Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.02.1997 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому народилися троє дітей, а саме сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми, та малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , Під час спільного проживання між сторонами часто виникали непорозуміння, вони не могли дійти згоди у вирішенні простих побутових питань, втратили почуття любові і поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та позивачкою подано до Коломийського міськрайонного суду позов про розірвання шлюбу. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачу важко самостійно утримувати дитину згідно з її потребами у зв`язку з подорожчанням продуктів харчування, одягу. Дитина потребує матеріального забезпечення і з боку батька, який є здоровим та працездатним, має постійне місце праці. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із зазначених підстав. Відповідач в судовому засіданні визнав позов. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] шлюб між сторонами зареєстровано 05.02.1997 року виконавчим комітетом Корницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с. 3). Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. На підставі наведеного,враховуючи вік дитини сторін та пов`язані з цим витрати на її харчування, забезпечення найбільш необхідними речами,суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Крім того, відповідно до правил ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved