Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

17 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру стягнутих аліментів та звільнення від сплати аліментів за певний період часу. Зокрема зазначив, що з 28 вересня 2012 року по 12 лютого 2015 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбних відносин подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 січня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 30 % від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.12.2014 року і до повноліття дитини. Сплачувати аліменти у розмірі, у якому їх було стягнуто за рішенням суду, позивач не має можливості оскільки має на своєму утриманні від іншого шлюбу ще двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства і потребує постійного медичного обстеження та лікування, та дочку - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з ним. До того ж, наразі дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. У зв`язку із цим позивач просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , з 1/4 частки зі всіх видів заробітку щомісяця до 1/8 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, оскільки за період часу з 01.09.2019 року по 31.12.2020 року він здійснював догляд за хворим сином інвалідом з дитинства і не мав змоги працювати та отримував лише державну соціальну допомогу, позивач просить звільнити його за цей період часу від заборгованості за аліментами в сумі 39963,50 грн. Позивач у судове засідання надав телефонограму із заявою про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає в повному обсязі. Відповідачка до суду не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, відзив на позов не надала. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] з 28 вересня 2012 року по 12 лютого 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбних відносин подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 січня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 30 % від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.12.2014 року і до повноліття (дитини а.с.16). 20.01.2017 року [PERSON] взяв шлюб з [PERSON] (а.с.12), від якого в них народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] (а.с.13), який є інвалідом з дитинства підгрупи А (а.с.15) і потребує постійного медичного обстеження та лікування, та дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.14), які проживають разом з ними. Крім того, як зазначено позивачем у позовній заяві, наразі його теперішня дружина перебуває у відпустці по догляду за дочкою [PERSON] до 3-х років. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При вирішенні судом питання щодо розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, враховуються такі обставини, як стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд бере до уваги той факт, що на утриманні платника аліментів, дійсно є ще двоє дітей. Наявність дружини позивача у відпустці по догляду за дочкою [PERSON] до трьох років, у зв`язку із чим вона потребує утримання не доведено. Олександрі в грудні цього року виповниться 3 роки і через четвертого утримання немає доцільності змінювати частку аліментів [PERSON] до 1/8 частки. Необхідно задовольнити позовні вимоги в цій частині частково та зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 частки до 1/6 частки. Крім того, суд вважає, що мінімальний розмір аліментів на дітей не може бути менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця та не більше ніж десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дітей, так відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Так, суд бере до уваги той факт, що позивач в період часу з 01.09.2019 року по 31.12.2020 року здійснював догляд за хворим сином [PERSON] , інвалідом з дитинства, що підтверджується довідкою органу соцзахисту (а.с.15), тобто він мав змоги працювати та отримував лише державну соціальну допомогу. Суд вважає цю обставину поважною та такою, що має істотне значення, а тому, ця позовна вимога підлягає задоволенню, проте частковому, у сумі 31 820,00 грн., а не, як зазначив позивач у позовній заяві 39963,50 грн. Так, позивачем надано розрахунок державного виконавця по заборгованості зі сплати аліментів (а.с.17-18), згідно якого, якщо арифметично скласти нараховану суму аліментів з вересня 2019 року по грудень 2020 року включно, отримується саме сума у 31820,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову було сплачено дві суми судового збору, як за дві позовні вимог. Оскільки перша позовна вимога про зміну розміру аліментів не має грошового визначення і задовольняється, хоча і частково, то судовий збір в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Друга позовна вимога має грошовий вимір і задоволена частково на 79,62%, то пропорційно сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 722,95 грн. Всього - 1630,95 грн.

Outcome: partial