Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~у грудні 2021 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, з послідуючим уточненням позовних вимог (а.с.141-143), посилаючись на те, що він набув права власності та Ѕ частку двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON] . Співвласник іншої Ѕ частки зазначених земельних ділянок брат позивача [PERSON] в добровільному порядку відмовився врегульовувати питання їх поділу, а тому позивач просить виділити в натурі з урахуванням висновку експерта за запропонованим варіантом 1 Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 3,05 га, кадастровий номер 5323083800:00:005:0198, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; виділити в натурі Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 6,10 га, кадастровий номер 5323083800:00:005:0173, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; та припинити його право спільної часткової власності на вказане майно. Ухвалою від 31.01.2022 суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження (а.с. 42). Ухвалою суду від 24.03.2022 у справі призначена земельно-технічна експертиза, проведення якої доручене експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. 29.07.2022 матеріали цивільної справи повернуті до суду разом з висновком експерта від 22.07.2022 № СЕ-19/117-22/4065-ЗТ, який приєднаний до справи (а.с.117-132). Своєю ухвалою від 19.08.2022 суд закрив підготовче провадження та справу призначив до судового розгляду по суті (а.с. 151). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтрмиала в повному обсязі та просила судові витрати покласти на позивача, відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в телефонному режимі, 27.05.2022 подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.106). Суд, заслухавши представника позивача, з`ясувавши позицію відповідача та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.02.2009 року, виданого державним нотаріусом нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки загальною площею 3,05 га, кадастровий номер 5323083800:00:005:0198, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по Ѕ частині кожен, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] (а.с.13). Крім того, згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.02.2009 року, виданого державним нотаріусом нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки загальною площею 6,10 га, кадастровий номер 5323083800:00:005:0173, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по Ѕ частині кожен, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] (а.с.14). Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ст.\~356\~ЦК\~України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з вимогами ст.\~358\~ЦК\~України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною першою статті 364\~ЦК\~України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до ч. 2 ст.\~364\~ЦК\~України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Згідно до ч. 1,3 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Висновком експерта судової земельно-технічної експертизи № СЕ-19/117-22/4065-ЗТ від 22.07.2022, складеної судовим експертом Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (а.с.118-131) визначено технічну можливість виділу Ѕ частини належних позивачу земельних ділянок та запропоновано два варіакти розподілу відповідно до рівних частин. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України (частини четвертої\~статті 174\~ЦПК України 2004 року) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Отже, оскільки спірні земельні ділянки належать сторонам на праві спільної часткової власності та існує технічна можливість провести їх розпроділ відповідно до часток сторін, відповідач позов визнав, а тому суд уважає за можливе виділити позивачу в натурі Ѕ частину кожної спірної земельної ділянки відповідно до Варіанту 1 Схеми поділу за висновком експертизи. Судові витрати покладаються на позивача за його згодою. На підставі викладеного,

Outcome: approved