Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

В липні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Хмельницька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що відповідно до Свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 04.11.2011р. їй належить житловий будинок [ADDRESS] . На момент подачі позову за вказаною адресою зареєстрована лише її дочка - відповідачка, - [PERSON] . З 01 липня 2014р до червня 2021р. відповідачка проживала за вказаною адресою. В червні 2021р. вона черговий раз вийшла заміж. Вони батьки, не схвалили її вибір, через це у них виник конфлікт. З цього часу відповідачка припинила із ними будь-яке спілкування. Станом на сьогодні її місцезнаходження їй не відоме. Відповідачка не сплачує жодні платежі за будинок, в утриманні житла участі не бере, особистих речей її там не має і взагалі будинком вона не цікавиться. Жодних перешкод у користуванні житлом вона відповідачці не чинила. При перевірці за участю в.о. Голови комітету організації населення мікрорайону Ружична Демчишина Л.І. та сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 19 липня 2022р. відповідачки на місці реєстрації не виявлено. А також встановлено, що вона не проживає в будинку з 05 червня 2021р., що складено відповідний акт. На випадок заперечення відповідачкою факту її не проживання за місцем реєстрації понад один рік, це можуть підтвердити свідки-сусіди, які готові дати пояснення у суді. Факт реєстрації відповідачки у будинку порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона не може продати або подарувати свій будинок, позбавлена можливості оформити субсидію. З врахуванням наведеного позивач просить: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] та примусово зняти її з реєстраційного обліку в будинку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.11.2011 року. Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради №П-03-19966 від 25.07.2022 року в житловому будинку [ADDRESS] зареєстрована: 01.07.2014р. - [PERSON] .. Згідно акту від 19.07.2022 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що за адресою: [ADDRESS] починаючи з 05.06.2021 року [PERSON] фактично не проживає. Вказані обставини підтверджуються: довідкою №П-03-19966 від 25.07.2022 року; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.11.2011 року; актом від 19.07.2022 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що їх донька [PERSON] не проживає в будинку по [ADDRESS] з червня 2021р. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК УРСР - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно п.п.2 п.50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується). Відповідачка була зареєстрована як член сім`ї позивача, у вказаному вище житловому будинку [ADDRESS] не проживає більше одного року, без поважних причин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS] , а вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, те, що [PERSON] не проживає в житловому будинку [ADDRESS] без поважних причин більше одного року, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Судовий збір в сумі 992,40 грн., слід стягнути з відповідачки на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved