Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», в якому просить визнати виконавчий напис, зареєстрований 24.05.2021 року у реєстрі за № 6154 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 43055,84 грн., таким, що не підлягає виконанню. Позивач посилається на те, що 24.05.2021приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівноювчинено виконавчий напис у реєстрі за № 6154, згідно якого з [PERSON] стягнута заборгованості в сумі 43055,84 грн., таким, що не підлягає виконанню. [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] 22 березня 2019 року , про що отримала свідоцтво про зміну імені Серія [NUMBER] . Згідно Виконавчого напису [PERSON] є боржником за Кредитним договором №94481214000 від 17.05.2018 р., укладеним з АТ «УкрСиббанк», ідентифікаційний код 09807750, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №1675 від 10.07.2020 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236 (Новий кредитор). Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.05.2020 року по 10.05.2021 року. Сума заборгованості становить 42255,84 гривень, що складається з простроченої заборгованістю за сумою кредиту -24404,13 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 16101,71 грн., прострочена заборгованість за комісією -1750,00 грн. З Виконавчим написом та вказаною у ньому сумою заборгованості [PERSON] не погоджується, вважає його протиправним та незаконним, вчиненим з порушенням вимог ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (у редакції, чинній на момент його вчинення) ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік», без отримання від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» первинних документів, без встановлення нотаріусом дійсного безспірного розміру суми кредитної заборгованості [PERSON] , а документи, надані стягувачем нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису не відповідають вимогам діючого цивільного законодавства України. Позивачка вважає, що виконавчий напис №6154 від 24 травня 2021 р., що вчинив Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, про стягнення з [PERSON] суми боргу 42255,84 гривень має бути визнаним судом таким, що не підлягає виконанню. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 24.05.2021приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівноювчинено виконавчий напис у реєстрі за № 6154, згідно якого з [PERSON] стягнута заборгованості в сумі 43055,84 грн. Укладений між банком та Позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. [PERSON] 17 травня 2018 року укладено з АТ «Укрсиббанк» договір №94481214000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (надалі - Кредитний договір). Відповідно до Виконавчого напису його вчинено приватним нотаріусом Данич О.В. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону), в тому числі і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу II Порядку. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу II Порядку). Разом з тим, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, пунктом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Згідно положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001 р. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису № 6154 від 24.05.2021 законодавча підстава для його вчинення, а саме п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не була чинною, а відтак зазначена нотаріальна дія щодо вчинення виконавчого напису на підставі вказаного пункту є незаконною, нотаріус не мав правових підстав для вчинення виконавчого напису на підставі не посвідченого нотаріально кредитного договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, Кредитний договір №94481214000, укладений [PERSON] з АТ «Укрсиббанк», не є нотаріально посвідченим, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172, скасовано Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 на момент вчинення виконавчого напису, а тому приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу не мав правових підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до вимог цього договору та Правил. За пунктом 3.3 Кредитного договору Позичальнику надано кредит у сумі 30359,00 грн. для особистих потреб шляхом перерахування в безготівковій формі на картковий рахунок Позичальника [NUMBER] , а Позичальник зобов`язався повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка, що викладений у Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 17.05.2022р. (п. 3.3, 3.5 Кредитного договору). Розмір ануїтетного платежу становить 1830,00 грн., процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 55 %. (п. 3.6 та 3.8 Кредитного договору). Доказів переведення всієї суми кредиту на розрахунковий рахунок [PERSON] та зняття нею всієї суми відповідно до вимог статей Закону України «Про бухгалтерській облік» нотаріусу надано не було. Як вбачається з виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 10.07.2020 р. по 10.05.2021 р., тобто раніше зазначеного у договорі строку. Отже Відповідачем самостійно змінено умови кредитного договору та строк повернення кредиту. З виконавчого напису не зрозуміло, за який період здійснено розрахунок відсотків та комісії. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18. [PERSON] не повідомлялась ані АТ «Укрсиббанк», ані ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про відступлення Відповідачу прав вимоги за кредитним договором та не отримувала письмової вимоги про погашення заборгованості достроково. [PERSON] не отримувала копію договору факторингу №175 від 10.07.2020 р., укладеного між АТ «Укрсиббанк», ані ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал», не володіє інформацією, яку саме суму боргу передано ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», чи виконано сторонами умови вказаного договору. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 передбачено обов`язок сторін договору факторингу повідомити боржника про укладення договору факторингу. Відступлення права вимоги за договором факторингу може відбуватися виключно за плату, а його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, цей розмір може встановлюватись: у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року по справі № 906/1174/18. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документів у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved