Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

07.04.2022 року позивачі звернулись в суд з позовом до Володимир-Волинської\~районної ради\~про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог вказали, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , [INFO] . Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді майнових прав засновника Фермерського господарства «Артеміда» (код ЄДРПОУ 30007136, 45550, Волинська обл., Локачинський район, село Конюхи). Вони є спадкоємцями за законом та за заповітом після смерті [PERSON] та прийняли спадщину шляхом подання до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. заяв про прийняття спадщини. 17.02.2022 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Наталії Володимирівни з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права засновника Селянського (фермерського) господарства «Артеміда» [PERSON] . Постановою нотаріуса від 17.02.2022 № 52/02-31 у вчиненні вказаної нотаріальної позивачу було відмовлено. В зв`язку з тим, що у позасудовому порядку оформити спадщину на майнові права засновника Фермерського господарства «Артеміда» не являється можливим, вони змушені звернутись до суду з даним позовом. Просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право на майнові права засновника Селянського (фермерського) господарства «Артеміда» Шевчука Анатолія Івановича (код ЄДРПОУ 30007136, адреса: 45550, Волинська область, Локачинський район, с. Конюхи) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 08 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 07.07.2022року замінено у справі первісного відповідача Володимир-Волинську районну раду на належного Локачинську селищну раду Володимир-Волинського району Волинської області. Позивачі в судове засідання не з`явились, їх представник 13 вересня 2022 року у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю із підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача до суду не з`явився також, 13.09.2022 року подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позов визнає повністю. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши наявні у справі докази, матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] №27/2021, оцінюючи докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, судом встановлено наступне. Фермерське господарство «Артеміда» [PERSON] знаходиться за адресою: 45550,\~Волинська обл.,\~Локачинський район,\~село Конюхи (код ЄДРПОУ 30007136). Засновником фермерського господарства «Артеміда» [PERSON] був [PERSON] , головою господарства є [PERSON] , що підтверджується Статутом (а.с. 15-25). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2021 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина на права засновника фермерського господарства «Артеміда» [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 04.04.1973 року та серії [NUMBER] від 03.04.1979 року і свідоцтва про шлюб [PERSON] серії [NUMBER] від 05.11.2006 року, з якого вбачається, що остання змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.98, 115, 116). Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. заведена спадкова справа №27/2021до майна померлого [PERSON] , з матеріалів якої вбачається, що позивачі у встановлений законом шестимісячний строк, подали заяви про прийняття спадщини після смерті батька (а.с.88, 259) та не відмовились від неї у вказаний строк. Інших спадкоємців [PERSON] судом не встановлено. [PERSON] 17.02.2022 року звернулась до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в статутному капіталі фермерського господарства «Артеміда» [PERSON] (а.с. 250). Проте, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на майнові права засновника вказаного фермерського господарства (а.с. 12, 13). Відповідно до ст.1217\~ЦК\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.\~1222\~ЦК\~України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1261\~ЦК\~України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Нормами ст.\~23\~Закону\~України\~"Про\~фермерське\~господарство"\~ передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст.\~1\~Закону\~України\~"Про\~фермерське\~господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Частинами 1, 4 ст.\~4\~\~Закону\~України\~"Про\~фермерське\~господарство" визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом. Відповідно до ст.\~19\~Закону\~України\~"Про\~фермерське\~господарство" до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Пунктом 4 статті 35\~Закону\~України\~"Про\~фермерське\~господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Відповідно до правового висновку зробленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20) у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами, спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~191\~ЦК\~України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Фермерське господарство, як цілісний майновий комплекс, включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. За положеннями статті 182\~ЦК\~України\~до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За таких обставин, суд приходить до висновку, що право власності безпосередньо на фермерське господарство не може бути предметом спадкування, оскільки діяльність самого фермерського господарства не припиняється смертю засновника, в разі наявності спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства, водночас предметом спадкування є право засновника такого господарства. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК\~України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Представник відповідача позовні вимоги визнав, що стверджується його заявою, поданою до суду 13.09.2022 року (а.с. 263). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного законодавства, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог [PERSON] про визнання права на частку майнових прав засновника фермерського господарства «Артеміда» [PERSON] в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання за [PERSON] права на майнові права засновника Селянського (фермерського) господарства «Артеміда» [PERSON] , суд зазначає наступне. Згідно із п. 23 постанови\~Пленуму\~ Верховного\~Суду\~України\~ №7\~від\~ 30.05.2008\~року\~\~«Про\~судову практику\~у\~справах\~про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, за відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа не може звертатися до суду з позовом про визнання права на спадкове майно з огляду на відсутність спору про право. У матеріалах спадкової справи відсутні докази існування перешкод для оформлення спадкових прав [PERSON] , а саме: відсутня відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на частку майнових прав засновника фермерського господарства, що вказувало б на виникнення цивільно-правового спору, а також заява [PERSON] до нотаріуса про видачу йому такого свідоцтва. Таким чином, з огляду на матеріали справи, судом не встановлено порушення права позивача [PERSON] ,\~\~не встановлено обставини позбавлення позивача права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька в нотаріальній конторі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, та не приймає визнання позову відповідачем в цій частині.

Outcome: partial