Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

05.08.2022 заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання дитини разом з батьком. В обґрунтування заяви зазначено, що з [PERSON] перебував у шлюбі, від якого народилась дитина, син іван, [INFO] . [PERSON] подано позовну заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] , яка розглянута 10.08.2022, шлюб розірвано. Після припинення фактичних шлюбних відносин дитина постійно проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Спору щодо проживання дитини між батьками не має. У зв`язку з чим заявник просить задовольнити заяву, встановлення факту постійного проживання дитини разом з батьком. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву, у якій повідомила, що визнає та не заперечує щодо встановлення факту проживання [PERSON] на утриманні батька, зазначила, що батько самостійно виховує та дитина постійно проживає з батьком. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова та складено відповідний актовий запис №547 та розірвано рішенням Октябрським районним судом м. Полтави від 10.08.2022 у справі № 554/3854/22. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується коіпє свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис про народження №2282. \~ \~ \~ \~Як зазначено [PERSON] та не заперечується [PERSON] , після припинення шлюбних стосунків дитина залишилась проживати із заявником і на цей час проживає з ним за адресою: [ADDRESS] . Спору між батьками щодо проживання дитини не має. Дитина повністю утримується та самостійно виховується [PERSON] , що визнано зацікавленою особою, [PERSON] . Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова підтверджується, що [PERSON] , з 30.11.2012 зареєстрований за адресою [ADDRESS] . З копіє паспорту [PERSON] вбачається, що останній також зареєстровано за адресою [ADDRESS] , тобто і батько , і дитина зареєстровані за однією адресою. Відповідно до\~статті 160 СК України\~ місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до\~ст.161 СК України, за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) від 22 грудня 2021, та окрім цього визначив, що зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання. Одночасно Верховний Суд наголошує на тому, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним за наявності підстав вважати, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Отже, з урахуванням того, що батьки неповнолітнього дійшли згоди щодо місця проживання дитини, суд в зазначеній справі не визначає місце проживання дитини, а лише констатує факт проживання дитини з батьком з 30.11.2012 (моменту реєстрації) та по теперішній час. При цьому, суд зазначає, що у випадку неналежного виконання батьком [PERSON] покладених на нього обов`язків щодо утримання і виховання дитини [PERSON] , мати дитини має право звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved