Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 15.09.2021 року в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду адвокат Щерблюк О.М з позовом до відповідачів, в якому просить: - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдану йому майнову шкоду (збитки) завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, в розмірі 318337,49 грн. - Стягнути з ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на користь [PERSON] завдану йому майнову шкоду (збитки) завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, в розмірі 154912,00 грн. Ухвалою суду від 11.10.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. 12.01.2022 року від відповідача [PERSON] надійшла зава про перенесення розгляду справи, так як відповідач перебуває за межами міста. При цьому до заяви письмових доказів щодо зазначених обставин не залучено, як і не вказано строк повернення до міста. 12.01.2022 року до суду надійшов відзив на позов від ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ", а також клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. В підготовчому засіданні 17.01.20221 року оголошено перерву, задоволено клопотання відповідача [PERSON] 31.01.2022 року від відповідача [PERSON] надійшла зава про перенесення розгляду справи, так як відповідач перебуває за межами держави, письмових доказів щодо зазначених обставин не залучено, як і не вказано строк повернення до міста. Відповідач не скористався передбаченим законом правом на відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 08.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 13.09.2022 року представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи без його та [PERSON] присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, 12.09.2022 року електронною поштою подав до суду заяву про перенесення судового засідання 13.09.2022 року в зв`язку з воєнною обстановкою в Україні та в зв`язку з тим, що він не знаходиться на території України, однак бажав би бути присутнім в судовому засіданні. Також відповідач [PERSON] в зазначеній заяві просить перенести засідання на невизначений строк до його повернення в Україну. Будь-яких доказів щодо перебування за кордоном стороною відповідача до заяви не додано. При цьому аналогічні заяви відповідач [PERSON] після закриття підготовчого судового засідання подавав до суду 06.06.2022 року та 11.07.2022 року, також без додатків на підтвердження викладених в заявах обставин. З цього\~приводу суд\~зазначає,\~що відповідач\~ [PERSON] \~з часу\~подання [PERSON] \~позову до\~суду -\~15.09.2021\~року мав достатній час, щоб скористатись своїми процесуальними правами, направити до суду відзив на позову чи будь-які письмові пояснення, взяти участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції або скористатись послугами адвоката для представництва інтересів в суді. Так, клопотання відповідач обгрунтовує воєнним станом та своїм перебуванням за межами України, однак з часу звернення позивача до суду та введенням воєнного стану також було достатньо часу для визначення питання щодо ставлення відповідача до позовних вимог та участі в розгляді справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Враховуючи наведене та передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, неодноразове призначення справи до розгляду, обізнаність учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, щодо розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності інших учасників справи. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що 06.05.2017 року о 12.00 в м. Одеса по вул. Дмитра Донського напроти буд. №107 трапилось зіткнення мікроавтобуса "HYUNDAI Н100", р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який здійснював рух по вул. Дмитра Донського з боку вул. Васнецова в напрямку вул. Люстдорфська дорога та напроти буд. №107 виконував лівий поворот на майданчик для паркування та мотоцикла "Harley-Davidson VRSCDX", р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який здійснював рух по вул. Дмитра Донського в попутному з мікроавтобусом напрямку та виконував обгін автомобіля "HYUNDAI Н100". Внаслідок зіткнення водій мотоцикла [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості та був доставлений до медичного закладу "Інто-Сана", також позивач зазнав матеріального збитку. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК "Альфа-Гарант". Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, за договором обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ - АК 3877202 від 06.05.2017 року складає 100000 грн., а ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 200000 грн. До ТДВ СК "Альфа-Гарант" подано повідомлення про настання ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування. Оскільки до теперішнього часу майнова шкода та шкода, заподіяна життю та здоров`ю позивача, відповідачами не відшкодована, позивач [PERSON] змушений звернутись до суду. У відзиві на позовну заяву представник ТДВ СК "Альфа-Гарант" посилається на те, що позовні вимоги є незаконними та необгрунтованими. Зокрема представник зазначає, що мають застосовуватись норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Окрім того представник ТДВ СК "Альфа-Гарант" зазначає, що витрати на лікування та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. При цьому представник відповідача зазначає, що після детального аналізу документів, наданих позивачем та порівняння виписки, епікризу та копій результатів обстежень з рахунками та чеками було встановлено, що позивача надає розрахункові документи на суму 49567 грн., з них обгрунтованою сумою є 20407,90 грн., оскільки інші витрати на лікування не підтверджені відповідними лікарськими призначеннями. Представник ТДВ СК "Альфа-Гарант" просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.06.2021 року у справі №947/10178/21 задоволено клопотання прокурора про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження №12017160480001687 від 06.05.2017 року, відносно [PERSON] , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. Звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, встановлених ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності /а.с.10-12/. Вказаною ухвалою суду встановлено, що 06.05.2017 року приблизно о 12.00 водій [PERSON] , керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «Hyunday-H100» р/н [NUMBER] , при денному освітлені, по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини вул. Дмитра Донського, здійснював рух в напрямку від вул. Васнєцова до вул. Люстдорфської в місті Одеса. В цей же час, позаду, в попутному напрямку, керуючи технічно-справним мотоциклом марки «Harley-Davidson» моделі «VRSCDX», р/н [NUMBER] , рухався водій [PERSON] , [INFO] , який виконував маневр обгону, рухаючись по зустрічній смузі. Наближаючись до будинку №107 по вул. Дмитра Донського, водій [PERSON] , перед початком маневру повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, почав здійснювати поворот та допустив зіткнення з мотоциклом «Harley-Davidson» моделі «VRSCDX», р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що знаходився в маневрі обгону. Своїми діями водій [PERSON] , порушив вимоги п. 1.5; підпункт «б» п. 2.3; п. 10.1 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р.). В результаті зіткнення, водію мотоцикла [PERSON] , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого колінного суглобу у вигляді багато уламкового імпресійного перелому зовнішнього виростка стегнової кістки, зовнішнього і внутрішнього виростків великогомілкової кістки, травматичного ушкодження передньої та задньої хрестоподібної зв`язок, зовнішньої зав`язки розриву заднього рога внутрішнього меніска; закритої травми грудної клітини у вигляді забою дев`ятого сегмента лівої легені; садна обличчя, які складають єдиний морфологічний комплекс ушкоджень і оцінюються разом, спричиняють тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Порушення вимог п.10.1 правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Позивач [PERSON] є власником мотоцикла марки «Harley-Davidson» моделі «VRSCDX»,2016 року випуску, р/н [NUMBER] , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] /а.с.13/. Судом досліджено Висновок №317/17 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої [PERSON] - власнику мотоцикла Harley Davidson VRSCDX, р/н [NUMBER] , 2016 року випуску, складений 06.08.2017 року судовим експертом Кеосаком А.П. /а.с.14-50/. грн., з вказаного висновку вбачається, що вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику мотоцикла Harley Davidson VRSCDX, р/н [NUMBER] , 2016 року випуску, складає 410279,01 грн. На підтвердження тривалого лікування позивача [PERSON] після тілесних ушкоджень, отриманих в наслідок ДТП з вини відповідача [PERSON] суду надані відповідні виписки з медичних карток, чеки на придбання ліків, санаторно-курортна книжка тощо /а.с.51-90/. Згідно з Полісом №АК/3877202 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 06.05.2017 року до 05.05.2018 року включно, виданий страховиком ТДВ СК "Альфа-Гарант", забезпечений транспортний засіб тип ВЗ, номерний знак [NUMBER] , марки HYUNDAI H100, 1998 року випуску /а.с.93/. 18.05.2017 року [PERSON] звернувся до Генерального директора ТДВ СК "Альфа-Гарант" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 23.05.2017 року з заявою про страхове відшкодування /а.с.94-96/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Окрім того, при ухваленні рішення суд приймає до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18), відповідно до якої покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Відповідно до п. 22.1 Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 23.1. Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до п. 24.1. Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що в результаті ДТП, скоєної відповідачем [PERSON] , транспортному засобу позивача було завдано матеріальної шкоди, а також шкоди здоров`ю [PERSON] . Розмір матеріальної шкоди встановлено відповідним висновком судового експерта та на підтвердження витрат на лікування суду надані відповідні виписки з медичних карток, чеки на придбання ліків, санаторно-курортна книжка тощо. З урахуванням доведеності вини відповідача [PERSON] в скоєнні ДТП, не надання ним відзиву на позов та не спростування висновків експертизи, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди в рзмірі 318337,49 грн. Щодо витрат на лікування суд погоджується з доводами сторони ТДВ СК "Альфа-Гарант", що обгрунтованими є вимоги на суму 20407,90 грн., в зв`язку з чим вказані вимоги підлягають задоволенню в цій частині. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру стягнутої суми з кожного відповідача. VІІ. ЗАХОДИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: partial