Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 січня 2013 року він з відповідачем уклав шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №2. Від сумісного проживання мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, в тому числі щодо ведення спільного господарства та виховання дитини. Протягом останнього часу подружні відносини між ними припинилися, вони проживають окремо. Ввважає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, на примирення не згодний. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, а також вирішити питання про залишення проживання їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , разом з ним. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.21). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд строк для примирення не надавати (а.с.2). Представник позивача - адвокат Боднарюк В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку (а.с.27), надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, оскільки перебуває за межами України, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо проживання їх спільної дитини разом з батьком [PERSON] (а.с.25). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області 15 січня 2013 року, актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.01.2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області (а.с.4). Від сумісного проживання сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області (а.с.5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного, не підтримують подружніх відносин. Примирення між сторонами неможливо, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст.112 СК України - розірванню. Вирішуючи вимоги позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками, суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме, до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 15 січня 2020 року по справі № 200/952/18. Судом встановлено, що після припинення сторонами сімейних стосунків, дитина залишилася проживати та на даний час проживає із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , останнім створені всі умови для проживання та виховання доньки, батько здійснює опіку над дитиною, доглядає її, піклується про її стан здоров`я, духовний та моральний розвиток, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивача (а.с.8). Крім того, відповідачем [PERSON] подано до суду письмову згоду від 23.08.22 року на проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , 2014 р.н., біля батька [PERSON] , оскільки вона тривалий час не підтримує шлюбних відносин із позивачем, проживає за іншою адресою та планує виїхати за кордон. Заява [PERSON] посвідчена приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. (а.с.12). Отже, на момент розгляду справи спір між батьками щодо місця проживання дитини відсутній, окремому вирішенню з залученням до участі у справі органу опіки і піклування він не підлягає. Таким чином, аналізуючи в сукупності достовірно встановлені судом докази, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, а також те, що відповідач [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання дитини з батьком, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] .

Outcome: approved