Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

10.05.2022 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява [PERSON] , від імені якої діє її представник адвокат Переверзєв О.О., з вимогою: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною №2226694 від 16.06.2021 про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» коштів за кредитним договором №95439847000 від 26.06.2019 в розмірі 61761 гривня 99 копійок.; стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 8000, 00 грн.(а.с.2-6). Також зазначено, що позивач ніколи не укладала договорів ні з АТ «УкрСиббанк», ні з ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» та вперше побачила кредитний договір коли отримала виконавчий напис. Жодних договорів, які можуть бути підставою для стягнення заборгованості, не було укладено між позивачем та відповідачем. Грошові кошти від відповідача не отримувалися. Жодних претензій, вимог про сплату боргу позивач не отримувала від відповідача. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Таким чином, боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Зазначає, що для видачі виконавчого напису кредитний договір має бути нотаріально посвідченим. Вказує на відсутність в матеріалах нотаріальної справи первинного документу, який підтверджує, що позивач отримав від кредитора будь-які кошти. 21.07.2022 надійшов відзив від ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» (а.с.42-44), за змістом якого просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, зазначають, що 2606.2019 між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір №95439847000. 20.02.2020 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір факторингу №164, відповідно до якого право вимоги за вищевказаним Договором №95439847000 від 26.06.2019 перейшло до ТОВ «Олком-Лізинг». 20.02.2020 між ТОВ «Олком-Лізинг» та ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» укладеного Договір факторингу №2002-Ф1, відповідно до умов якого правом вимоги за Договором №95439847000 від 26.06.2019 року перейшло до ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ». Вказують, що відповідно до ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.012 за 282/20595 в зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язань за Кредитним договором, відповідач подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. заяву про вчинення виконавчого напису на стягнення заборгованості по Договору №95439847000 від 26.06.2019 року з позивача. Також зазначають, що станом на 02.06.2022 заборгованість позивача за вказаним Договором становить 61761 грн. 99 коп. , яка складається: 44312 грн. 29 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 15259 грн. 70 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2190 грн.- заборгованість по несплаченій комісії. У зв`язку з цим просять суд, при розгляді справи встановити на підставі первинних підтверджуючих документів ( Кредитний договір, розрахунок заборгованості, чеків) суму заборгованості позивача. Звертають увагу, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Разом із відзивом подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (а.с.45-46), посилаючись на те, що зазначені позивачем витрати не співмірні з сумою заборгованості з Договором №95439847000 від 26.06.2019, а також не підтверджені документально. Ухвалою від 13.05.2022 було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.27). Ухвалою від 07.07.2022 витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо вчиненого оспорюваного виконавчого напису №26694 від 16.06.2021 (а.с.36-37). У судове засідання учасники справи повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача згідно за змістом п.5 позовної заяви просив розгляд справи здійснювати за його відсутності (а.с.6). Представник відповідача в призначене засідання не з`явився, за змістом поданого відзиву (п.3) просили розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Треті особи приватний нотаріус Данич О.Ф., приватний виконавець Кошкер І.А. в призначене засідання не з`явилися, пояснень по суті позову не подали. Третя особа приватний нотаріус Данич О.Ф. відсутня за адресою реєстрації та витребувані судом докази не надала. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечував. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №26694, яким задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанії «СУПЕРІУМ» про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , яка є боржником за Кредитним договором №95439847000 від 26.06.2019 (кредит виданий шляхом перерахування на кредитну карту боржника), укладеним з АТ «УкрСиббанк» (код ЄДРПОУ 09807750), правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №2002-Ф1 від 20.02.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (код ЄДРПОУ 42024152, Новий кредитор), Стягувач, заборгованості за Кредитним договором №95439847000 від 26.06.2019. Строк платежу за Кредитним договором №95439847000 від 26.06.2019 настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.02.2020 року по 25.05.2021року. Сума заборгованості становить 61761,99 грн., що складається з : прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 44312,20грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом станом 15259,70 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 62411,99 грн.(а.с.16). За заявою ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» від 08.02.2022, Постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2022 ВП [NUMBER] приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кошкером Іваном Анатолійовичем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису №26694 від 16.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., боржником у якому є [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), стягувачем - ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ (код ЄДРПОУ 2827816027) (а.с.17-19). Як вбачається з наданих сторонами документів Позивачем [PERSON] 15.06.2017 було підписано Оферту на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії в АТ «Альфа-Банк», яка була прийнята банком відповідно до Акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії від 15.06.2017 (а.с.10). Разом із з цим, ані доказів отримання позивачем кредитної картки, ані даних щодо здійснених позивачем витрат за рахунок кредитного ліміту (дат отримання та розміру використаних кредитних коштів), здійснених позичальником платежів на погашення кредиту та сплату процентів, можливої неустойки, суду надано не було. Так, з наданої приватному виконавцю копії Договору-анкети про відкриття та комплексне розрахункове-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №95439847000 від 26.06.2019 року, укладеного між АТ «УКРСИББАНК» (код ЄДРПОУ 09807750) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банк на підставі наданих Клієнтов відповідно до вимог законодавства України документів відкриває Клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Револьверна Кредитна Картка «Шопінг НПК (55G)», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних тендах у приміщеннях установ Банку, поточний рахунок, який обслуговується згідно цього Договору-анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих в газеті «Урядовий кур`єр» №105 від 09.06.2017 р. ( з усіма змінами та розміщених на сайті www.my.ukrsibbank.com та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку, а саме: поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті України. За змістом п.п.2.1, 2.1. Договору ліміт кредитування встановлюється у розмірі 49000 грн. Строк дії ліміту кредитування : з дати укладання договору по 10.07.2021. Клієнт може отримати транші в межах доступного ліміту використання кредиту. Відповідно до п.2.5. Договору Умови обслуговування кредиту: процентна ставка кредитування 55%, пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів. З наданих відповідачем документів вбачається, що 20.02.2020 між АТ «УКРСИББАНК» (Клієнт) та ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» (Фактор) було укладено Договір факторингу №164, відповідно до якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (п.1.1.). Відповідно до п.2.2. Договору Права вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів, та визначені в Реєстрі Боржників , що підписуються Сторонами у паперовому вигляді. На підтвердження відступлення права вимоги за договором 95439847000 від 26.06.2019, боржник [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), надано Витяг з Реєстру Боржників до Договору Факторингу, відповідно до якого : загальна заборгованість - 61761,99грн., у т.ч. заборгованість за основним боргом - 44312,29, заборгованість за відсотками - 15259,7 грн., заборгованість за комісіями 2190,0 грн, кількість днів прострочення -190 (а.с.55-59) . Крім того, 20.02.2020 між ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» (Фактор) було укладено Договір факторингу №2002-Ф1, відповідно до якого на умовах, встановлених цим Договором, Клієнт передає (відступає) Фактору в якості Нового Кредитора за плату, а Фактор приймає належні Клієнту права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитним Договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Первинним Кредитором (кредитотодавцем, і Боржниками (Портфель Заборгованості). У витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №2002-Ф1 від 20.02.2020 (а.с.53) значиться боржник [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), би-контракт №95439847000 від 26.06.2019, відповідно до якого: загальна заборгованість - 61761,99грн., у т.ч. заборгованість за основним боргом - 44312,29, заборгованість за відсотками - 15259,7 грн., заборгованість за комісіями 2190,0 грн, кількість днів прострочення -190. За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, а саме: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Отже, чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містить окремого розділу щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а виключно за нотаріально посвідченими договорами. Так, зі змісту виконавчого напису встановлено , що він вчинений на підставі Кредитного договору №95439847000 від 26.06.2019 між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк», при цьому заборгованість стягується за період 20.02.2020 року по 25.05.2021року в розмірі 61761,99 грн., водночас, такий період є вочевидь, необґрунтованим, оскільки зазначена сума заборгованості не відрізняється від суми заборгованості, яка зазначена у наданих відповідачем Витягах з Реєстру боржників до Договору факторингу 20.02.2020 та Договору факторингу №2002-Ф1 від 20.02.2020, тобто мала б існувати на день їх укладення (а.с.16,53,59,57). Належних і допустимих доказів того, що приватному нотаріусу, були подані відомості про безспірність цієї суми заборгованості, як і доказів направлення стягувачем (ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ») повідомлення боржнику про погашення заборгованості. Проте, ці обставини мали бути перевірені приватним нотаріусом Данич О.Ф. перед вчиненням виконавчого напису в силу вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у Постанові від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Так, зі змісту виконавчого напису не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому слід дійти висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості за кредитним договором зазначений у написі є безспірним. Доказів, які б доводили протилежне, суд надано не було. Таким чином, приватним нотаріусом Данич О.Ф. не міг бути вчинений оспорюваний виконавчий напис на підставі зазначеного у ньому Кредитного договору №95439847000 від 26.06.2019, укладеного між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк», який не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Подібна правова позиція наведене у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2) З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про виконавчий напис», а отже має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Будь-яких доказів, які б спростовували ці висновки суду, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 992 гривні 40 копійок за вимогою немайнового характеру (а.с.1), підлягають стягненню на її користь з відповідача. Крім того до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру» визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Представником позивача до матеріалів позовної заяви було долучено ордер Серії СВ № 1026830, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЧИ №000288, Акт прийняття-передачі наданих послуг від 8 лютого 2022 року, Договір про надання правничої допомоги від 10.02.2022, квитанція до прибуткового касового ордера від 28 лютого 2022 року на суму 8000грн., що підтверджують понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги на вказану суму (а.с.7,8, 9, 9-на звороті, 10). Факт надання такої допомоги підтверджується долученими до позовної заяви складеними адвокатом документами (позовною заявою, адвокатськими запитами). Разом із цим зазначені в акті прийняття-передачі наданих послуг такі роботи, як виготовлення додатків, не можна віднести до правничої допомоги, крім того, зважаючи на подане відповідачем клопотання щодо зменшення розміру витрат та викладені в клопотання заперечення щодо не співмірності таких витрат, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати підлягають частковому задоволенню на суму 6500 гривень, з урахуванням того, що оспорюваним виконавчим написом з позивача на користь відповідача було стягнуто 61761,99грн., а також, враховуючи, що визначений судом розмір відшкодування таких витрат не перевищуватиме мінімального розміру заробітної плати, встановленого на дату звернення з позовом до суду, тобто однаково розумним розміром як для позивача так і для відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial