Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач 14.07.2022 звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до відповідачів та просив: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська,7-Д, код ЄДРПОУ 00034186 на користь [PERSON] , [INFO] , податковий номер [NUMBER] ( [ADDRESS] ) у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті страхового випадку, який мав місце 14.12.2021 року невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 368802 грн. 15 коп., пеню в розмірі 46277 грн. 10 коп., 3% річних в розхмірі 5487 грн. 00 коп., інфляційні страти в розмірі 51190 грн., 80 коп. за період з 06.01.2022 по 06.07.2022 року, а всього: 471 757 грн. 05 коп.; стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ( [ADDRESS] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , податковий номер [NUMBER] ( [ADDRESS] - 3500 грн. 00 коп. компенсації витрат, понесених на проведення автотоварознавчих досліджень; стягнути Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська,7-Д, код ЄДРПОУ 00034186 та з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [ADDRESS] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , податковий номер [NUMBER] ( [ADDRESS] витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 22.07.2022 матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва, за місцезнаходженням відповідача-1. 17.08.2022 відкрито спрощене провадження, без виклику сторін. 08.09.2022 надійшов відзив від представника ПАТ НАСК «ОРАНТА» згідно до якого представник відповідача -1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу посилаючись на п.10.3.6, п.5.1.2, п.5.1.5 Договору №83 УБ №1540707, оскільки позивач при написанні заяви на страхування зазначив про те, що застрахований транспортний засіб буде використовуватись в приватних цілях. У заяві на страхування в розділі 4 позивач вказав «НІ» на питання: ТЗ здається (буде здаватись) в оренду/лізинг. Страховоми випадками не визнаються події, що відбулись внаслідок або під час навмисного подання страхувальником, довіреною особою неправдивих відомостей про предмет договору, причини настання та/або обставини страхового випадку або навмисного ненадання (замовчування) всіх достовірних відомостей, які могли вплинути на розмір страхового платежу чи на розмір страхового відшкодування. 16.12.2021 в поясненнях з приводу ДТП щодо підстав на яких було передано транспортний засіб в керування, власник [PERSON] повідомив страховику про те, що транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», державний реєстраційний номер [NUMBER] він періодично надавав [PERSON] в оренду на підставі усного договору. Після проведення страхового розслідування та встановлення недодержання п.5.1.2 та 5.1.5 умов Договору №83 УБ №1540707 позивачу і було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до постанови Чернігівського районного суду Чернігівської обл. по справі №748/3101/21 від 05.01.2022 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. При розгляді адміністративного матеріалу встановлено, що 14.12.2021 [PERSON] на 148 км автодороги М-01 Київ-Чернігів - Н. Яриловичі керував автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», державний реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись по автодорозі Р-56 із сторони смт Михайло-Коцюбинське, виїзджаючи на автодорогу М-01 у напрямі м. Київ був неуважним, відволікся від керування транспортним засобом та здійснив наїзд на елекроопору ( а.с.11). 16.02.2022 [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] про що Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. суми) складено відповідний актовий запис за №01 ( а.с.9). Відповідно до Звіту про оцінку №21/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, складеного СПД « [PERSON] » на замовлення [PERSON] від 16.02.2022, матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ легкового автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 474 748 грн. 17 коп., вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 368802 грн. 15 коп.( а.с. 22-30). Відповідно до Звіту про оцінку №57/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, складеного СПД « [PERSON] » на замовлення [PERSON] від від 13.05.2022, ринкова вартість (утилізаційна вартість або вартість залишків) легкового автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний реєстраційний номер [NUMBER] після ушкодження в ДТП складає 105946 грн. 02 коп. ( а. с. 68-75). Відповідно до п. 1.6 ст.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно із п.1.7 ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно із ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 16.12.2021 [PERSON] звернувся до ПАТ НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодуванняв результаті пошкодження транспортного засобу 14.12.2021. В описі настання події позивач зазначив про те, що надав в оренду [PERSON] транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», державний реєстраційний номер [NUMBER] на підставі усної домовленості. В описі пошкоджень зазначено про пошкодження усієї передньої частини транспортного засобу ( а.с.104) Відповідно до зведеної калькуляції, здійсненої фахівцем експертно-розрахункового управління [PERSON] у страховій справі №281, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу складає 121037 грн. 49 коп. ( а.с.109). Представником ПАТ НАСК «Оранта» у листі за вих. №10-04/72 за результатами розгляду страхової події на підставі п.10.3.6,п.5.1.2 та п.5.1.5 Договору страхування було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування ( а.с. 122). Відповідно до Договору добровільного страхування транспортного засобу №83 УБ №1540707, не визнаються страховими випадками події, що відбулись внаслідок або під час: п.5.1.2 навмисного подання страхувальником, довіреною особою неправдивих відомостей про предмет Договору, причини настання та/або обставини страхового випадку або навмисного ненадання (замовчування) всіх достовірних відомостей, які могли вплинути на розмір страхового платежу чи на розмір страхового відшкодування; п.5.1.5 використання застрахованого ТЗ як таксі (в тому числі маршрутного), для навчання, тренування, тест-драйву, у спортивних змаганнях, конкурсах і підготовки до них, передавання застрахованого ТЗ у прокат, оренду, лізинг, якщо інше не передбачено п.1.12 Договору. Згідно із п.10.3.6 Договору добровільного страхування транспортного засобу №83 УБ №1540707, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування або зменшити розмір страхового відшкодування, або відстрочити виплату страхового відшкодування у випадках, передбачених Договором та Правилами. Згідно із ст. 798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Відповідно до ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно із ст. 800 ЦК України, страхування транспортного засобу здійснюється наймодавцем. Порядок страхування відповідальності наймача за шкоду, яка може бути завдана іншій особі у зв`язку з використанням транспортного засобу, встановлюється законом. Відповідно до п.17.3 ст. 17 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Позивач при укладенні 09.06.2021 Договору добровільного страхування транспортного засобу №83 УБ №1540707 у графі «ТЗ використовується у службових/приватних» вказав так, а у графі «ТЗ здається (буде здаватись) в оренду/лізинг вказав ні ( а.с.115), а при настанні страхового випадку 16.12.2021 позивач надав пояснення ПАТ НАСК «Оранта» та зазначив про те, що безпосередньо до та на момент дорожньо-транспортної пригоди надавав періодично свій автомобіль [PERSON] в оренду на підставі усного договору ( а.с.105). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач не виконав обов`язку, передбаченого ст. 17 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надав інформацію про всі відомі обставини, що мають значення оцінки страхового ризику, не скористався правом ініціювання внесення змін до Договору на підставі п.10.1.4 Договору добровільного страхування транспортного засобу №83 УБ №1540707 та не оформив відносини з [PERSON] шляхом укладення письмового договору оренди (найму) транспортного засобу відповідно до вимог 799 ЦК України. Позивач, передаючи транспортний засіб відповідачу -2 у оренду на підставі усного договору ніс ризики, у тому числі, пов`язані з настанням страхового випадку та відшкодуванням шкоди. Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди . Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Досліджуючи докази, які містяться в копії страхової справи та перевіряючи їх на відповідність вимогам ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд не вбачає умислу позивача, спрямованого на настання страхового випадку та невиконання позивачем своїх обов`язків, що призвело до неможливості страховика встановити факт ДТП. Так, позивач передав право керування транспортним засобом без належних правових підстав співвідповідачу, але він не приховував цього та сприяв встановленню причин і обставин події 14.12.2021, оскільки 16.12.2021 звернувся із заявою про страхове відшкодування, написав пояснення, тому зазначені відповідачем -1 в листі за вих. №1-04/72 підстави відмови у виплаті страхового відшкодування не узгоджуються з метою обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 803 ЦК України, наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Згідно із постановою Чернігівського районного суду Чернігівської обл. по справі №748/3101/21 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. [PERSON] не був присутнім при розгляді справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, інформація про оскарження ним постанови в матеріалах цивільної справи №748/1035/22 відсутня, але виходячи з пояснень, наданих 16.12.2021 ПАТ НАСК «Оранта» відповідач-2 визнав вину в ДТП ( а.с.113). З відзивом відповідач-2 до Дарницького районного суду м. Києва не звертався. Письмовий договір оренди (найму) транспортного засобу у матеріалах справи №748/1035/22 відсутній. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до позовної заяви від 23.06.2022 [PERSON] не просив захистити його права на підставі ст. 1166 ЦК України відповідно до позовних вимог. Звертаючись до суду позивач просив стягнути з відповідача -1 вартість відновлювального ремонту відповідно до Звіту про оцінку №21/22 автотоварознавчого дослідження, пеню, 3% річних та інфляційні втрати за період з 06.01.2022 по 06.07.2022, до позовної заяви додав Звіти про оцінку. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.13.14 Договору добровільного страхування транспортного засобу №83 УБ №1540707, розмір страхового відшкодування здійснюється в межах граничної страхової суми. Відповідно до Звіту про оцінку №57/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 13.05.2022, ринкова вартість (утилізаційна вартість або вартість залишків) легкового автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний реєстраційний номер [NUMBER] після ушкодження в ДТП складає 105946 грн. 02 коп.( а.с. 73). Згідно із ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди Згідно до Звіту про оцінку №21/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 16.02.2022 ( а.с.30), вартість ремонту легкового автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний реєстраційний номер [NUMBER] після ушкодження в ДТП складає 674737 грн. 03 коп. ( а.с.29). За базову при здійсненні оцінки оцінювачем було прийнято вартість аналогічного автомобіля «Volkswagen Tiguan»,2014 року випуску, що становить 481 489 грн. 02.коп ( а.с. 25). Відповідно до Звіту про оцінку №21/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 16.02.2022, вартість відновлювального ремонту складає 368802 грн. 15 коп. Позивач при зверненні до суду, при обгрунтуванні вимог майнового характеру зазначив про те, що мала місце повна загибель транспортного засобу позивача, витрати на відновлювальний ремонт є економічно недоцільними ( а.с.3). Відповідно до п.2 вимог позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача-1 у відшкодування майнової шкоди невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 368802 грн. 15 коп. Звіти, додані позивачем до позовної заяви складені одним фахівцем на основі порівняльного методу з метою визначення вартості автомобіля в результаті пошкодження, визначення матеріального збитку та визначення вартості залишків автомобіля, утилізаційної вартості не містять даних про те, що вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу до ДТП. Згідно із ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із п.10.3.6 Договору добровільного страхування транспортного засобу №83 УБ №1540707, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування або зменшити розмір страхового відшкодування, або відстрочити виплату страхового відшкодування у випадках, передбачених Договором та Правилами. Оцінюючи докази, які додані позивачем до позовної заяви та представником відповідача до відзиву, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 14.12.2021, а саме вартості відновлювального ремонту автомобіля, визначеного відповідно до зведеної калькуляції ПАТ НАСК «Оранта», складеної фахівцем експертно-розрахункового управління ПАТ НАСК «Оранта» в сумі 121037 грн. 49 коп. У задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача-1 на користь позивача пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд відмовляє, оскільки позивач всупереч ст. 17 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надав інформації відповідачу -1 про передачу застрахованого автомобіля в управління відповідачу-2, що було з боку позивача зміною істотних умов договору страхування в односторонньому порядку, про що стало відомо страхувальнику після настання страхового випадку, а згодом підставою відмови у виплаті страхового відшкодування на підставі Договору добровільного страхування транспортного засобу №83 УБ №1540707 та не може бути підставою для притягнення відповідача-1 до відповідальності з підстав невиконання Договору добровільного страхування. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В задоволенні позовних вимог про стягнення вартості автотоварознавчих досліджень з [PERSON] суд відмовляє, оскільки позовні вимоги до відповідача-2 на підставі ст. 1166 ЦК України в межах цивільної справи №748/1035/22 позивачем не пред`являлись. Згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду не сплатив судовий збір та просив звільнити його від сплати на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів», тому при частковому задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з відповідача-1 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача -1 на користь позивача інші судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (двох тисяч) грн. 00 коп.

Outcome: partial