Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26 грудня 2020 року Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 460 та стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 992,40 грн., та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 4000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 26.12.2020 року. 12.11.2021 року вона змінила ім`я з [PERSON]. на [PERSON] . Від шлюбу вони дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з лютого 2022 року з причин психологічного характеру, відсутність взаєморозуміння між ними, що призвело до розпаду їх родини. На теперішній час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше збереження їх родини є неможливим. Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] адвокат Редько С.М. надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованому 26 грудня 2020 року Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 460, пізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. 12 листопада 2021 року позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені виданого Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а/з № 41 (а.с. 6 зворот). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутність в родині взаєморозуміння, втрату почуття любові. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин. Відповідач у поданій до суду заяві позовні вимоги та їх обґрунтування визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, тим самим підтверджує, що сімейні відносини зберегти неможливо. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206, ч. 6 ст. 263 ЦПК України є підставою для задоволення позову. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені та відновлювати подружні відносини сторони не бажають, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надану правову допомогу адвоката в розмірі 4000 гривень 00 копійок та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок, суд виходить з наступного. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що у позовній заяві позивачем було зазначено суму судових витрат, які вона понесла у зв`язку із розглядом справи, позивач [PERSON] дійсно понесла судові витрати на сплату правничої допомоги в розмірі 4000 гривень 00 копійок, що підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 7), свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Редько С.М. (а.с. 7 зворот), договором про надання професійної правничої допомоги (адвокатских послуг) № 16-22 від 03.08.2022 року (а.с. 8), актом виконаних робіт до договору (а.с. 9) та копією квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 03.08.2022 року на суму 4000,00 грн. (а.с. 9 зворот). Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача судових витрат за надану правову допомогу адвоката в розмірі 4000 гривень 00 копійок, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, а судові витрати обґрунтовані та підтверджуються належними та допустимими доказами. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 992 грн. 40 копійок На підставі викладеного,

Outcome: approved