Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

28.07.2022 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області\~ позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Агромонтажбуд» про стягнення боргу по суті задоволено. 02.08.2022 року засобами електронного зв`язку представник Позивача направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі (т.2 а.с.99-101). При цьому просив приєднати до матеріалів справи наступні копії документів: копію договору про надання правової допомоги №04 від 30.09.2021 року; копію акту приймання передачі наданих послуг №01 від 01.08.2022 року (а.с.102-103, 104). Посилаючись на приписи ст.ст.133, 134, 137, 141 ЦПК України представник просив суд стягнути з ТОВ «Агромонтажбуд» на користь позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. (а.с.101). Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 20.09.2022 року засобами електронного зв`язку представником Відповідача адвокатом Козачковим В.Л. подано клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу на заяву про ухвалення додаткового рішення в якому той зазначив, що заперечує проти розміру заявлених позивачем судових витрат на правничу допомогу. Зазначив, що заявлені позивачем розмір витрат на правничу допомогу не є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), не є співмірними з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), не є співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, не є співмірними з ціною позову та значенням справи для позивача і не відповідає принципу розумності та справедливості. Просив відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі\~ (а.с.134-137). 20.09.2022 року в судовому засіданні представник Позивача вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити та стягнути з Відповідача 15 000,00 грн. Додатково пояснив, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу позивачем було зазначено у позовній заяві. Між ним та позивачем [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого вартість послуг адвоката складає 15 000,00 грн. Ця сума є фіксованою і підлягає оплаті протягом десяти днів з дня набрання рішення суду законної сили. Зазначив, що ЦПК України передбачає, що стягуються витрати на правову допомогу як ті, що сплачені, як і ті, що підлягають сплаті стороною. 20.09.2022 року в судовому засіданні представник Відповідача підтримав заявлене письмово клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу. Пояснив, що заявлений Позивачем розмір витрат на правову допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом часом, з ціною позову та не відповідає принципу розумності і справедливості. Також звернув увагу суду на те, що згідно з умовами наданого представником Позивача договору про надання правової допомоги гонорар адвоката підлягає сплаті після набрання рішення суду законної сили, чого ще не відбулося. У задоволенні заяви просив відмовити повністю. Розглядаючи дану заяву суд враховує також наступні приписи законодавства України. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.ч.1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України у встановлений строк представник Позивача направив заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі (т.2 а.с.99-101). До заяви той надав копію договору про надання правової допомоги №04 від 30.09.2021 року; копію акту приймання передачі наданих послуг №01 від 01.08.2022 року (т.2 а.с.102-103, 104). Відповідно до умов п.4.1. Договору №04 від 30.09.2021 про надання правової допомоги вартість послуг за виконання завдання, що передбачене п.2.1 даного договору складає 15 000,00 грн. Пунктом 4.2. Договору сторони погодили, що вартість послуг, що встановлена в п.4.1 даного договору є фіксованою і підлягає оплаті протягом десяти робочих днів з дня набрання законної сили рішення суду у справі №357/1517/21\~ (а.с.103). Як зазначено у постанові від 28.12.2020 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №640/18402/19, розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником Позивача, а отже є визначеним. Таким чином, Позивач звільнений від обов`язку подавати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, з урахуванням положення п.4.1. договору про надання правової допомоги №04 від 30.09.2021 року, якими встановлювався фіксований розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. На підставі вищезазначених документів, враховуючи складність справи, Позивачем\~ обґрунтовано поставлено питання про стягнення витрати на професійну правничу допомогу. Як убачається з п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У своєму клопотанні на заяву про ухвалення додаткового рішення, представник Відповідача адвокат Козачков В.Л. від 20.09.2022 року посилається на те що, не згодний із розміром, вважає його неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом часом, з ціною позову та він не відповідає принципу розумності і справедливості. Проте, зважаючи на те, що за умовами договору №04 від 30.09.2021 року про надання правової допомоги, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником Позивача, а отже є визначеним, враховуючи також те, що представником Позивача адвокатом Патрелюком Д.А. складені та підписані від імені та в інтересах Позивача [PERSON] процесуальні документи та завірені копії документів, представник приймав участь у судових засіданнях, то витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. у зв`язку з розглядом даної справи є розумними, реальними і підтвердженими матеріалами справи. При цьому суд відхиляє доводи представника Відповідача про необхідність відмови у задоволенні заяви з причин невиплати адвокату гонорару, оскільки п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України передбачає, що підлягають розподілу витрати на правничу допомогу адвоката як сплачені, так і ті, що підлягають сплаті відповідною стороною. У той же час, встановлення того чи іншого порядку оплати послуг адвоката є виключним правом сторін, яке фіксується у належному договорі та не може бути поставлено судом під сумнів. \~ Враховуючи вищевикладене та встановлений ст.12 ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу та стягнути з ТОВ «Агромонтажбуд» на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved