Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

16.06.2022 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 15\~623,00 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», діючи на підставі статуту та чинного законодавства України, надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідачам, які мешкають в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідачі свої зобов`язання з своєчасної оплати за надані комунальні послуги не виконали, внаслідок чого, за період з 01.11.2018 року по 31.10.2021 року за об`єктом надання послуг утворилась заборгованість в сумі 15\~623,00 грн. За вказаний період заперечень з боку споживачів на неналежну якість надання послуг надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу позивача не надходило. На адресу відповідачів неодноразово направлялись претензії щодо наявної заборгованості за надані позивачем послуги з вимогою погасити суму боргу. Проте відповідачі не належним чином виконувала свої зобов`язання по оплаті наданих їй виконавцем послуг, в зв`язку з чим, КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» змушений звернутись до суду з даною позовною заявою. В судові засідання\~представник позивача\~не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі\~ [PERSON] , [PERSON] у судові засідання жодного разу не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації відповідачів. Однак, на адресу суду повернулися конверти без вручення адресату з причин «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Згідно вимог ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідачі не з`явилися до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надали, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», який діє на підставі статуту надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані відповідачі, що підтверджується електронними витягами з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 16.06.2022 року. Позивач КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» у період з 01.11.2018 року по 31.10.2021 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 15\~623,00 грн. (особовий рахунок [NUMBER] ), за цей період відповідачами жодної оплати за отримані послуги не здійснено, що підтверджується довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, розрахунком суми позову. Правовідносини між позивачем та відповідачами з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору. Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачам згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. В даному випадку стягувач свій обов`язок виконав: підготував для боржників належним чином оформлений договір та неодноразово запрошував на його укладення шляхом вивішування оголошень на будинку, через засоби масової інформації, направлення листів та шляхом автодозвону. Але, на відміну від 90% мешканців житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя, відповідачі не відгукнувся на пропозицію стягувача та не уклали договору про надання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, стягувач здійснював та продовжує надавати відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Враховуючи зміни, внесені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства віх 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду від 22.11.2005 року № 4» «Про затверджена порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення те постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання», відключенню від мереж централізованого опалення підлягають лише окремі житлові будинки. Відключення окремих приміщені житлового будинку не передбачено чинним законодавством. Факт надання послуг є безспірним та беззаперечним. За період надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання КОНЦЕРНОМ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», з боку споживачів заперечень щодо неналежної якості надання послуг на адресу КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» не надходило. Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися. Тобто, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води тривають. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживачів на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання. Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Система опалення помешкання відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Відключення опалення в окремій квартирі значною мірою порушить вимоги ДБН України (Державні будівельні норми України), а саме вплине на якість наданих послуг до інших житлових приміщень. Споживачами не виконано обов`язок по оплаті за надані комунальні послуги, а стороною постачальником послуга з централізованого опалення надавалась безперебійно в межах опалювального сезону, а послуга з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) - постійно. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення. Факт наявності заборгованості в розмірі 15\~623,00 грн.\~підтверджується матеріалами цієї справи та відповідачами [PERSON] , [PERSON] спростований не був. Оскільки відповідачі оплату наданих послуг не довели, будь-яких претензій щодо надання послуг позивачу не пред`явили, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення суми боргу у розмірі 15\~623,00 грн. є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідачів у рівних частках.

Outcome: approved