Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У січні 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з 15.02.2019 року по 30.07.2021 року перебував у трудових відносинах з КП БМРБРКО «Сервіс». Під час його знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем на посаді адміністратора торгового майданчика, з 01.01.2019 по 05.04.2021 з боку останнього не виплачена заробітна плата у розмірі 38 430 грн. 94 коп. 10.05.2021 р. на ім`я керівника КП «Сервіс» подано колективне звернення працівників про видачу довідок по кожному працівнику КП «Сервіс» щодо заборгованості по заробітній платі та наказу, копії наказу про прийняття на роботу та копію трудового договору. Листом КП «Сервіс» на вимоги колективного звернення відмовлено. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з КП БМРБРКО «Сервіс» невиплачену заробітну плату у розмірі 38 430, 94 грн. 75 коп. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду (а.с. 34). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, місце та час повідомлений належними чином. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] подав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Справу просив розглядати за його відсутності. Представник відповідача КП «Сервіс» у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час повідомлявся належним чином. Обставини справи, що встановлені судом Із копії трудової книжки видно, що 15.02.2019 року [PERSON] прийнято на посаду адміністратора торгового майданчика КП «Сервіс», а 30.07.2021 року звільнено із посади згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 10.05.2021 на ім`я керівника КП «Сервіс» подано колективне звернення працівників про видачу довідок по кожному працівнику КП «Сервіс» щодо заборгованості по заробітній платі та наказу, копії наказу про прийняття на роботу та копію трудового договору. Листом від 09 червня 2021 року КП «Сервіс» відмовило у задоволенні вимог колективного звернення, мотивуючи тим, що заробітна плата нарахована та виплачена своєчасно працівникам. Із наказу КП «Сервіс» від 14.02.2019 року видно, що [PERSON] прийнято на роботу на посаду адміністратора торгового майданчика із окладом 3 000,00 грн. Згідно виписки по рахунку в АТ КБ «Приват Банк», [PERSON] нарахована заробітна плата: 11.03.2019 року, 26.03.2019 року, 24.06.2019 року, 10.07.2019 року, 10.07.2019 року, 11.07.2019 року, 19.07.2019 року, 11.10.2019 року, 13.12.2019 року, 24.12.2019 року, 12.03.2020 року, 19.05.2020 року, 22.03.2021 року, 22.03.2021 року. Відповідно до листа Головного управління Держпраці у Київській області №43/3-21/6819 від 31.03.2021 р. на виконання службових обов`язків проведено захід державного нагляду на предмет дотримання вимог законодавства про працю у комунальному підприємстві «Сервіс». Встановлено, що заборгованість по працівнику [PERSON] за період з 2019-2020 року становить 38 430, 94 грн. Із відомостей звітного періоду із реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування видно, що за 2019 рік у [PERSON] дохід становив 43 230, 00 грн., за 2020 рік - 33 615, 00 грн., а за 2021 рік - 9 820, 00 грн. З січня по квітень 2020 року та з квітня по липень 2021 року заробітна плата позивачу не нараховувалась. Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. 09 вересня 2021 року Броварським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період із 01 січня 2019 року по 29 серпня 2021 року в розмірі 38 430, 83 грн. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2021 року вищевказаний судовий наказ скасовано та роз`яснено стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Працівник має право на оплату своєї праці своєчасно на підставі укладеного трудового договору (ст. 21 Закону «Про оплату праці»). Відповідно до частини 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Відповідно до частини 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно із частиною 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до статті 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заробітна плата повинна виплачуватися працівникові регулярно в робочі дні в строки, встановлені в колективному договорі, не рідше двох разів на місяць, не більше як через 16 календарних днів. Якщо день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП України. Частиною 2 статті 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь- яким строком. Як передбачено частиною 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частин 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, проте з індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 видно, що йому не нараховувалась заробітна плата за період з січня по квітень 2020 року та з квітня по липень 2021 року. Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження тих обставин, що в ці місяці позивач не працював чи був відсторонений від роботи, що давало б підстави не нараховувати заробітну плату позивачу. Суд приймає до уваги лист Головного управління Держпраці у Київській області №43/3/21/6819 від 31.03.2021 р. де вказано, що в ході інспекційного відвідування КП «Сервіс» виявлено заборгованість з виплати заробітної плати, яка утворена за період 2019-2020 років, у тому числі: [PERSON] у розмірі 38 430, 94 грн. Таким чином позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по невиплаченій заробітної плати в розмірі 38 430, 94 гривень є доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved