Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду із позовом до до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС ІмперіалБуд» про захист прав споживачів та стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначає, що між нею та ТОВ «МС ІмперіалБуд» 23.12.2017 року було укладено попередній договір №А_362, згідно до п.1 якого передбачалося, що ТОВ «МС ІмперіалБуд» зобов`язувався продати, а вона придбати в термін до кінця ІІІ кварталу 2019 року квартиру [ADDRESS] загальною площею 40,23 кв.м, в тому числі житловою 17.67 кв.м. з укладенням надалі основного договору купівлі продажу нерухомого майна. Зазначає, що згідно умов наведеного договору, строк прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до кінця ІІ кварталу 2019 року; забезпечувальний платіж становив 541133 грн. 73 коп. Аргументує окрім наведеного вимоги і тим, що на виконання умов договору, нею було перераховано до розрахунковий рахунок ТОВ «МС ІмперіалБуд» кошти, а саме: 541133 грн. 73 коп. за платіжним дорученням №1 від 27.12.2017 року. ТОВ «МС ІмперіалБуд» взятих на себе зобовязань за попереднім договором не виконало, у встановлений договором строк не здало в експлуатацію обєкт будівництва та не уклало з позивачем [PERSON] основний договір купівлі-продажу квартири. Відповідно до п.10 попереднього договору передбачено, що у випадку, якщо основний договір не буде укладений у зв`язку із неможливістю виконання товариством зобов`язання передбаченого п.1 попереднього договору або відмовою товариства від укладання основного договору з інших причин незалежних від товариства, забезпечувальний платіж повертається шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача у банківській установі; при цьому, товариство зобов`язується повернути забезпечувальний платіж позивачу [PERSON] протягом 30-ти банківських днів, з моменту спливу терміну, вказаного у п.1 попереднього договору. Посилається на те, що вказаний в п.1 попереднього договору строк (до кінця ІІІ кварталу 2019 року) закінчується 30.09.2019 року, відтак 30-денний термін на повернення відповідачем забезпечувального платежу, який обчислюється у банківських днях розпочинається 01.10.2019 року та спливає 13.11.2019 року. Однак, у вказаний строк забезпечувальний платіж позивачу повернуто не було. З урахуванням збільшених позовних вимог, просить стягнути з ТОВ «МС ІмперіалБуд» на її користь суму коштів у розмірі 791407,86 грн., з яких: 541133,73 грн. забезпечувальний платіж згідно попереднього договору купівлі-продажу квартири №А_362 від 23.12.2017 року; 103408,55 грн. інфляційні втрати за період лютий 2020 лютий 2022 року; 38595,67 грн. відсотки за користування грошовими коштами за період лютий 2020 березень 2022 року; 94616,86 грн. пеня за прострочення зобов`язання у вигляді подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення за період 11.05.2021 10.05.2022 року; 16234,01 грн. штраф у розмірі 3% від суми заборгованості за прострочення терміну повернення забезпечувального платежу більш ніж на 320 календарних днів відповідно до п.11 попереднього договору купівлі-продажу квартири №А_362 від 23.12.2017 року; судові витрати на правничу допомогу у сумі 30000,00 грн. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.03.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.07.2022 року закрито підготовче провадження по справі. Відзив на позовну заяву в суд від відповідача не поступало. Представник позивача [PERSON] адвокат Поляк М.В. скерувала до суду заяву, де зазначає, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять задовольнити, не заперечуючи проти розгляду справи в заочному порядку і ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ТОВ «МС ІмперіалБуд» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надав. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положень ч.2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає, що можливо розглянути справу у відсутність відповідача, та зі згоди позивача в заочному порядку, що відповідатиме вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Досліджені докази та застосовані норми права. Судом належними доказами по справі встановлено, що 23.12.2017 року ТОВ «МС ІмперіалБуд» та [PERSON] було укладено попередній договір №А_362, згідно до п.1 якого передбачалося, що ТОВ «МС ІмперіалБуд» зобов`язувався продати, а [PERSON] придбати в термін до кінця ІІІ кварталу 2019 року квартиру [ADDRESS] загальною площею 40,23 кв.м, в тому числі житловою 17.67 кв.м. з укладенням надалі основного договору купівлі продажу нерухомого майна. Відповідно до умов даного договору (п.1.) ТОВ «МС ІмперіалБуд» зобов`язується продати [PERSON] , а [PERSON] зобов`язується купити в ТОВ «МС ІмперіалБуд» в термін до кінця III кварталу 2019 року квартиру [ADDRESS] (з урахуванням того, що в майбутньому присвоєна поштова адреса об`єкту будівництва може відрізнятись від будівельної) загальною площею 40,23 кв.м., житловою пл ощею 17,67 кв.м., відповідно до умов, що визначені попереднім договором та укладеним в майбутньому договором купівлі - продажу (далі - основний договір). Строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - до кінця II кварталу 2019 року. ТОВ «МС ІмперіалБуд» має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. За змістом п.4 попереднього договору, [PERSON] на забезпечення виконання зобов`язання за цим договором сплачує ТОВ «МС ІмперіалБуд» забезпечувальний платіж у сумі 541133 грн. 73 коп.. Вказаний забезпечувальний платіж, як вказано у п.4 попереднього договору не є авансом, поворотною фінансовою допомогою, неустойкою, гарантією, заставою, притриманням або завдатком, а є іншим видом забезпечення виконання зобов`язання згідно ст. 546 Цивільного кодексу України. Згідно п.2.5 попереднього договору, забезпечувальний платіж здійснений [PERSON] відповідно до п.4 Попереднього договору зараховується в якості оплати (частини оплати) за об`єкт нерухомості - квартири. Оплата забезпечувального платежу, відповідно до п.5 попереднього договору проводиться шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «МС ІмперіалБуд» вказаний у реквізитах даного договору, в наступному порядку: 541 133 грн. 73 коп. перераховується на користь ТОВ «МС ІмперіалБуд» 31 грудня 2017 року. (а.с. 12-13) Договір і виконання договору були зрозумілі. Разом з цим, відповідач виконання умов договору, при належній сплаті визначеного платежу позивачем, не виконав та не було укладено основного договору купівлі продажу з [PERSON] . На розрахунковий рахунок ТОВ «МС ІмперіалБуд» від позивача поступили кошти, а саме: 541133,73 грн. за платіжним дорученням №1 від 27.12.2017 року (а.с. 14). Перерахована сума підтверджена і довідкою відповідача, в особі представника [PERSON] (а.с.15). Судом також встановлено, що на момент розгляду справи письмового договору купівлі-продажу будинку, як і будь-якого іншого правочину (договору оренди, тощо), між сторонами укладено не було, а сплачені позивачами кошти в сумі 541133,73 грн. не повернуті. Відповідно до\~ст. 129 Конституції України, ст.\~13, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимог ЦПК України,\~всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст.628 ЦК передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Інститут свободи договору передбачає можливість сторін вільно визначати зміст договору, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, які не суперечать законодавству, з врахуванням звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому сторони мають право врегулювати й ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства та не суперечать ним. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом положень частини 1 статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13.01.2021 по справі № 127/13406/18. Згідно розрахунку інфляційних втрат, здійсненого за формулою: (інфляційні нарахування) = (сукупний індекс інфляції) /100% - (сума боргу), де сума боргу сума простроченого боргу; сукупний індекс інфляції добуток щомісячних індексів за відповідний період (а.с.5-6) вбачається, що сума інфляційних втарт за період з 13.11.2019 року по 14.03.2022 року становить: 541 133,73 грн. (сума боргу) х 118, 76 % (сукупний індекс інфляції) / 100% - 541 133,73 грн. (сума боргу) = 101529 грн. 08 коп. Згідно розрахунку відсотків за користування грошовими коштами (3%), здійсненого за формулою: відсотки = (сума боргу) (процентна ставка) / 100% / 365 днів (кількість днів) (а.с.6) вбачається, що сума відсотків за користування грошовими еоштами за період з 13.11.2019 року по 10.03.2022 року складає 37984 грн. 18 коп. Що стосується вимоги [PERSON] про стягнення з ТОВ «МС ІмперіалБуд», то суд зважає на наступне. Судом встановлено, що відповідно до п.10 попереднього договору передбачено, що у випадку, якщо основний договір не буде укладений у зв`язку із неможливістю виконання товариством зобов`язання передбаченого п.1 попереднього договору або відмовою товариства від укладання основного договору з інших причин незалежних від товариства, забезпечувальний платіж повертається шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача у банківській установі; при цьому, товариство зобов`язується повернути забезпечувальний платіж позивачу [PERSON] протягом 30-ти банківських днів, з моменту спливу терміну, вказаного у п.1 попереднього договору. (а.с. 12-13) Вказаний в п.1 попереднього договору строк (до кінця ІІІ кварталу 2019 року) закінчується 30.09.2019 року, відтак 30-денний термін на повернення відповідачем забезпечувального платежу, який обчислюється у банківських днях розпочинається 01.10.2019 року та спливає 13.11.2019 року. Відповідно до п.11 попереднього договору, у випадку порушення товариством терміну повернення грошових коштів, встановленого у п.10 попереднього договору, товариство сплачує [PERSON] (на її вимогу) пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення. Увипадку, якщо прострочення терміну платежу перевищить 30 (тридцять) календарних днів, товариство (додатково до пені) сплачує [PERSON] (на її вимогу) штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості відповідно до п. 11 попереднього договору. Встановлено, що представник позивача [PERSON] адвокат Поляк М.В. 19.03.2022 року зверталася до ТОВ «МС ІмперіалБуд» із письмовою вимогою про сплату пені та штрафу за попереднійм договором. (а.с. 32-33) Згідно розрахунку пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення, здійсненого за формулою: пеня = (сума заборгованості за період) х (подвійна обліклва ставка НБУ в день прострочення) х (кількість днів прострочення) :100 (а.с.30), вбачається, що пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за період з 11.05.2021 року по 10.05.20222 року складає 94616 грн. 86 коп. Згідно розрахунку 3 % від суми заборгованості (а.с. 30) сума заборгованості за прострочення терміну повернення забезпечувального платежу більш ніж на 30 календарних днів становить: (541133 грн. 73 коп.) х 3%/ 100 % = 16234 грн. 01 коп. З урахуванням наведеного, суд вважає, що за порушення строків повернення забезпечувального платежу ТОВ «МС ІмперіалБуд» відповідно до п.11 та п.13 попереднього договору, з останнього слід стягнути пеню у сумі 94616 грн. 86 коп. та штраф (3% від суми заборгованості) у сумі 16234 грн. 01 коп. Щодо вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача ТОВ «МС ІмперіалБуд» судових витрат на правничу допомогу, понесених нею у звязку із розглядом справи в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень, то суд зазначає наступне. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved