Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно із відповідачів на користь позивачки 120137,16 грн. на відшкодування майнової шкоди та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.06.2021 року на вул. Вернигори, 22 у м. Львові на належний позивачці автомобіль марки «Toyota Auris», д.н.з. [NUMBER] , впало дерево, що розташоване на землях комунальної власності, чим завдало автомобілю технічні пошкодження. Згідно із висновком експерта № 206 від 11.10.2021 року, про проведення якої позивач повідомив Залізничну районну адміністрацію ЛМР (надалі ЗРА ЛМР), вартість відновлювального ремонту автомобіля із врахуванням коефіцієнта фактичного зносу складових без ПДВ становить 119437,16 грн. Окрім того, у зв`язку із значними пошкодженнями автомобіль втратив здатність до самохідного руху, а тому позивач була змушена викликати евакуатор для транспортування його до місця свого проживання, вартість чого становить 700,00 грн. Із відповідей ЛКП «Зелений Львів» віл 14.07.2021 року та ЛКП «Левандівка» від 12.07.2021 року вбачається, що дерево, яке впало на автомобіль, не перебувало на їх балансі. Водночас, із відповіді Департаменту містобудування Львівської міської ради /надалі ДМ ЛМР/ від 09.08.2021 року вбачається, що ДМ ЛМР не є балансоутримувачем зелених насаджень за вказаною адресою, а оскільки вул. Вернигори, 22 у м. Львові знаходиться у межах Залізничного району м. Львова, то адвокатський запит було скеровано до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради /надалі ЗРА ЛМР/ за належністю для розгляду по суті. Із відповіді ЗРА ЛМР від 20.07.2021 та 26.10.2021 вбачається, що дерево по вул. Вернигори, 22 у м. Львові на балансі ЗРА ЛМР не перебуває, а згідно із актом за результатами обстеження дерева від 16.07.2021 року причиною падіння такого було стихійне лихо. До ЗРА ЛМР звернень щодо необхідності зрізки дерева, його аварійність, сухість чи фаутний стан не надходило; в ході візуального обстеження виявлено прикореневу гниль даного дерева. Водночас директором Ботанічного саду НАТУ надано висновок від 09.07.2021 року за результатами огляду особини тополі берлінської на вул. Вернигори, 22 у м. Львові , відповідно до якого у розкряжованих частинах вказаного дерева виявлено деструкцію деревини (гниль) в нижній частині дерева, яка поширилась на значну висоту стовбура (2 метри), а також до заболонньої частини на площі 35 кв.см., а загалом гниллю уражено більше 30 % нижньої частини стовбура дерева та вказана інфекційна хвороба призвела до значного погіршення санітарного стану дерева. Так, причиною падіння дерева став його незадовільний стан, зокрема значна площа ураження серцевою гниллю стовбура, яка перебувала на пізній стадії розвитку. Також, оскільки вік обстежуваного дерева становить більше 80 років, а згідно із Додатком 1 до п.9.1.15 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року за № 105 вікова межа експлуатації деревних рослин такого виду становить 45 років, то таке дерево мало бути видалене, як аварійне. Оскільки повалене дерево на вул. Вернигори, 22 у м. Львові знаходиться на землях комунальної власності в межах Залізничного району м. Львова, проте на балансі ЗРА ЛМР не перебуває, а обов`язок визначати балансоутримувача, відповідального за утримання об?єктів благоустрою, здійснення контролю за станом благоустрою, обстеження зелених насаджень з метою їх якісного стану належить ДМ ЛМР, а ЗРА ЛМР є відповідальною за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах комунальної власності на території Залізничного району м. Львова та саме до її обов`язків належить проведення щорічних обстежень зелених насаджень з метою виявлення аварійних дерев, то вважає, що шкода заподіяна спільно бездіяльністю даних органів та просить стягнути вказану суму із них солідарно. Окрім того, при поданні позову позивачем понесено судові витрати: сплачено 3000 грн. на проведення експертизи, 1201,37 грн. судового збору, 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які також просить стягнути із відповідачів. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.12.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.04.2022 року суд перейшов від розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 26.01.2022 року представник відповідача - Департаменту містобудування ЛМР /ДМ ЛМР/ подала відзив на позовну заяву /а.с. 92-95/, у якому проти позову заперечила з тих підстав, що вказане дерево не перебувало на балансі Департаменту містобудування ЛМР, до їх повноважень не відноситься догляд за зеленими насадженнями у межах м. Львова та їх обстеження. Згідно із рішенням виконавчого комітету ЛМР від 14.03.2014 року за № 195 «Про контроль за охороною зелених насаджень у м. Львові» затверджено Порядок контролю за охороною зелених насаджень у м. Львові та чітко розмежовані повноваження у сфері зелених насаджень. Так, відповідно до п.2.1.1.2 Порядку на районні адміністрації покладено контроль за станом експлуатації і утриманням вуличних насаджень на території мікрорайонів, кварталів і на прибудинкових територіях. Таким чином, жодних доказів між заподіяною шкодою та діями ДМ ЛМР позивачем не надано. Окрім того, вважає, що падіння дерева стало наслідком непереборної сили, зокрема 25.06.2021 року з Львівського регіонального центру з гідрометеорології надходило попередження про небезпечні метеорологічні явища по місту Львову у другій половину дня із збереженням до кінця доби 25 червня та на добу 26 червня значний дощ, 26 червня гроза, град, шквал 15-20 м/с, що відповідає 1 (жовтому) рівню небезпечності. Також 15.02.2022 року долучила до матеріалів справи довідку Львівського регіонального центру з гідрометеорології від 03.02.2022 року /а.с. 137/ про те, що 25.06.2021 року у м. Львові спостерігались наступні несприятливі погодні умови: гроза з 06:09 год. до 06:56 год., з 08:16 год. до 09:15 год, з 15:47 год. до 18:43 год.; вітер з 06:37 год до 07:22 год з максимальною швидкістю у поривах 16 м/с та з 16:25 год. до 16:33 год. з максимальною швидкістю в поривах 24м/с.; значний дощ з 15:41 год до 18:32 год з кількістю опадів 28,0 мм за 02 год 51 хв., що являється небезпечним метеорологічним явищем 1 рівня небезпечності. Протоколом № 28 позапланового засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій ЛМР від 25.06.2021 року вирішено в результаті різкого погіршення погодних умов 25.06.2021 року оголосити надзвичайну ситуацію на території ЛМТГ і визнати такою, що потребує прийняття невідкладних заходів та робіт з ліквідації такої. Відтак вважають, що причиною падіння дерева стали саме небезпечні метеорологічні явища, що виключає вину відповідачів та їх обов`язок по відшкодуванню шкоди. Просила у позові відмовити за безпідставністю. 03.02.2022 року представник відповідача - ЗРА ЛМР подала суду відзив на позовну заяву /а.с. 111-113/, у якому проти позову заперечила з тих підстав, що ЗРА ЛМР є виконавчим органом ЛМР, який здійснює свою діяльність відповідно до Положення про Залізничну районну адміністрацію, затвердженого рішенням Виконавчого комітету ЛМР від 08.10.2021 року та Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами ЛМР, затвердженого ухвалою ЛМР № 1081 від 08.07.2021 року. До компетенції адміністрації належить повноваження підготовки розпоряджень щодо видалення аварійних, сухостійних чи фаутних дерев у процесі ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної надзвичайної ситуації, а також коли стан зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян чи їх майну. Порядок видалення дерев у м. Львові регулюється рішенням виконавчого комітету ЛМР № 195 від 14.03.2014 року «Про контроль за охороною зелених насаджень у м. Львові». 25.06.2021 року протягом дня у місті Львові спостерігались небезпечні метеорологічні явища, які відповідали 1 (жовтому) рівню небезпечності, зокрема гроза, шквал вітру до 24 м/с, зливові дощі, про що заздалегідь публікувалось в попередженні Львівського регіонального центру з гідрометеорології (ЛРЦГ) на відповідних інтернет-ресурсах. У відповідь на запит ЗРА ЛМР листом від 12.07.2021 року за № 9912-08/05.3-657 ЛРЦГ підтвердив зазначену інформацію, а саме зазначив, що 25.06.2021 року спостерігались несприятливі погодні умови, а саме небезпечні метеорологічні явища 1 рівня небезпечності: гроза, вітер з максимальною швидкістю в поривах 16-24 м/с, значний дощ, а також стихійне метеорологічне явище ІІ рівня небезпечності: сильний вітер з максимальною швидкістю в поривах 24 м/с. Також, на баланс ЗРА вказане дерево не передавалось, до районної адміністрації звернень щодо необхідності зрізки дерева, що впало на вул. Вернигори, 22 у м. Львові , а також про його аварійність, сухість чи фаутний стан не надходило. За результатами аварійної ситуації створена комісія, яка 16.07.2021 року встановила, що стихійно повалене дерево мало ураження кореневої системи гниллю. Із поданих позивачкою фотознімків вбачається, що дерево, яке впало, було живим із густим листям. Відтак, саме надлишок вологи у ґрунті в результаті зливових дощів та вітер з максимальною швидкістю в поривах 24 м\\с, стали непереборною силою, що призвела до падіння дерева на автомобіль позивачки, а не його неналежне утримання. Із врахуванням наведеного, в силу ст. 617, ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України просила відмовити у позові у зв`язку із відсутністю вини ЗРА ЛМР у заподіянні такої шкоди. Представник позивача 02.02.2022 року подав суду відповідь на відзив /а.с. 105-108/, у якому зазначив, що саме Департамент містобудування зобов`язаний визначати балансоутримувача, відповідального з утримання об`єктів благоустрою, проте всупереч даному обов`язку не здійснив визначення балансоутримувача зелених насаджень на вул. Вернигори у м. Львові. Відповідно до Положення «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», затвердженого ухвалою ЛМР № 77 від 14.07.2016 року, до повноважень ДМ ЛМР входить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, обстеження зелених насаджень з метою визначення їх якісного стану з подальшим оформленням відповідних актів. Рішенням ЛМР № 972 від 27.10.2017 року затверджено Положення про ДМ ЛМР, згідно із п. 4.1.36, 4.1.37, 4.1.51, 4.1.61 передбачено, що до компетенції ДМ ЛМР належить визначення на конкурсних засадах підприємств, установ організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою, здійснення контролю за станом благоустрою, їх озелененням, охороною зелених насаджень, а тому саме ДМ ЛМР має відшкодувати шкоду внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків. Також зазначає, що падіння дерева мало місце 25.06.2021 року, в той час як згідно із попередженням Львівського регіонального центру з гідрометеорології град та шквал 15-20 м/с мали місце 26.06.2021 року - на наступний день після падіння дерева. Окрім того, падіння дерева відбулось внаслідок прикореневої гнилі дерева, що вбачається із акту ЗРА про обстеження дерева від 16.07.2021 року, а також внаслідок досягненням деревом граничної вікової межі, про що також свідчить і те, що інші дерева на вулиці продовжують рости. 22.02.2022 року представник позивача подав суду пояснення /а.с. 149-152/ у яких зазначив, що відповідно до п. 1.1 «Положення про Залізничну районну адміністрацію ЛМР», затвердженого рішенням виконкому № 977 від 01.11.2016 року, саме до повноважень ЗРА ЛМР належить здійснення контролю за утриманням будинків, які належать громадянам, а також прилеглих територій, організацій озеленення на території цього району, та саме на ЗРА ЛМР покладено обов`язок готувати розпорядження щодо видалення аварійних, сухостійних та фаутних дерев, а також у разі, коли стан зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян чи їх майну. Саме із врахуванням наведеного, просить стягнути завдані позивачу збитки солідарно із відповідачів. Також звернувся до суду із клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. /а.с. 143-144/. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав. Додатково повідомив, що у цей день сусідні дерева були цілими, а саме дерево, яке впало на автомобіль позивача, було повалене не внаслідок небезпечних метеорологічних явищ, а в наслідок його аварійного стану, зокрема незадовільного стану дерева, ураження його серцевою гниллю, що візуально могло бути встановлено відповідачами при належному виконанні свої обовя?зків по значній кількості дупл,та перевищення вікової межі експлуатації даного дерева. Представники відповідача ДМ ЛМР та ЗРА ЛМР проти позову заперечили, пояснили, що 25.06.2021 року на вул. Вернигори, 22 у м. Львові на належний позивачці автомобіль марки «Toyota Auris», д.н.з. [NUMBER] , дійсно впало дерево, однак причиною цього стали обставини непереборної сили, оскільки у цей день внаслідок буревію у Залізничному районі м. Львова також було повалено близько 5 дерев /однак доказів на підтвердження цього не подали, як і не подали актів обстеження таких повалених дерев/. Також повідомили, що облік старших за віком зелених насаджень не вівся та їхній реєстр за видовими складом та віком не складався, паспорт об?єкта на дане дерево не затверджувався. Окрім того заперечили проти стягнення із них судових витрат, вважають стягнення таких із них безпідставним, а розмір витрат на професійну правничу допомогу завищеним, таким, що не відповідає складності справи та необгрутнованим. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 11/ власником автомобіля марки «Toyota Auris», 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . З попередження Львівського регіонального центру гідрометеорології /Львівський РЦГМ/ про небезпечні метеорологічні явища НМЯ-І № 19 вбачається, що по місту Львову у другій половині дня із збереженням до кінця доби 25.06 та на добу 26.06. спостерігатимуться значні дощі, що є небезпечним метрологічним явищем І рівня небезпеки. 25.06.2021 року на вул. Вернигори, 22 у період часу з 16.00 год до 17.00 год. м. Львові на належний позивачці автомобіль марки «Toyota Auris», д.н.з. [NUMBER] , впало дерево, що розташоване на землях комунальної власності /а.с. 60- 63,70, 81-83/, що визнається сторонами. Для транспортування пошкодженого автомобіля марки «Toyota Auris», д.н.з. [NUMBER] до місця свого проживання позивач скористалась допомогою евакуатора, що стверджується товарним чеком від 26.06.2021 року, за що сплатила 700 грн. /а.с. 58/. 25.06.2021 року [PERSON] звернулася до правоохоронних органів із заявою про настання вказаної події, яка сталася 25.06.2021 року за адресою: м. вул. Вернигори, 22. Дана подія була зафіксована ІТС за № 14642 від 25.06.2021. За результатами розгляду заяви ВП № 1 ЛРУП Головного управління національної поліції у Львівській області надано відповідь, що у відомостях при зверненні присутні ознаки цивільно-правових відносин та копія звернення скерована в ЛКП «Левандівка» для вжиття відповідних заходів /а.с. 62/. Водночас із листа ЛКП «Зелений Львів» від 14.07.2021 року за № 390 /а.с.64/ та ЛКП «Левандівка» від 12.07.2021 року за № 2/1138 /а.с. 65/ вбачається, що вказане дерево на балансі вказаних ЛКП не перебуває. Згідно із висновком експерта № 206 від 11.10.2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Auris», д.н.з. [NUMBER] , становить 198286,30 грн., в той час як вартість матеріального збитку /відновлювальний ремонт з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля, внаслідок його пошкодження/ становить 119437,16 грн. Ринкова вартість автомобіля «Toyota Auris», д.н.з. [NUMBER] , в цінах на 25.06.2021 року (без врахування пошкоджень, отриманих внаслідок падіння дерева 25.06.2021 року) становила 307942,24 грн. /а.с. 12-56/. З акту візуального обстеження наслідків буревію 25.06.2021 року по пошкодженню зелених насаджень на території Залізничного району на вул. Вернигори, 22 від 16.07.2021 року, складеного комісією представниками ЗРА спільно із провідним спеціалістом відділу ландшафту міста управління екології та природних ресурсів ЛМР, вбачається, що при візуальному обстеженні на вул. Вернигори, 22 спостерігається стихійно повалене (стихійно викорчуване) дерево породи тополя діаметром стовбура 86 см. В кількості 1 шт., що підлягає розкряжуванню та вивезенню, частина з якого на час обстеження знаходиться на тротуарі та газоні в розкряжованому та поваленому стані. У дерева спостерігається прикоренева гниль. Протягом 2020-2021 років звернень від мешканців щодо даного дерева в районну адміністрацію не надходило. Акт на видалення зелених насаджень відсутній. /а.с 69/. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що згідно із висновком за результатами натурного огляду особини тополі берлінської, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вернигори, 22 у м. Львові , здійсненого директором Ботанічного саду НЛТУ України Кравчуком Р.М. від 09.07.2021 року /а.с. 76-78/ причиною падіння тополі став незадовільний санітарний стан дерева, зокрема значна площа ураження серцевинною гниллю стовбура, яка перебуває на пізній стадії розвитку. Відповідно до додатку 1 до п. 9.1.15 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України вікова межа експлуатації деревних і чагарникових рослин в зелених насадженнях населених пунктів для таких об`єктів зеленої зони, як швидкоростучі дерева, в тому числі тополі, становить 45 років. Вік обстежуваної тополі берлінської більше 80 років. За змістом положень частини третьої ст, 368 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Відповідно до ч.1 та п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частиною 1 ст. 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини. Подібні правові висновки висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року № 14-463цс18 у справі № 210/5258/16-ц та постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року № 61-44173св18 у справі № 336/3665/16-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15, від 01 грудня 2021 року у справі № 127/13341/20 та від 09 вересня 2020 року у справі № 761/15111/18/провадження № 61-6199св19/. Водночас, із наданих суду доказів вбачається, що причиною падіння дерева на вул. Вернигори, 22 у м. Львові став саме аварійний стан такого дерева та досягнення ним вікової межі експлуатації. Відповідачами не надано суду жодних належних і допустимих доказів того, що у даному випадку мали місце непереборна сила або умисел потерпілого, самі ж небезпечні метеорологічні явища 25.07.2021 року у м. Львові, на які посилаються відповідачі, як на підставу для звільнення від відповідальності, лише сприяли прояву неналежного утримання даного об?єкту благоустрою. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 липня 2019 року у справі № 372/1891/17 (провадження № 61-682св18) викладено правовий висновок, у якому зазначено, що «відповідно до пункту 7 частини першої статті 17Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. У випадку заподіяння майну чи здоров`ю особи шкоди внаслідок бездіяльності балансоутримовача, яка проявляється у незабезпеченні належного стану та догляду за утриманням об`єктів благоустрою, до яких відносяться зелені насадження, останній зобов`язується відшкодувати таку шкоду. Схожий правовий висновок викладено також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного від 1 лютого 2018 року у справі № 607/17627/15-ц (провадження № 61-1933 св 18). Відповідно до ст. 12, п. 1 ч. 1 ст.13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни. До об`єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування, парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики, а згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 21 вказаного Закону України елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях, що також закріплено і у п. 3.1, 3.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10.04.2006 року /надалі Правил/. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 10 та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Аналогічні норми закріплені в підпункті 5.1. розділу 5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105. Згідно із п. 7 ч. 1 статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою, а пунктом 10 частини першої статті 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягуються особи, винні у неналежному утриманні об`єктів благоустрою. Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України /надалі - Правила/, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини. Відповідно до пункту 3.1. Правил до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів, зокрема, належать зелені насадження прибудинкової території. Згідно з пунктом 5.2. Правил балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта. Згідно із п. 5.5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування. Крім цього, з розділу 9 вказаних Правил випливає, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає, зокрема, догляд за ними, а також видалення окремих дерев; видалення аварійних дерев. Під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Згідно із п. 9.1.12 Правил аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. А згідно із додатком № 1 до п. 9.1.15 Правил усереднена вікова межа експлуатації деревних і чагарникових рослин і газонів в зелених насадженнях населених пунктів, а саме швидкоростучих дерев - акація, тополя, береза, верба, тощо на об`єктах зеленої зони - вулиці, проїзди, площі становить 45 років. Окрім того, відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. З п. 14.1.2., 14.1.3., 14.1.4, 14.1.6, 14.1.9 Правил вбачається, що обліку підлягають усі види зелених насаджень: дерева, кущі, газони, квітники. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування. Облік зелених насаджень проводиться на основі матеріалів інвентаризації зелених насаджень, матеріалів лісовпорядкування в приміських лісах і лісопарках. За матеріалами інвентаризації складається паспорт об`єкта (благоустрою, території підприємств, установ, організацій, інших земельних ділянок, на яких розташовані зелені насадження) затвердженої форми, який затверджується балансоутримувачем, власником чи користувачем земельних ділянок, на яких розташовані зелені насадження, та підписується виконавцем робіт з інвентаризації. Паспорт об`єкта підлягає плановому поновленню один раз за 5 років. Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 26.05.2016 року №505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», до структури виконавчих органів Львівської міської ради входить Департамент містобудування Львівської міської ради. Згідно із п.п. 13 частини 2 Розділу VІІ Положення «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», затвердженого ухвалою Львівської міської ради №777 від 14.07.2016 року, /чинного на час виникнення спірних правовідносин/ та згідно із п. 11 ч. 2 Розділу VІІ Положення «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» № 1081 від 08.07.2021 до повноважень Департаменту містобудування Львівської міської ради входить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, обстеження зелених насаджень з метою визначення їх якісного стану з подальшим оформленням відповідних актів. П. 14. частини 2 Розділу VІІ Положення «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», затвердженого ухвалою Львівської міської ради №777 від 14.07.2016 року, /чинного на час виникнення спірних правовідносин/ саме на ДМ ЛМР покладався обов?язок визначення на конкурсних засадах підприємств, установ, організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою. А згідно із пунктами 11-13 частини 2.1 Розділу VІІ Положення №777 від 14.07.2016 рокудо повноважень управління екології та ландшафтного планування департаменту містобудування належала розробка та подання на затвердження міською радою Правил благоустрою м. Львова, забезпечення реалізації програм, правил та заходів благоустрою на території м. Львова, здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд і об`єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Відповідно до п. 4.2.1. частини 4.2. Розділу VІ Положення №777 від 14.07.2016 рокудо повноважень районних адміністрацій у галузі житлово-комунального господарства належало забезпечення благоустрою району та залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення. Рішенням Львівської міської ради № 972 від 27.10.2017 року /чинним на час виникнення спірних правовідносин/ затверджено Положення про Департамент містобудування ЛМР. Цим положенням, а саме п.п. 4.1.51., 4.1.52., 4.1.53. передбачено, що до компетенції Департаменту містобудування ЛМР належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, в тому числі їх озелененням. Таким чином, Львівською міською радою як органом місцевого самоврядування за Департаментом містобудування ЛМР було закріплено обов`язок утримання об`єктів благоустрою комунальної власності. Наведені повноваження також покладені на ДМ ЛМР згідно із п. 4.1.35. Положення про Департамент містобудування ЛМР та його структури, що затверджене рішенням № 566 від 22.07.2022. Діяльність та повноваження ЗРА ЛМР регулювалась на час настання спірних правовідносин Положенням про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженим рішенням ЛМР № 977 від 01.11.2016 року та на теперішній час Положенням про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженим рішенням ЛМР № 914від 08.10.2021, відповідно до п. 4.32 /4.1.37. чинного/ до повноважень такої належить забезпечення благоустрою району та залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення, а згідно із п. 4.44. /4.1.46. чинного/ - підготовка розпоряджень щодо видалення аварійних, сухостійних та фаутних дерев; у процесі ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації, а також у разі, коли стан зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян чи майну громадян або юридичних осіб. Окрім того, рішенням ЛМР № 195 від 14.03.2014 «Про контроль за охороною зелених насаджень у м. Львові» затверджено Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у м. Львові, відповідно до п. 2.1.2 якого видалення зелених насаджень здійснюється у разі: знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 см. Згідно із п. 2.2. Видалення зелених насаджень на території м. Львова здійснюється: за рішенням управління екології та благоустрою департаменту містобудування (надалі - компетентний орган) на підставі ордера , в тому числі і у разі 2.1.6. Досягнення деревом вікової межі та - за рішенням районних адміністрацій (надалі - компетентний орган) у випадку, в тому числі 2.1.2 - Знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 см. При цьому відповідно до п. 3.17 видалення аварійних, сухостійних та фаутних дерев на об`єкті благоустрою загального користування (парки, сквери, бульвари, зелені насадження вздовж вулиць та доріг, на прибудинкових і внутрішньодворових територіях шкіл, дитячих садків, багатоповерхових житлових будинків тощо) здійснює балансоутримувач на підставі акта відповідно до пунктів 3.2-3.11 цього Порядку, без ордера. Із відповіді ЗРА ЛМР від 20.07.2021 та 26.10.2021 вбачається, що дерево по вул. Вернигори, 22 у м. Львові на балансі ЗРА ЛМР не перебуває /а.с. 71, 75/, чого у судовому засіданні відповідачі не заперечили. Із врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що Департамент містобудування ЛМР не виконав покладених на нього обов?язків по визначенню балансоутримувача об`єктів благоустрою, а саме дерева на вул. Вернигори, 22 у м. Львові, окрім того обидва відповідачі не виконали покладених на них нормативними актами обов?язків по забезпеченню благоустрою району та території міста відповідно, а також не забезпечили належний контроль за станом благоустрою, не провели обстеження зелених насаджень з метою визначення їх якісного стану, не вжили заходів для прийняття рішення щодо видалення даного дерева, як аварійного і такого, що досягло вікової межі. Така винна бездіяльність відповідачів призвела до пошкодження автомобіля позивача у зв`язку з падінням дерева, відповідальність відповідачів розмежувати у даному випадку неможливо, а тому суд дійшов висновку про те, що на відповідачів слід покласти солідарний обов?язок відшкодувати позивачу заподіяну шкоду. При цьому суд вважає обгрунтованим і таким, що підтверджений належними і допустимими доказами /зокрема висновком експерта/ розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу пошкодженням автомобіля, у сумі 119437,16 грн. та розмір витрат на евакуацію автомобіля до місця проживання позивачки у сумі 700 грн. /товарний чек/, а всього розмір майнової шкоди становить 120137,16 грн., а тому позов слід задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відтак, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви у розмірі 91201,37 грн., що стверджується квитанцією від 04.12.2021 року /а.с. 10/. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.06.2021 року між позивачкою та Адвокатським об`єднанням «Львівське обласне об?єднання адвокатів» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 25/06, предметом якого є надання правничої допомоги клієнту [PERSON] /а.с. 8/. Розділом 4 вказаного договору «Гонорар» вказано, що сума договору становить 10000 грн. За результатами надання правничої допомоги складається Акт, який підписується сторонам, де вказується обсяг наданої правничої допомоги та її вартість. З акту здачі-приймання наданої правової допомоги від 18.02.2022 року вбачається, що Адвокатське об`єднання «Львівське обласне об?єднання адвокатів» надало правничі послуги на загальну суму 10000 грн. та такий розмір сплачено позивачем відповідно до квитанції від 21.02.2022 року. Водночас, з урахуванням принципу співмірності наданих послуг із складністю справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, а також із врахуванням критерію розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що із відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути 7000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката. Окрім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем для проведення транспортно-товарознавчої експертизи з приводу визначення розміру заподіяної майнової шкоди було залучено експерта, за роботу якого сплачено кошти у сумі 3000 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера /а.с.57/. Загальна сума судових витрат, які підлягають стягненню із відповідачів у рівних частках становить 11201,37 грн.

Outcome: approved