Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Печерського районного суду и. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» (далі - відповідач, ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ»), в якому просить визнати недійсним договір про надання кредиту №1022768 від 21.07.2016 року, укладений між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 10.01.2019 року вона отримала кредитну історію в електронному сервісі: https://www.ubki.ua, відповідно до отриманої інформації за нею обліковувалась заборгованість перед ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» за кредитним договором у розмірі 119 843, 14 грн., строк дії кредиту - до 24.12.2018 року. Зазначає, що не укладала кредитних договорів з ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ». Для з`ясування обставин інформації у її кредитній історії, її представником здійснено два адвокатських запитів на адресу ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ», які не були отримані адресатом. 24.06.2019 року позивач отримала від ТОВ «Українське бюро кредитних історій» кредитну історію, відповідно до якої станом на 18.06.2019 року вона має кредитну заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» у розмірі 143 685,44 грн. Підстава видачі кредиту - кредитний договір, дата видачі - 21.07.2016 року. Стверджує, що не зверталась до відповідача для отримання кредиту, не надавала жодних банківських реквізитів для перерахування кредитних коштів на її ім`я, не надавала довідки про доходи та не підписувала договір про надання кредиту, не отримували грошові кошти за договором про надання кредиту. Посилаючись на те, що зазначений у оспорюваному договорі серія і номер паспорту, виданий на її ім`я, був втрачений нею, договір банківського рахунку з АТ «ТАСКОМБАНК», на який перераховувалися кошти, вона не укладала, а також вона не працювала у ТОВ «Блізард», що є підставою для визнання договору кредиту недійсним. Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи у справі, на вирішення якої перед експертами позивач поставити питання: «Чи виконано рукописний текст та підпис від імені [PERSON] у Договорі про надання кредиту № 1022768 від 21.07.2016 року [PERSON] чи іншою особою?». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2019 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» про визнання кредитного договору недійсним, та підготовче засідання у справі призначено на 11.02.2020 року. 10.09.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Спиридонової К.С. надійшло клопотання про надання інформації щодо стану розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2020 року зобов`язано представника відповідача надати оригінал договору про надання кредиту №1022768 від 21.07.2016 року, та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 03.06.2020 року. 02.06.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Чекмарева К.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2020 року задоволено клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» про визнання кредитного договору недійсним та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, у зв`язку із чим провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта. 11.02.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення від 25.01.2021 року № 22743/22744/20-32 про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи у зв`язку з відсутністю оригіналу досліджуваного документу та зразків почерку та підпису [PERSON] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.03.2021 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» про визнання кредитного договору недійсним, та підготовче засідання у справі призначено на 07.04.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2021 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» про визнання кредитного договору недійсним зупинено до отримання висновку експерта та зобов`язано ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» надати експерту оригінал Договору про надання кредиту № 1022768 від 21.07.2016 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» та [PERSON] , та Додатки до нього; копію даної ухвали суду, вільні та експерементальні зразки почерку та підпису [PERSON] , матеріали цивільної справи № 757/46345/19-ц направлено на адресу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2020 року; погоджено строк проведення експертизи у строк понад 90 календарних днів. 13.08.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов висновок експертів від 05.08.2021 року № 19520/19521/21-32 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 757/46345/19-ц. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.08.2021 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» про визнання кредитного договору недійсним, та підготовче засідання у справі призначено на 23.11.2021 року, проте, судові повістки про виклик були направлені на 29.11.2021 року. 23.11.2021 року справу знято зі складу у зв`язку із помилковим направленням судових повісток на 29.11.2021 року, та підготовче засідання у справі призначено на 29.11.2021 року. 26.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Узунової А.М. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи пояснень у справі з відповідними додатками. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 23.12.2021 року. 08.12.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Узунової А.М. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи пояснень у справі з відповідними додатками. 23.12.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Узунової А.М. надійшла заява про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» про визнання кредитного договору недійсним та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 21.03.2022 року. 21.03.2022 року справу було знято зі складу у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, наявністю загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, суддів та працівників апарату суду та призначено до судового розгляду на 07.09.2022 року. 07.09.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Спиридонової К.С. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 07.09.2022 року, без фіксування технічними засобами. В судове засідання 07.09.2022 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що відповідно інформації кредитної історії [PERSON] , наданої ТОВ «Українське бюро кредитних історій», станом на 18.06.2019 року [PERSON] має кредитну заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» у сумі 143 685,44 грн. Підстава видачі кредиту - кредитний договір, дата видачі - 21.07.2016 року. На адвокатський запит представника [PERSON] - адвоката Спиридонової К.С. ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» були надані такі документи: копія договору про надання кредиту № 1022768 від 21.07.2016 року; копія попередньої заявки на кредит; копія платіжного доручення від 21.07.2016 року; копія довідки про доходи № 3/16 від 20.07.2016 року. Відповідно до договору про надання кредиту № 1022768 від 21.07.2016 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ», [PERSON] отримала від ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» грошові кошти в кредит у розмірі 50 000,00 грн. зі строком повернення до 15.07.2019 року (а. с. 34-39). З огляду на платіжне доручення від 21.07.2016 року ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» перерахувало [PERSON] 48 500,00 грн. (а.с. 43). Згідно з довідкою про доходи № 3/16 від 20.07.2016 року [PERSON] з 21.05.2012 року працює у ТОВ «Брізард» (а.с. 44). Відповідно до заяви про видачу паспорту 03.10.2014 року [PERSON] втратила паспорт та їй видано новий паспорт громадянина України (а.с. 45-46). У довідці Дніпровського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № 05/2176 від 26.07.2019 року зазначено, що на звернення [PERSON] від 26.07.2019 року Дніпровським РВ ГУ ДМС України у м. Києві був виданий паспорт серії [NUMBER] від 23.10.2014 року на підставі паспорта серії [NUMBER] , виданого Дніпровським РВ ГУ ДМС України в м. Києві від 06.03.2014 року у зв`язку з викраденням паспорта, справа № 1362 від 04.10.2014 року (а.с. 47). Відповідно до трудової книжки [PERSON] станом на 20.07.2016 року вона працевлаштована у Комунальному-некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» Печерського району м. Києва (а.с. 53-57). У висновку експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 757/46345/19-ц від 05.08.2021 року № 19520/19521/21-32 зазначено, що підписи від [PERSON] , що містяться: в графах «Позичальник» на лицевій стороні першого по п`ятий аркуш та на зворотних сторонах першого по четвертий аркуш, праворуч від рукописного запису « [PERSON] » в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» та під рукописним записом «Козлова ОГ 21.07 2016» на п`ятому аркуші в договорі № 1022768 про надання кредиту від 21.07.2016, виконані рукописним способом без попередньої техніки підготовки та застосування технічних засобів. Рукописні записи: « [PERSON] » та « [PERSON] ОГ 21.07 2016», шо містяться, відповідно, в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» та в рядку «(П.І.Б., підпис Позичальника та дата отримання) на п`ятому аркуші договору № 1022768 про надання кредиту від 21.07.2016, виконані не [PERSON] , а іншою особою. Підписи від імені [PERSON] , що містяться: в графах «Позичальник» на лицевій стороні першого по п`ятий аркуш та на зворотних сторонах першого по четвертий аркуш, праворуч від рукописного запису « [PERSON] » в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» та під рукописним записом « [PERSON] 21.07 2016» на п`ятому аркуші в договорі № 1022768 про надання кредиту від 21.07.2016, виконані не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 143-157). Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних , житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Як визначено у ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Предметом спору у справі є договір про надання кредиту №1022768 від 21.07.2016 року, укладений між ТОВ «ФІНАНСОВО- КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» та [PERSON] , який позивач просить визнати недійсним у зв`язку з тим, що вона його не підписувала. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на втрату паспорту та неможливість у зв`язку із цим укладення ним оспорюваного договору кредиту; відсутність у неї рахунку у АТ «ТАСКОМБАНК», на який перераховувалися кредитні кошти; наявністю у відповідача інформації про місце її праці на момент укладення оспорюваного договору на підприємстві, працівником якого вона ніколи не була. На підтвердження зазначених доводів надала відповідні документи та просила призначити у справі судову почеркознавчу експертизу. Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою для його недійсності (ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/ набуття/ зміни/ встановлення/ припинення прав взагалі). Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як визначено у ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Як визначено у п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону. Отже, кредитний договір, який укладається між фізичною та юридичною особою, обов`язково має бути в письмовій формі. Згідно із ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. Відтак, письмова форма правочину вимагає обов`язкового підписання договору. Так, відповідно до висновку експертів від 05.08.2021 року № 19520/19521/21-32 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у даній цивільній справі на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2020 року, підписи від імені [PERSON] , що містяться: в графах «Позичальник» на лицевій стороні першого по п`ятий аркуш та на зворотних сторонах першого по четвертий аркуш, праворуч від рукописного запису « [PERSON] » в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» та під рукописним записом « [PERSON] 21.07.2016» на п`ятому аркуші в договорі № 1022768 про надання кредиту від 21.07.2016, виконані не [PERSON] , а іншою особою. Отже, позивач не підписувала договір про надання кредиту №1022768 від 21.07.2016 року. За нормами ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оскільки [PERSON] не підписувала спірний договір, відтак не дотримано письмову форму правочину. Під час оцінки наявних у матеріалах справи доказів та доводів сторін судом враховано, що [PERSON] довела відсутність у неї у зв`язку із викраденням в момент укладення оспорюваного правочину паспорту громадянина України, що підтверджено довідкою Дніпровського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № 05/2176 від 26.07.2019 року. Також суд бере до уваги, що трудовою книжкою [PERSON] спростовано її працевлаштування на ТОВ «Блізард» в момент укладення договору кредиту, що підтверджує, що надана ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» для отримання кредиту довідка про працевлаштування не містить достовірної інформації, отже, ставить під сумнів отримання кредиту саме [PERSON] . Оскільки за результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи беззаперечно встановлено факт не підписання [PERSON] договору кредиту від 21.07.2016 року, суд дійшов висновку про доведеність [PERSON] позовних вимог, що є підставою для задоволення позову. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження обставини підписання [PERSON] оспорюваного договору кредиту, а отже і вільного волевиявлення позивача на реальне настання правових наслідків, що обумовлені спірним договором. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 9 594,16 грн., а саме судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768,40 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 8 825,76 грн. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 9 594,16 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved