Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

28.06.2022 року до Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м.Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 17019,98 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. В обгрунтування позовних вимог вказано, що між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м.Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та відповідачкою 11.05.2017 року було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання №621349811/280421 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов якої банком відповідачки надано кредит у вигляді карткового рахунку за тарифним пакетом «Мій комфорт» із встановленим кредитним лімітом у розмірі 15 000,00 грн. під 38 % річних за користування кредитними коштами. Умови договору відповідачка не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, таким чином утворилась заборгованість в сумі 17019,98 грн., станом на 23.12.2021 року з яких: 14999,19 грн. - загальна сума основної заборгованості; 1935,27 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 0,00 грн. - загальна сума заборгованості за РКО; 0,00 грн. - загальна сума нарахованої пені; 0,00 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 37,10 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 33,29 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 15,13 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Представник позивача Крючков С.С. просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та опублікуванням оголошення на веб-сайті суду. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі статей 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.05.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) №621349811/280421, відповідно до якої банком відповідачки надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Умови договору відповідачка не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, таким чином утворилась заборгованість в сумі 17019,98 грн., станом на 23.12.2021 року, яка складається з: 14999,19 грн. - загальна сума основної заборгованості ; 1935,27 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 0,00 грн. - загальна сума заборгованості за РКО; 0,00 грн. - загальна сума нарахованої пені; 0,00 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 37,10 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 33,29 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 15,13 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до положень ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). За приписом ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст.638та ч. 1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦПК України). Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено уст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПКУкраїни кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Відповідач не скористався своїм правом надати суду докази на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги банку до відповідача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved