Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позову вказує, що 13.07.2021 року між ним (позивачем) та відповідачем [PERSON] був укладений Договір поставки №125, згідно умов якого відповідач зобов`язався здійснити поставку товару дверей ML-22\~700-2000, а він (позивач) зобов`язався сплатити грошові кошти за поставлений товар на умовах, передбачених в договорі та Специфікації до нього. В додатку до Договору поставки № 125 від 13.07.2021 року сторони узгодили асортимент та вартість товару, загальна вартість якого склала 8\~563 грн., що підтверджується рахунком №125 від 13.07.2021 року. В цей же день, 13.07.2021 року він сплатив відповідачу 7\~000 грн., що стверджується рахунком до договору №125 від 13.07.2021 року. Однак, відповідач замовлення йому не поставив, не зважаючи на те, що відповідно до п. 3.1 договору, виготовлення продукції здійснюється на протязі від 22-32 банківських днів. В зв`язку з цим, він (позивач) звертався до відповідача з письмовою претензією, однак вона була залишена відповідачем без реагування. Станом на дату подачі позову до суду, відповідач замовлення йому так і не поставив і сплачені ним (позивачем) кошти у розмірі 7 000 грн. не повернув. Також зазначає, що пунктом 6.3 Договору передбачено, що якщо продавець у термін згідно п. 3.1 з дня надходження від Покупця передоплати в розмірі зазначеному в п. 2.1 даного договору не починає виконувати своїх зобов`язань за договором або не повідомити про причини, які не дозволяють йому виконувати такі зобов`язання, він сплачує неустойку в розмірі 0,1% в день від суми недопоставленого товару. Оскільки відповідач не виготовив та не поставив йому товар на суму 8\~563 грн., то він має сплатити пеню за період з 13.07.2021 року по 21.02.2022 року в розмірі 1 644 грн. 09 коп., виходячи із наступного розрахунку: 8\~563 грн. х 0,1% х 192 дні = 1\~644 грн. 09 коп. А тому, просив: просить стягнути із [PERSON] на його (позивача) користь передплачені кошти в розмірі 7\~000 грн., пеню в сумі 1\~644 грн. 09 коп.. а всього 8\~644 грн. 09 коп. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.06.2022 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення коштів та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв про суті спору. Відзив відповідачем, у визначений строк ухвалою суду, поданий не був. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив стягнути із ФОП [PERSON] на його користь передплачені ним кошти в розмірі 7\~000 грн., пеню в сумі 1\~644 грн. 09 коп.. а всього 8\~644 грн. 09 коп. В судове засідання відповідач ФОП [PERSON] не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими\~ст.ст. 280-282 ЦПК України,\~за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 13.07.2021 року між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений Договір №125 на поставку товару дверного блоку ML-22\~700-2000, вартістю 8\~563 грн. згідно рахунку №125 від 13.07.2021 року, передоплата за договором складає 80% від загальної суми та становить 7\~000, які в цей же день були сплачені позивачем (а.с. 4-6). Таким чином, всього ФОП [PERSON] отримав від позивача за дверний блок грошові кошти в розмірі 7 000 грн., однак, дверний блок ML-22\~700-2000 позивачу поставлений не був і грошові кошти за нього повернуті також не були. В зв`язку з цим, позивач звертався до відповідача із претензією від 18.11.2021 року, в якій просив повернути суму передоплати, однак така претензія не була отримана відповідачем. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються\~Законом України «Про захист прав споживачів», а також\~ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.ст. 526,\~530,\~599 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень\~ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 849 ЦК України, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги, - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Оскільки позивач є споживачем послуг, які йому надав відповідач ФОП [PERSON] , то на правовідносини позивача із відповідачем розповсюджується дія\~Закону України «Про захист прав споживачів». Як вбачається із змісту\~ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; на належну кількість продукції й обслуговування; на звертання до суду й інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Згідно ст. 5 вищевказаного Закону держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Захист прав споживачів здійснюють також суди. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 6 вказаного Закону продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ФОП [PERSON] не виконав умови Договору №125 від 13.07.2021 року, не виготовив та не поставив позивачу замовлений ним товар дверний блок ML-22\~700-2000 та не повернув кошти за нього. Відповідно до ч. 2\~ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк, - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 866 ЦК України, договір вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію чи інший документ, що підтверджує укладання договору. Враховуючи, що відповідач ФОП [PERSON] у справі не поставив позивачу замовлений ним товар дверний блок ML-22\~700-2000, чим порушив взяте на себе зобов`язання, суд вважає встановленим той факт, що права позивача, як споживача, були порушені. Пунктом 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Разом з тим, умовами укладеного між сторонами Договору №125 від 13.07.2021 року, а саме пунктом 6.3 вказаного Договору, визначено, що якщо продавець у термін згідно п. 3.1 з дня надходження від Покупця передоплати в розмірі зазначеному в п. 2.1 даного договору не починає виконувати своїх зобов`язань за договором або не повідомити про причини, які не дозволяють йому виконувати такі зобов`язання, він сплачує неустойку в розмірі 0,1% в день від суми недопоставленого товару. Пунктом 3.1 визначено, що виготовлення продукції здійснюється на протязі 22-32 банківських днів з моменту підписання цього договору та внесення передплати згідно п. 2.1 (передоплата складає 80% від загальної суми 7\~000 грн.). Оскільки відповідач ФОП [PERSON] не виконав умови Договору №125 від 13.07.2021 року, не виготовив та не поставив позивачу замовлений ним товар дверний блок ML-22\~700-2000 і не повернув кошти за нього, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача коштів в розмірі 7\~000 грн. внесених позивачем, як передоплату за договором. Разом з тим, суд приходить до висновку і про стягнення із відповідача на користь позивача неустойки пені, яка підлягає до стягнення у розмірі, визначеному Договором №125 від 13.07.2021 року, а саме у розмірі 0,1% від суми недопоставленого товару за кожен день прострочення. Оскільки згідно умов вищевказаного Договору виготовлення та поставлення замовлення (товару) мало здійснюватися на протязі 22-32 банківських днів з моменту підписання даного договору та внесення передоплати, то прострочення виконання зобов`язання у відповідача виникло після 32 банківського дня після укладення договору та внесення передоплати, а саме з 15.08.2021 року. Таким чином період прострочення має місце з 15.08.2021 року по 21.02.2022 року (дата яка зазначена позивачем в позові) та складає 190 днів. Крім того, враховуючи, що позивач вносив передоплату в розмірі 7\~000 грн., тому сума недопоставленого товару (прострочене зобов`язання) складає саме 7\~000 грн. Тому до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає неустойка (пеня) в загальній сумі 1\~330 грн., виходячи із наступного розрахунку: 7\~000 грн. х 0,1% х 190 днів = 1\~330 грн. Таким чином, всього до стягнення із відповідача ФОП [PERSON] на користь позивача підлягає сплачена ним передоплата в сумі 7\~000 грн. та пеня в сумі 1\~330 грн., а всього 8\~330 грн. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову, до стягання із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 956 грн. 34 коп.

Outcome: partial