Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Представник заявника адвокат - Перемот О.Г., звернулась до суду з даною заявою, в якій заявник просить встановити факт належності йому договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до даних паспорта громадянина України повне ім`я заявника значиться як « [PERSON] ». 07 жовтня 1994 року він уклав нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку за прізвищем « [PERSON] ». Вказана плутанина виникла у зв`язку з тим, що на той час він мав паспорт радянського зразка, в якому на одній сторінці українською мовою він був зазначений як « [PERSON] », а на сторінці з текстом виконаним російською мовою - « [PERSON] », крім того, паспорт громадянина України, який він отримав у 1997 році був виданий на прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з неможливістю внесення виправлень в договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] він змушений звернутись з даною заявою до суду. Заявник та його представник - адвокат Перемот О.Г. у судове засідання не з`явились, представник заявника подала заяву в якій, просить суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи до суду також не з`явився, причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , паспорта громадянина України № [NUMBER] , повне ім`я заявника - [PERSON] , народився він [INFO] в м.Знам`янка. Картка платника податків також видана на ім`я « [PERSON] » (а.с. 4). В свідоцтві про восьмирічну освіту та свідоцтві про укладання шлюбу повне ім`я заявника значиться як « [PERSON] » (а.с.5;8) Диплом по професійно-технічну освіту №203517 виданий на прізвище « [PERSON] », на сторінці з текстом виконаним російською мовою прізвище значиться як « [PERSON] » (а.с.7). Військовий квиток серії [NUMBER] (заповнений російською мовою) виданий на ім`я « [PERSON] » (а.с.6). Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 21 травня 1997 року (на даний час не дійсного) встановлено, що повне ім'я заявника значиться - « [PERSON] » (а.с.10). Договір купівлі-продажу жилого будинку від 07 жовтня 2004 року, зареєстрований в реєстрі за №1574, укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої (а.с.12). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05 квітня 2007 року та реєстраційного посвідчення від 05 квітня 2007 року встановлено, що в цілому домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано та його власником є [PERSON] (а.с.8). Встановлення факту належності договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] необхідно заявнику для можливості реалізації його права на вільне розпорядження своєю власністю. Відтак, судом з`ясовано, що невідповідністю між документом, що посвідчує особу заявника та правовстановлюючими документами стало неправильне зазначення в договорі купівлі-продажу будинку прізвища заявника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Факт належності заявнику вказаного договору купівлі-продажу будинку підтверджується майже ідентичним написанням прізвища заявника - « [PERSON] , Іларіонов» у досліджених судом документах, з незначною розбіжністю в їх написанні, лише в одній літері. На думку суду, розбіжність при написанні прізвища виникла внаслідок його неправильного перекладу з російської на українську мову, що скоріше за все була викликана вільним трактуванням написання. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності заявнику договору купівлі-продажу будинку породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved