Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 10\~січня 2022\~року надійшла позовна заява Керівника південної окружної прокуратури Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі - Криворізької міської ради до [PERSON] , третя особа на стороні позивача Державне підприємство «Криворізьке лісове господарство» Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства, про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням у сфері охорони навколишнього природного середовища. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від «10» січня 2022 року визначено головуючого - суддю Скотара Р.Є. Ухвалою судді 04 лютого 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 52). Відповідач [PERSON] \~відзив на\~позовну заяву\~не надав.В матеріалах справи міститься докази отримання судових повісток про призначення судових засідань, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду 14 червня 2022 року та 26 липня 2022 року у зв`язку з закінченням строку зберігання (а.с. 55,56). Від третьої особи Державного підприємства «Криворізьке лісове господарство» Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства пояснень на\~позов не\~надходило. В матеріалах справи міститься докази отримання ухвали про призначення судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 15.03.2022 (а.с.54). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стислий виклад позовних вимог позивача. Керівник Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду з позивною заявою про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням у сфері охорони навколишнього природного середовища. Збитки, завдані унаслідок незаконної порубки дерев в адміністративних межах м. Кривого Рогу. Вирубка дерев відбувалась на території урочища «СоцМісто» квартал 78 виділ 2, в межах Металургійного району м. Кривого Рогу. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2021 визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України за наступних обставин. Вирок набрав законної сили 17.08.2021. [PERSON] спричинив державі в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області істотної матеріальної шкоди у сфері охорони природного навколишнього середовища на загальну суму 25 262,01 грн. (двадцять п`ять тисяч двісті шістдесят дві гривні одна копійка), що підтверджується висновком судово-економічної експертизи №№СЕ-19/104-21/18308ЕК від 09.06.2021. У зв`язку з тим, що відповідачем по справі [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок знищення або пошкодження дерев, до цього часу не відшкодована в добровільному порядку, вона підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Оскільки з листування Криворізької південної окружної прокуратури з Криворізькою міською радою (лист № 04/65-1391 вих-21 від 16.07.2021) встановлено, що особою, винною у незаконній порубці дерев, у добровільному порядку заподіяні збитки не відшкодовано, Криворізькою міською радою не вжито дієвих і ефективних заходів, спрямованих на стягнення відповідної суми у примусовому порядку, що свідчить про бездіяльність зазначеного органу місцевого самоврядування, тому вказані інтереси міської ради та територіальної громади до цього часу залишаються не захищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів Криворізької міської ради, як представника територіальної громади, у спірних правовідносинах, а відповідна позовна заява керівника Криворізької південної окружної прокуратури є єдиним ефективним засобом захисту цих інтересів, оскільки лише прокуратура є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість звернутися до суду з позовом про стягнення з винної особи збитків, заподіяних злочином. Враховуючи вищенаведені обставини, що обумовлюють загрозу та порушення інтересів держави та відсутність належного їх захисту з боку органу місцевого самоврядування до компетенції якого віднесені відповідні повноваження у вказаних спірних правовідносинах керівником Криворізької південної окружної прокуратури прийнято рішення щодо відповідного звернення до суду в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Відповідач [PERSON] відзив на позов не надав, заяв клопотань не подавав. Державне підприємство «Криворізьке лісове господарство» Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства заяв, клопотань не подавало. Короткий виклад обставин справи, встановлених судом. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2021 визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Вироком суду встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з метою вчинення незаконної порубки та подальшого перевезення дерев, 26.06.2021 знаходячись на території м. Кривого Рогу, повідомив своєму знайомому [PERSON] , [INFO] , що у нього є дозвіл на проведення санітарної чистки на території урочища «СоцМісто» квартал 78 виділ 2, в межах Металургійного району м. Кривого Рогу, для чого йому необхідний транспортний засіб який перебуває у користування [PERSON] , а саме автомобіль марки «ГАЗ» з вантажним відділом обладнаним тентом синього кольору. На зазначену пропозицію [PERSON] не знаючи про злочинний умисел [PERSON] , який спрямовано на незаконну порубку дерев у лісі, погодився та взявши із собою ще одного знайомого на ім`я [PERSON] , [INFO] поїхали на заздалегідь визначене [PERSON] місце, а саме на територію урочища «СоцМісто» в квадраті 78 виділ 2, в межах Металургійного району м. Кривого Рогу. 26.05.2021 близько 13:00 годин [PERSON] , разом із своїми зазначеними вище знайомими на автомобілі «ГАЗ», д.н.н. [NUMBER] , приїхав на територію урочища «СоцМісто» квартал 78 виділ 2, в межах Металургійного району м. Кривого Рогу, куди взяв з собою заздалегідь підготовлене знаряддя вчинення злочину, а саме бензомоторну пилу марки «Stihl MS 180», з ідентифікаційним номером: 812627972, необхідну для виконання заходів, які полягали в умисному спилюванні дерев та розділення стовбуру на окремі колоди. Після чого, [PERSON] , використовуючи в якості знаряддя вчинення злочину бензомоторну пилку марки «Stihl MS 180», з ідентифікаційним номером: 812627972, в порушення ст.ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового Кодексу, Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідними документами (лісорубним квитком, тощо), виданим уповноваженою особою, умисно здійснив порубку, шляхом повного відокремлення від кореня до ступеня припинення росту та знищив сиро ростучі дерева породи «акація біла», з наступними діаметрами біля шийки кореня: 22 см, 13 см, 14 см, 20 см, 15 см, 18 см, 19 см, 22 см, 10.1 см, 18,1 см, 22 см, 16 см, 16 см, 20 см, 20 см, 19 см, 16 см, 22 см, 18 см, 20 см, 16 см, у кількості 21 штука. В подальшому [PERSON] для зручності, умисно розпиляв стовбури даних дерев на окремі колоди у кількості 141 штука і загрузив їх у вантажне відділення автомобіля «ГАЗ», д.н.н. [NUMBER] . Так, 26.06.2021 близько 17:00 годин незаконну порубку дерев у лісі, яку здійснював [PERSON] , було припинено працівниками полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області які там знаходились на підставі виклику по лінії «102» щодо незаконної порубки дерев у лісі, та здійснювали піше патрулювання. Таким чином, [PERSON] , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 246 КК України - «Незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду». Вирок набрав законної сили 17.08.2021 (а.с. 15-16). Своїми умисними, протиправними діями, а саме внаслідок незаконної шляхом повного відокремлення від кореня до ступеня припинення росту та знищив сироростучі дерева породи «акація біла», з наступними діаметрами біля шийки кореня: 22 см, 13 см, 14 см, 20 см, 15 см, 18 см, 19 см, 22 см, 10.1 см, 18,1 см, 22 см, 16 см, 16 см, 20 см, 20 см, 19 см, 16 см, 22 см, 18 см, 20 см, 16 см, у кількості 21 штука, [PERSON] спричинив державі в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області істотної матеріальної шкоди у сфері охорони природного навколишнього середовища на загальну суму 25 262,01 грн. (двадцять п`ять тисяч двісті шістдесят дві гривні одна копійка), що підтверджується висновком судово-економічної експертизи №№СЕ-19/104-21/18308ЕК від 09.06.2021. (а.с.17-18). Судом встановлено, що з листування Криворізької південної окружної прокуратури з Криворізькою міською радою (лист № 04/65-1391 вих-21 від 16.07.2021) встановлено, що особою, винною у незаконній порубці дерев, у добровільному порядку заподіяні збитки не відшкодовано, Криворізькою міською радою не вжито дієвих і ефективних заходів, спрямованих на стягнення відповідної суми у примусовому порядку, що свідчить про бездіяльність зазначеного органу місцевого самоврядування, тому вказані інтереси міської ради та територіальної громади до цього часу залишаються не захищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів Криворізької міської ради, як представника територіальної громади, у спірних правовідносинах, а відповідна позовна заява керівника Криворізької південної окружної прокуратури є єдиним ефективним засобом захисту цих інтересів, оскільки лише прокуратура є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість звернутися до суду з позовом про стягнення з винної особи збитків, заподіяних злочином (а.с.19-23). Керівником Криворізької південної окружної прокуратури прийнято рішення щодо відповідного звернення до суду в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки Криворізькою міською радою не вжито дієвих і ефективних заходів, спрямованих на стягнення відповідної суми у примусовому порядку (а.с. 39-44). Нормативно-правове обґрунтування Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 56 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), передбачено право прокурора звертатися до суду в інтересах держави. Відповідно до частин 4, 5 ст.56 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 прокурори, їх заступники мають право звертатись до суду з позовними заявами в інтересах держави. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас невизначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави» може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17). Зазначеним рішенням Конституційного Суду України визначено, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» слід розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Так, статтею 143 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції. Орган місцевого самоврядування, відповідно до ст. ст. 1, 2, 6, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», представляє відповідну територіальну громаду і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Однак первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада. Основні принципи місцевого самоврядування, серед яких зокрема поєднання місцевих і державних інтересів, закріплені у ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами (ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні). Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування у встановленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до положень ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації у повному обсязі і зараховується у відповідності до положень Бюджетного Кодексу України. Місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Для фінансування заходів, спрямованих на охорону навколишнього природного середовища, утворюються місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища (ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Так, згідно з частиною першою статті 69-1 Бюджетного Кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування ( крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Тобто, завдані природним ресурсам збитки відшкодовуються шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. Главою IV Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 січня 2013 № 43, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного Кодексу України та Закону «Про державний бюджет України» є джерелами формування спеціального фонду державного бюджету в частині надходжень, крім власних надходжень, бюджетним установам зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі України та Головних управліннях Казначейства відповідно до законодавства на ім`я органу Казначейства в розрізі територій та кодів бюджетної класифікації. Порушення інтересів держави (територіальної громади) полягає у ненадходженні до бюджетів місцевого самоврядування грошових стягнення на відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев, що унеможливлює подальше відновлення зелених насаджень та реалізацію інших природоохоронних заходів, спрямованих на поліпшення стану природного середовища, забезпечення екологічно безпечних умов життєдіяльності громадян і суспільства. Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру», яка визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Вирішуючи питання представництва прокурором інтересів держави в суді, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу, відповідно до висновків суду, викладених у зазначеній постанові, полягає в тому, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. При цьому розумність строку визначається судом із урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. При цьому, якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Проте, з метою захисту інтересів держави прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежним чином. Також, у рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного королівства» суд проголосив, що засіб захисту повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постановах від 08.02.2019 у справі №915/20/18, від 13.03.2018 у справі №911/620/17 дійшов однозначного висновку про можливість представництва органами прокуратури в суді органів місцевого самоврядування. Суд касаційної інстанції зазначив, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи. ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін. Так, ЄСПЛ визнає, що є категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави». Крім того, наявність у прокурора таких повноважень жодним чином не суперечить системі європейських цінностей та не порушує інституту основоположних прав та свобод людини. На підтвердження цього твердження в Рекомендаціях Комітету міністрів Державам-учасницям щодо ролі прокурорів поза межами кримінального судочинства від 19.09.2012 визначено, що якщо національна правова система визначає обов`язки та повноваження державних прокурорів за межами системи кримінального правосуддя, їхньою місією має бути представництво загальних або громадських інтересів, захист прав людини та основних свобод, а також підтримка верховенства права. Згідно зі ст.22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Висновки за результатами розгляду матеріалів справи На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах справи мається вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2021 визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України - «Незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду» (а.с. 15-16). Своїми умисними, протиправними діями, а саме внаслідок незаконної шляхом повного відокремлення від кореня до ступеня припинення росту та знищив сироростучі дерева породи «акація біла», [PERSON] спричинив державі в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області істотної матеріальної шкоди у сфері охорони природного навколишнього середовища на загальну суму 25 262,01 грн. (двадцять п`ять тисяч двісті шістдесят дві гривні одна копійка), відповідно до висновку судово-економічної експертизи №№СЕ-19/104-21/18308ЕК від 09.06.2021. (а.с.17-18). Згідно зі ст.22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 26.05.2021 [PERSON] був скоєний злочин, передбачений ч.1 ст. 246 КК України. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2021 визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України за наступних обставин. Вирок набрав законної сили 17.08.2021. Нормами з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. При цьому порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в ч. 1 ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. За нормами ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, має свої особливості, які полягають у тому, що згідно зі статтею 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні може бути пред`явлено не до будь-якої особи, а виключно до підозрюваного чи обвинуваченого, що у свою чергу вказує на початок перебігу в такому випадку строку позовної давності саме з моменту повідомлення особі про підозру, тобто коли особа визначена слідчим як така у відношенні якої достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення (стаття 276 КПК України). Такий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеному у постанові від 21 січня 2020 року у справі № 369/1850/18 (провадження № 61-18948св19), а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі від 02 вересня 2020 року № 452/435/17. Тобто позов про стягнення збитків заявлений в межах строків позивної давності. Крім того, відповідно до матеріалів справи суд погоджується з наявністю виключних підстав для їх представництва прокурором по даний справі, оскільки Криворізькою міською радою не вжито дієвих і ефективних заходів, спрямованих на стягнення відповідної суми у примусовому порядку, що свідчить про бездіяльність зазначеного органу місцевого самоврядування. Так, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Тому представництво органів прокуратури інтересів держави в особі Криворізької міської ради при наявності загрози інтересам держави та бездіяльності органу державної влади чи місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, буде найефективнішим правовим способом захисту, поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Отже, із огляду на зазначену норму Закону України «Про прокуратуру», прокурор може заявити позов в інтересах держави, який виражається в інтересах частини українського народу - членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки покликаний ці інтереси захищати. У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача 25\~262,01 (двадцять п`ять тисяч двісті шістдесят дві) гривні 01 копійок. Збитки, завдані унаслідок незаконної порубки дерев в адміністративних межах м. Кривого Рогу, у відповідності зі ст.47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.29 ч.З п.7 та ст.69-1 ч.1 п.4 Бюджетного кодексу України підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Криворізької міської ради на розподільчий казначейський рахунок за кодом класифікації доходів бюджету (кодом платежу) 24062100. Що стосується розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях. Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 2481,00 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved