Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] помер [PERSON] . За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги є: донька [PERSON] та дружина [PERSON] . До спадкової маси увійшла земельна ділянка [ADDRESS] , площею 0,047 га, для ведення садівництва, кадастровий номер 2322183500:09:001:0959. Жоден зі спадкоємців не звертався у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , тому як спадкоємцям не було відомо про наявність зареєстрованого за спадкодавцем нерухомого майна. У 2020 році під час оформлення права власності на садовий будинок, розташований на території с/т «Алюмінщік-1», [PERSON] стало відомо про наявність зареєстрованого нерухомого майна на ім`я її батька, а саме: вищевказаної земельної ділянки площею 0,047 га, яка розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області. На момент смерті спадкодавця, заявниця проживала разом із ним за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту проживання заявника разом зі спадкодавцем на час смерті, необхідне заявниці для звернення до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2021 року, відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити її вимоги у повному обсязі. Зацікавлена особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути цивільну справу без її участі та зазначила, що не заперечує проти задоволення вимог заявника. Від заінтересованих осіб: Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області та приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С., також надійшли заяви про розгляд прави без їх участі та вказані особи не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] . Частиною 2 статті 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК УкраїниЮ кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області від 06.11.2013 року, актовий запис № 393. Заявник [PERSON] є рідною донькою спадкодавця [PERSON] . Факт родинних відносин заявника [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджується наступними документами: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС м. Запоріжжя від 15.05.1976 року, актовий запис № 924, батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя від 05.07.1996 року, актовий запис № 480, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після чого їй було присвоєне прізвище « [PERSON] ». Спадкоємцями за законом першої черги, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є: донька [PERSON] та дружина [PERSON] . До спадкової маси, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , увійшла земельна ділянка [ADDRESS] , площею 0,047 га, для ведення садівництва, кадастровий номер 2322183500:09:001:0959. Жоден зі спадкоємців не звертався у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому як спадкоємцям не було відомо про наявність зареєстрованого за спадкодавцем нерухомого майна. Під час оформлення права власності на садовий будинок, розташований на території с/т «Алюмінщік-1», [PERSON] стало відомо про наявність зареєстрованого нерухомого майна на ім`я її батька, а саме: вищевказаної земельної ділянки площею 0,047 га, яка розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області. На момент смерті спадкодавця, заявниця проживала разом із ним за адресою: [ADDRESS] , а тому є такою, що фактично прийняла спадщину. Батько заявника [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою, власницею якої є [PERSON] , але на час смерті спадкодавця не була зареєстрована у квартирі. Факт спільного проживання заявника разом із спадкодавцем також підтверджується письмовими заявами - показами гр. [PERSON] , та гр. [PERSON] . 21.05.2020 року [PERSON] звернулася до Третьої запорізької державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідно до листа Третьої запорізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) «Щодо перенаправлення заяви за належністю» від 27.05.2020 року за вих. № 623, 624/01-16, Третя запорізька державна нотаріальна контора направила вказану заяву [PERSON] за місцем відкриття спадщини, а саме: до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С. Як стало відомо заявниці, що приватним нотаріусом ЗМНО Вартановою О.С. була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] за заявою її матері [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С. «Щодо заяви про прийняття спадщини» від 15.06.2020 року за вих. № 234/02-14, [PERSON] роз`яснено, що оскільки вона не подала заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, та згідно з відомостями, наданими Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради 25.10.2018 року за № 01-73/02/2046, реєстрація її місця проживання із спадкодавцем за однією адресою не підтверджена, нею пропущено строк для прийняття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ч. 6 ст. 29 ЦК України, фізична особа може мати кілька місць проживання. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів (постанова Верховного Суду від 10.01.2019 року № 484/747/17). Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~ \~ \~ \~ Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 Постанови пленуму ВСУ України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за № 5, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, крім того відповідно п. 5 цієї ж постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, тощо. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи досліджені\~судом обставини,\~докази та\~отримані письмові\~показання свідків,\~які в\~сукупності підтверджуютьфакт про встановлення якого просить заявник, суд вважає за можливим встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , померлим [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Судові витрати слід залишити за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved