 кв.м. (кадастровий номер 3510900000:50:231:0008), без виділення в окреме платне користування землі [PERSON] під закриту трансформаторну підстанцію. В подальшому, 18 вересня 2008 року він та [PERSON] спільно, у рівних частинах придбали 3892,3 кв.м. земельної ділянки по [ADDRESS] , в тому числі і землю під закритою трансформаторною підстанцією і на той час жодних зауважень з цього приводу у [PERSON] не було. 11 березня 2009 року [PERSON] отримала Державний акт про право власності на земельну ділянку, в якому зазначено, що і він, і [PERSON] володіють земельною ділянкою площею 3892,3 кв.м., яка розташована по [ADDRESS] . Цільовим призначення вказаної земельної ділянки є розміщення виробничої бази, а не лише закритої трансформаторної підстанції. Питання експлуатації трансформаторної підстанції належало до його кола обов`язків, як співвласника цього майна. З цією метою він отримав посвідчення щодо допуску до роботи в електроустановках. Оскільки, вони з [PERSON] перебувають у родинних відносинах,то і бізнес вони вели разом, а з метою економії витрат на підприємницьку діяльність, він був оформлений у ПП [PERSON] за трудовим договором. Трансформаторна підстанція і комплекс інших будівель і споруд мають однакову юридичну адресу, окремо під будівництво земельна ділянка не надавалася, поштова адреса новозбудованому об`єкту як окремому об`єкту архітектури не присвоювалася, будівельну техніку та оплату робіт будівельників він робив за власні готівкові кошти. Натомість, [PERSON] недобросовісно, привласнивши собі правовстановлюючі документи на земельну ділянку і комплекс будівель, обманним шляхом провела 27 грудня 2017 року реєстрацію права власності виключно закритої трансформаторної підстанції, як окремого нерухомого об`єкта по [ADDRESS] . У той час, як за цією адресою розташований цілий комплекс будівель та споруд, який перебуває у їх спільній частковій власності з [PERSON] . Відповідне рішення за №39036585 від 28 грудня 2017 року про державну реєстрацію цілої одиниці закритої трансформаторної підстанції за [PERSON] прийняв державний реєстратор Долгий О.О. В березні 2018 року, отримавши листа від [PERSON] про поділ спільного майна, він дізнався про реєстрацію підстанції лише за [PERSON] . У зв`язку з його зверненням, державний реєстратор Долгий О.В. був вимушений внести зміни до вже відкритого розділу реєстру за вказаною вище адресою розташування об`єктів нерухомого майна, оскільки при першій реєстрації допустив незаконну бездіяльність і не перевірив у [PERSON] чи виключно вона володіє земельною ділянкою та чи присвоювалася новозбудованому об`єкту нерухомості окрема адреса, а також не перевірив наявність технічного паспорту на новозбудований об`єкт. Не бажаючи визнавати за ним право власності на Ѕ частку підстанції, [PERSON] в судовому порядку оскаржувала дії державного реєстратора. Скориставшись тривалим розглядом справи, [PERSON] подарувала своєму чоловікові [PERSON] закриту трансформаторну підстанцію в цілому та Ѕ частку земельної ділянки, на якій розташована підстанція. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокоп О.Е. 01 липня 2020 року. Отже, нотаріус незаконно надав можливість [PERSON] незаконно користуватися Ѕ частки земельної ділянки, що перебуває в його власності. Дарування [PERSON] [PERSON] приналежності від головної речі, яка не може бути зареєстрована за правом власності самостійно та без виділення окремої земельної ділянки, суперечить ст.ст.186, 358 ЦК України, ст.120 Земельного кодексу України. Судовими витратами у справі є судовий збір в сумі 4522 грн. 40 коп. за подання позовної заяви та 420 грн. 40 коп. за подання заяви про забезпечення позову. Ухвалою від 28 грудня 2020 року судом відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. (Т.1 а.с.66-67) Ухвалою від 29 січня 2021 року відкрито провадження у справі. (Т.1 а.с.78-79) 16 лютого 2021 року до суду, в порядку ст.178 ЦПК України, надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву. (Т.1 а.с.89) В своєму відзиві відповідач [PERSON] вказує на те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, безпідставними, протиправними, не підтвердженими жодними належними, допустимими та достовірними доказами, а тому не підлягають задоволенню повністю. Того ж дня, до суду, в порядку ст.178 ЦПК України, надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву. (Т.1 а.с.91-104) В обгрунтуванні відзиву вказує на те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, безпідставними, протиправними, не підтвердженими жодними належними, допустимими та достовірними доказами, а тому не підлягають задоволенню повністю. Вказує на те, що трансформаторну підстанцію було збудовано нею як нове будівництво з її матеріалів та за її рахунок на земельній ділянці площею 3892,27 кв.м., кадастровий номер 3510900000:50:231:0008, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згодом вказана земельна ділянка була викуплена ними з позивачем, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 11 березня 2009 року. Будівництво станції здійснювалося нею на підставі рішення Світловодської міської ради №282 від 13 березня 2003 року та дозволу на виконання будівельних робіт №8 від 15 квітня 2003 року. Після будівництва, станцію було введено нею в експлуатацію, що підтверджується Актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництва об`єкта в експлуатацію від 10 лютого 2004 року. В Акті чітко зазначено, що цей акт є підставою для оформлення права власності на збудований об`єкт та включення його до державної статистичної звітності. Перелічені дозвільні документи є чинними, ніким не оскаржені, не визнані недійсними, що є свідченням того, що будівництво та введення в експлуатацію окремого об`єкту нерухомого майна здійснено лише нею. 26 грудня 2017 року вона звернулася до державного реєстратора щодо реєстрації права власності на вказану підстанцію. З 28 грудня 2017 року, дня державної реєстрації права власності на підстанцію за нею, вона стала єдиним законним власником цього нерухомого майна. Якщо б трансформаторна підстанція будувалася, як частина складу-магазину та побутового приміщення за адресою: [ADDRESS] , то мала б місце реконструкція цього об`єкту з оформленням відповідних дозвільних документів саме на реконструкцію, а не на будівництво окремого об`єкту нерухомого майна. Добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. В даному випадку будівництво підстанції не порушувало та не порушує будь-яких прав позивача, оскільки він завдяки побудованій підстанції користується електричною енергією без будь-якої оплати. Враховуючи те, що нею надано докази, які чітко вказують на правомірність набуття права приватної власності на новозбудоване нею нерухоме майно та факт належної реєстрації права власності та підстанцію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вважає, що вимоги позивача про визнання за ним права власності на Ѕ частку, визнання незаконними дії державного реєстратора та скасування рішення державного реєстратора Долгого В.О. є необґрунтованими та безпідставними. 27 березня 2018 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора із заявою про реєстрацію за ним права власності на Ѕ частку комплексу будівель, до якого самовільно включив і вказану трансформаторну підстанцію, право власності на яку належало лише їй. На підставі вказаної заяви державним реєстратором було винесено незаконні рішення про внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та здійснено дії щодо фактичного позбавлення її права власності на Ѕ частину трансформаторної підстанції, шляхом реєстрації права власності на підстанцію по Ѕ частки за нею та [PERSON] . Внаслідок цього вона вимушена було звернутися з позовом до суду, а потім апеляційної скаргою з вимогами визнати протиправними та скасувати повністю рішення державного реєстратора №40424634 від 02 квітня 2018 року, №40655395 від 17 квітня 2018 року, №40445389 від 03 квітня 2018 року. Внаслідок розгляду цієї справи, постановою Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2020 року у справі №401/1241/19 її позовні вимоги були задоволенні повністю, відповідні незаконні реєстраційні дії були скасовані і фактично було відновлено її право власності та трансформаторну підстанцію. Відповідно 01 липня 2020 року,

Outcome: partial