Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересів та як опікун в інтересах недієздатної [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Топорівської сільської ради про визначення часток у спільній сумісній власності та припинення право спільної сумісної власності . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що відповідно до свідоцтво про право власності на житло від 12 лютого 2002 року їм та померлому [PERSON] в результаті приватизації згідно із Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду «було надано у спільній сумісній власності квартира, яка розташована на території [ADDRESS] . 09 вересня 2007 року після смерті [PERSON] тобто співвласника квартири відкрилася спадщина на його частку в квартирі в розмірі 1/5 частини. 14 квітня 2014 року державним нотаріусом Новоселицької державної нотаріальної контори було видано свідоцтво на спадщину за законом спадкоємцям тому їм та третій особі [PERSON] по 1\\4 частку кожному з 1/5 частки квартири. Решта частини квартири залишилося у спільній сумісній власності. Позивач [PERSON] як співвласник та спадкоємець просить визнати за нею право на ј частку квартири, [PERSON] як співвласник та спадкоємець просить визнати за ним право на ј частку квартири , [PERSON] як співвласник та спадкоємець просить визнати за ним право на ј частку квартири. . Представник позивачів подав до суду заяву, в якій підтримав подану заяву і просив заявлені позовні вимоги задовольнити , а справу розглянути без його участі та позивачів Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, 09.08.2022 року надала до суду заяву про визнання позову та розгляду справи без його участі. Третя особа в судове засідання не з`явився , причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 2002 року та свідоцтво на спадщину за законом від 14 квітня 2014 року , частина квартири, яка розташована на території [ADDRESS] належить позивачам, в тому числі недієздатної [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток. Третій особі [PERSON] на праві приватної власності належить 1/5 частини квартири. Судом також встановлено що, в даний час позивачі як співвласники квартири не можуть розпоряджатися своєю часткою квартири , оскільки вона не визначена в повному обсязі Виділення частки із спільної сумісної власності їм необхідно для усунення перешкод у здійсненні права розпоряджатися свою часткою спірної квартири. Згідно з ч.1ст.357\~ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. При визначенні розміру часток у майні, суд виходить із положень ч. 1ст.\~357\~ЦК України - вважаючи, що частки є рівними, оскільки будь-якого договору між сторонами про розмір часток суду не надано. Як зазначено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, що зі змісту ст.\~357\~ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно із ч.1ст.\~368\~ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.1, ч.2ст. 369 ЦК). За положеннями ч.1 та ч.2ст.\~372\~ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370\~ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ст.\~361\~ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. Докази наявності між позивачами які є співвласниками 88 відсотків квартири будь-якої домовленості щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру у справі відсутні, а тому частки кожного з них у праві спільної власності на спірну квартиру є рівними та становлять 1/4 частки для кожного. Рішенням Новоселицького районного суду від 31 серпня 2021 року [PERSON] визнана недієздатною, а [PERSON] призначена її опікуном. Відповідно до ст.67 ЦК України [PERSON] маю право звернутися до суду в інтересах недієздатної доньки та просить суд про визначення її частику у спірній квартирі в розмірі 1/5 частини, оскільки це відповідає її інтересам. На підставі викладеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги позивачів про визнання часток у спільній сумісній власності та припинення права спільної сумісної власності підлягають задоволенню. Відповідно до ст.372 ЦК України у разі визначення частки співвласника у спільній сумісній власності, то право спільної сумісної власності припиняється. На підставі наведеного та

Outcome: approved