Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області про визнання за [PERSON] як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] права власності на 1/2 частку в квартирі [ADDRESS] , яка належала [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 червня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. за № 1865. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер її чоловік. [PERSON] є спадкоємцем по закону після смерті чоловіка [PERSON] , тому подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Нотаріусом заведено спадкову справу. До обсягу спадкового майна належить Ѕ частка в квартирі [ADDRESS] , яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 червня 2000 року. Право власності на квартиру зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Титульним власником є позивач. Оскільки квартира набута під час шлюбу, то належить позивачу та її чоловікові на праві спільної сумісної власності. Нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину по причині неможливості встановлення з поданих документів конкретного складу спадкового майна, оскільки таке нерухоме майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а частка покійного не визначена. Нотаріус також повідомила позивача, що таке питання має вирішуватись в судовому порядку. Ухвалою суду від 25 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 05 вересня 2022 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку визначеному ЦПК України, причини неявки не повідомила. Представник позивача адвокат Полюхович О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та з підстав, викладених у позові, просила суд задовольнити позов повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Вараської міської ради на підставі наявних матеріалів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 16 листопада 1969 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 16 листопада 1969 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 18. У довідці № 2196-4/22 від 21 червня 2022 року сектору «Реєстрація» відділу «ЦНАП» Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради зазначено, що [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 10 травня 1984 року по день смерті [INFO] . За цією адресою також зареєстрована [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09 червня 200 року [PERSON] продав а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу 09 червня 2000 року посвідчено приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. та зареєстровано в реєстрі за № 1865. Постановою Верховної Ради України від 19 травня 2016 року «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» місто Кузнецовськ перейменовано на місто Вараш. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 303643179 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09 червня 2000 року № 1865 є власником на праві приватної власності 1/1 квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , приватним нотаріусом Сусь Л.У. заведено спадкову справу №37/2022, що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №6947332 від 14 липня 2022 року. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Сусь Л.У № 56/02-14 від 14 липня 2022 року після смерті [PERSON] коло спадкоємців за спадковою справою № 37/2022 складається з [PERSON] , [INFO] . Листом № 57/02-14 від 14 липня 2022 року приватний нотаріус Сусь Л.У. повідомила [PERSON] , що нею внесено відомості до Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] . [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті чоловіка [PERSON] . До обсягу спадкового майна [PERSON] входить частка на квартиру [ADDRESS] . З поданих документів, що посвідчують право власності на частку чоловіка в указаному майні, неможливо встановити конкретний склад спадкового майна, оскільки зазначене майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а частка покійного не визначена. З метою подальшого оформлення спадкових прав на частку майна померлого нотаріус роз`яснила позивачу право на звернення до суду з позовною заявою про визначення розміру частки покійного чоловіка у праві спільної сумісної власності. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ст. 1226 ЦК України зазначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та прийняла спадщину після його смерті шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Квартира [ADDRESS] придбана [PERSON] під час шлюбу з [PERSON] . Відповідно до ст. 22 КпШС, в редакції чинній на дату набуття права власності на квартиру, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У постанові по справі №570/997/19 від 16 червня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу на наступне. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. З урахуванням того, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Таким чином, для отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки нерухомого майна, яке знаходилось у спільній сумісній власності спадкодавця та позивача, закон не вимагає окремого визначення часток за кожним із них у судовому порядку. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved