Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2500,00 грн. франшизи та 8000,00 грн. моральної шкоди; судовий збір в розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.12.2020 року відбулась ДТП за участю автомобіля «Mazda6», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.02.2021 відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТзДВ «Страхова Група «Оберіг» за договором страхування №АР-083 1237 від 21.08.2020 року. Автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] належить позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Розмір шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП складає 86262,00 грн., а страхове відшкодування за вирахуванням суми франшизи склало 83762,00 грн. Сума франшизи за договором страхування № АР-083 1237 від 21.08.2020 року складає 2500 грн. Відповідач відмовився в добровільному порядку сплатити позивачу суму франшизи. Також позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача, які полягають у пошкодженні майна, позивачу було завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 8000,00 грн. В обґрунтування моральної шкоди позивач зазначає, що через неможливість користування автомобілем, були порушені нормальні життєві зв`язки позивача. Позивач тривалий час знаходився в пригніченому стані. Більше як пів року позивач не має змоги відремонтувати автомобіль та користуватись ним, що завдає йому значних незручностей. Позивач за відсутності автомобіля позбавлений можливості пересуватись по місту, вимушений використовувати таксі. На підставі викладеного просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 23.11.2021 від ТОВ «СГ «Оберіг» на виконання ухвали суду про витребування доказів до суду надійшла копія полісу №АР/0831237 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.08.2020. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача та третьої особи не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 11.12.2020 року відбулась ДТП за участю автомобіля «Mazda6», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] належить позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.02.2021 відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mazda6», д.н.з. [NUMBER] , на момент скоєння ДТП, була застрахована у ТзДВ «Страхова Група «Оберіг» за договором страхування № АР-0831237 від 21.08.2020 року. Розмір шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП складає 86262,00 грн., а страхове відшкодування за вирахуванням суми франшизи склало 83762,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Вбачається, що сума франшизи за договором страхування № АР-0831237 від 21.08.2020 становить 2500,00 грн. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. У статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладені договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до вимог п.п. 8.9 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Статтею 526 ЦК України, визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України. пов`язані з відшкодуванням особою. цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Оскільки потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідач відмовився в добровільному порядку сплатити позивачу суму франшизи. Таким чином, оскільки вказана сума не була відшкодована позивачу, вимога позивача про відшкодування на його користь франшизи в розмірі 2500,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне. Позивач стверджує, що у зв`язку із ушкодженням належного йому майна він протягом тривалого часу зазнає незручностей: порушені нормальні життєві зв`язки позивача; позивач тривалий час знаходиться в пригніченому стані; більш ніж пів року позивач не мав змоги відремонтувати автомобіль та користуватись ним; за відсутності автомобіля позивач позбавлений можливості пересуватись по місту, вимушений використовувати таксі. Завдану йому моральну шкоду позивач оцінює в сумі 8000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача. Згідно положень ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що неправомірними діями відповідача, які виразились у порушенні правил дорожнього руху, в результаті чого 11.12.2020 відбулась ДТП, позивачу були завдані певні моральні страждання, однак визначена позивачем сума для відшкодування моральної шкоди є завищеною. З огляду на зазначене, виходячи із засад розумності та справедливості, суд, оцінюючи докази, надані позивачем в обґрунтування спричинення останньому моральних страждань, вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення моральної шкоди частково, а саме в розмірі 3000,00 грн. Щодо вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В обґрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу позивачем надано до суду: договір про надання правової допомоги №б/н від 23.03.2021, укладений між [PERSON] та адвокатом Шнайдер С.В.; акт виконаних робіт (звіт про надану правничу допомогу) від 27.05.2021; ордер на надання правової допомоги Серія АС №1020718 від 23.03.2021; квитанція до прибуткового касового ордеру №7 від 23.03.2021 про оплату вартості послуг відповідно до договору про надання правової допомоги в сумі 5000,00 грн. Суд, перевіривши надані позивачем докази, вважає, що позивачем надано належні докази понесення ним витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., а тому вказана сума підлягає компенсації, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial