Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

У грудні 2021 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до ЗАТ «Українська будівельна компанія» про стягнення пені, збитків та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.01.2015 року між [PERSON] та ЗАТ«Українська будівельна компанія» укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Згідно договору після прийняття будинку в експлуатацію, його технічної інвентаризації та за умови сплати позивачем ціни продажу майнового права відповідач зобов`язаний протягом 30 календарних днів передати позивачу квартиру за актом прийому-передачі та технічний паспорт на квартиру. Відповідач за умовами договору прийняв на себе зобов`язання щодо передання у власність позивачки майнових прав на квартиру та передання у власність позивачки об`єкта будівництва. Спір між сторонами виник саме внаслідок невиконання відповідачем умов договору щодо передання об`єкта будівництва у власність позивачки у строк встановлений договором, а саме до 30 жовтня 2016 року. Будинок не веденний в експлуатацію та правовстановлюючі документи так і не отримано. Розмір пені за договором № 9-9-75 купівлі-продажу майнових справ на квартиру від 21 січня 2015 року за останні 12 місяців, що передував зверненню до суду з 26.12.2020 р. по 26.12.2021 р складає: 61 649,23 грн. Враховуючи зазначене вище, позивач просить стягнути з Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» на користь [PERSON] пеню за невиконання умов Договору № 9-9-75 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 21.01. 2015 року в сумі 61 649 грн.23 коп. та моральну шкоду в розмірі 15000 грн 00 коп. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача та позивач у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позові. Предстаник відповідача у судовому засідання заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволені позову. 11.02. 2022 року представником відповідача до суду було подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, в якій просить застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строків позовної давності. 11.02.2022 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що у відповідача за умовами договору ще не виник обов`язок передати позивачу квартиру, а у позивача відповідно ще не виникло право вимоги до відповідача виконати вказаний обов`язок, отже відсутні підстави для стягнення пені, збитків та моральної шкоди, права позивача не є порушеними відповідачем , не вважається порушенням з боку відповідача умови договору про термін введення будинку в експлуатацію, відсутнє порушення ним умов договору про передачу позивачу квартири. 23.02. 2022 року позивачем було подано відповідь на відзив, де позивач посилається на те що відповідач у своєму відзиві підміняє поняття та фактично заперечує обставину прострочення виконання відповідачем зобов`язання з передачі позивачу у власність нерухомого майна. Відповідач у своєму відзиві помилково обраховує строк позовної давності щодо стягнення пені. 23.02.2022 року позивачем подано заяву про відмову в частині стягнення збитків з Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» в розмірі 36 000, 00 грн. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступне. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що 21.01. 2015 року між [PERSON] та ЗАТ «Українська будівельна компанія» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 9-9-75 , предметом договору є майнове право на квартиру №75 , загальною проектною площею 37,20 кв.м./а.с.11-29/. 21.01. 2015 року між [PERSON] та ЗАТ м «Українська будівельна компанія» було укладено додаткову угоду № 1/2014 до договору № 9-9-75 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, якою сторони домовились викласти пункт 1.4 Договору у новій редакції/а.с. 20/. 18.09.2015 року року між [PERSON] та ЗАТ «Українська будівельна компанія» було укладено додаткову угоду № 1/15 до договору № 9-9-75 купівлі-продажу майнових прав на квартиру у зв`язку зі зміною банківських реквізитів Сторони- 2 сторони домовились в п.12.6 Договору про банківські реквізити Сторони -2 викласти у новій редакції./а.с. 22/. Згідно квитанції № 105 від 30 січня 2017 року [PERSON] здійснила платіж на суму 7 500, 00 грн., призначення платежу «оплата за квартиру по договору 9-9-75 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 21.01.2015 року, додаткова угода №1/1»/а.с. 26/. Відповідно акту прийому-передачі майнового права згідно договору № 9-9-75 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 21 січня 2015 року [PERSON] та ЗАТ «Українська будівельна компанія » скали акт про те, що Сторона-2 передала, Сторона-1 прийняла майнове право на отримання у власність новозбудованої квартири відповідно до Договору № 9-9-75 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 21.01.2015 року. Цей Акт не змінює і не припиняє обов`язків сторін по договору/а.с.27/. Згідно довідки № б/н від 25.06.2021 року підписаною Генеральним директором ЗАТ «Українська будівельна компанія» Мороз О.В. вбачається, що [PERSON] сплатила 100 % вартості майнових прав на квартиру [ADDRESS] і позначений на схемі генерального плану за № 9 відповідно до умов договору купівлі-продажу майнових прав № 9-9-75 від 21.01.2015р. у розмірі 410 559,66 грн/а.с.29/. 15.11.2021р. на адресу ЗАТ «Українська будівельна компанія» було направлено лист вимога про виконання умов договору № 9-9-75, а саме передати позивачу за актом прийому -передачі квартиру, технічний паспорт на квартиру та інші документи, що необхідні для здійснення реєстрації права власності на квартиру згідно переліку встановленому Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1127 (зі змінами та доповненнями)./а.с.40-41/ Пунктом 1.7 договору №9-9-75 купівлі-продажу майнових прав на квартиру визначено, що орієнтований термін прийняття будинку в експлуатацію - 3 квартал 2016 року, але не пізніше ніж 1 квартал 2017 року. Пунктом 4.6. передбачено, що у випадку порушення стороною-2 зобов`язань п. 1.7 щодо строків ведення будинку в експлуатацію більше ніж на 180 (сто вісімдесят) календарних днів сторона-2 сплачує стороні -1 пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від загальної оплаченої суми стороною-1 по договору. Матеріали справи не містять доказів про прийняття будинку в експлуатацію у строки визначені умовами договору. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що дата зазначена в п.1.7 договору є орієнтовною, оскільки вказаний пункт містить чітко визначений крайній термін прийняття будинку в експлуатацію не пізніше якого (1 квартал 2017р.), відповідач зобов`язався виконати свої зобов`язання. Встановлено, що договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 21.01. 2015р. є дійсним. Позивачем проведений розрахунок пені за період з 26.12.2020 р. по 26.12.2021 р. , що передували зверненню до суду в розмірі 61 649,23 грн. Згідно з частиною 1статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Частиною 2статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Згідно зі статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов`язків щодо обраного ними кола відносин. Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін. Відповідно до частини 1статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини 1статті 527 ЦК Україниборжник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини 1статті 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно достатті 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до частини 1статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (ст. 617 цього Кодексу). Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків. Окрім того, згідно зі ст. 552 ЦК України, сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем порушено умови договору та не здано будинок у встановлений договором строк, внаслідок чого у позивача виникло право на отримання штрафних санкцій (пені), передбачених пунктом 4.6 договору. Представник відповідача просить застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Відповідно до 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення. З досліджених матеріалів справи вбачається, що правовідносини сторін договору закінчуються у момент введення будівництва в експлуатацію та набуття позивачем права власності на квартиру, а отже строки позовної давності до основної вимоги при подачі позивачем позову не пропущені, а тому і не пропущено строки щодо вимоги про стягнення пені. Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що позивач не надала жодних доказів, які б встановлювали заподіяння їй моральної шкоди та не встановлено і причинного зв`язку між діянням відповідача та шкодою, доказів завдання якої немає, а також і вини відповідача у її спричиненні. Враховуючи викладене, позивачем не доведено факту заподіяння моральної шкоди, так і відповідно інших складових, які підлягають доведенню у даному спорі. На підставі викладеного та

Outcome: partial