Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] помер її батько [PERSON] , якому належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 23.10.2000 року на Ѕ частину та на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 23.04.2002 року на Ѕ частину після смерті дружини. За життя [PERSON] заповіту на майно не складав, а після його смерті позивачем у встановленому законом порядку було прийнято спадщину після смерті батька. При цьому, нотаріусом від 07.06.2022 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті її батька, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно було втрачено. Зокрема, на час смерті батька було загублено Свідоцтво про право власності на частину житла від 23.10.2000 року, а отримано дублікат позивачем вже після смерті батька - [INFO] . Тому, позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на квартиру [ADDRESS] . Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити. Відповідачка [PERSON] також подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що вона являється онукою померлого та спадкоємцем п`ятої черги за законом, претензій до спадкового майна немає, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 14), який являвся [PERSON] батьком (а.с. 11). За життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 23.10.2000 року на Ѕ частину та на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 23.04.2002 року на Ѕ частину після смерті дружини (а.с.15,16), вартість якої згідно довідки ФОП [PERSON] про оцінку майна становить 88250 грн. (а.с. 10). Так як за життя [PERSON] заповіту на майно не складав, то після його смерті позивач, яка є спадкоємцем за законом першої черги спадкування звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва вцілому на спадкове житло. Однак, нотаріусом від 07.06.2022 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки правовстановлюючі документи на майно втрачені (а.с.13). При цьому, факт належності [PERSON] квартири [ADDRESS] підтверджується Дублікатом свідоцтва про право власності від 23.10.2000 року, виданого 04.06.2013 року, згідно якого вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності в рівних долях [PERSON] та його дружині [PERSON] (а.с.15); Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.04.2002 року згідно якого [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належну їй Ѕ частину квартири [ADDRESS] (а.с.16) до Довідкою за № 4074 від 12.08.2022 року у відповідності до якої т за [PERSON] до дня смерті було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , а саме Ѕ частина з 06.11.2000 року на підставі Свідоцтва про право власності від 23.10.2000 року та Ѕ частина з 23.04.2002 року на підстава свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 23.04.2002 року (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Окрім цього, згідно ст. 392 ЦК України, у разі відсутності правовстановлюючих документів, які засвідчують право власності на майно, можна пред`явити позов про визнання права власності на це майно. Враховуючи те, що позивач по справі є донькою спадкодавця, ще один спадкоємець першої черги син померлого, а рідний брат позивачки [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовився у встановленому законом порядку, що підтверджується заявою від 08.06.2012 року (а.с.7) а відповідач, онука померлого, на спадкове житло не претендує про що подала відповідну заяву, то зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,ст.ст.1223,1258,1261,1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved