Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 5000 грн. до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що [INFO] народився її син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження видане Ямпільським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Могилів-Подільського району Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) серії [NUMBER] від 08.03.2022, де позивачка записана як мати, батьком дитини значиться [PERSON] . Вказала, що в шлюбі не перебувала на той час, так як була неповнолітньою і на даний час також не перебуває. Спільне проживання з відповідачем не склалось і не складається із-за постійних сварок, скандалів та непорозумінь, тому позивачка змушена залишити проживання в [ADDRESS] і переїхати на постійне проживання в місто Ямпіль до своєї родички, де на даний час і перебуває з дитиною. Обставини змушують її звернутися до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання їхньої спільної дитини, оскільки відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачає сімейний кодекс України. Відповідач постійної роботи не має, тимчасові непостійні заробітки, другої сім`ї та дітей не має. Фізично розвинутий добре, на здоров`я не скаржиться. Нещодавно повідомив, що дитину і її матеріально підтримувати не буде і щоб вони на його поміч не розраховували. Обставин, які склалися між позивачем та відповідачем надалі продовжуватися не можуть, потребують розв`язки, а тому позивач не вбачає іншого виходу ніж звернутися до суду з питанням про стягненні аліментів на дитину з відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити у повному об`ємі. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив наступного змісту: спільне проживання з позивачем виявилося не вдалим у них виникли непорозуміння та різні погляди на життя, врегулювати й нормалізувати стосунки вони не змогли. Відповідач залишився проживати за місцем своєї реєстрації. Він постійно намагається зустрітися, взяти на виховання дитину, що призводить до тривалих спорів, так як позивачка не хоче надавати йому дитину для побачення. Відповідач постійно купує дитині різні речі, але не завжди позивач хоче брати речі і передавати дитині, постійно цим маніпулює та не надає змоги приймати участь у вихованні. Також позивачу добре відомий стан здоров`я відповідача. У зв`язку із чим, відповідач просить суд позов задовольнити частково та стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 23.09.2022 за вхід.№5126 від відповідача надійшло заперечення, в якому він просить суд позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягувати із нього на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі 1100,50 грн. до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Снітко В.А. заперечують проти задоволення заявлених позовних вимог у такому розмірі, який заявлено позивачем. Вказують, що позивач не надає відповідачеві можливість спілкуватися із дитиною, приходити до дитини та брати участь у його забезпеченні. Просять стягнути аліменти у сумі 1100 гривень 50 копійок, то 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, так як це передбачено чинним законодавством. Зазначили, що якщо у відповідача буде можливість, то він буде давати значено більше забезпечення дитині. Заяви, клопотання: заява відповідача [PERSON] заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (вхід.№4113 від 05.08.2022); відзив на позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів з копіями підтверджуючих документів (вхід.№4313 від 12.08.2022); заява позивача щодо збільшення позовних вимог з копіями підтверджуючих документів (вхід.№4774 від 08.09.2022); відповідь на відзив позивача в порядку ст.179 ЦПК України (вхід.№4837 від 12.09.2022); заява представника позивача [PERSON] - адвоката Жук А.А. про розгляд справи у відсутність позивача і довірителя (вхід.№4967 від 19.09.2022), заперечення відповідача за вхід.№5126 від 23.09.2022. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження від 28.07.2022; перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначення підготовчого засідання на 20.09.2022 на 09 годину 00 хвилин від 08.09.2022; відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про збільшення позовних вимог 20.09.2022 та закрито підготовче провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 27.09.2022 на 14 годину 30 хвилин, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта (а.с.4) судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Лаврівка Ямпільського району Вінницької області. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.03.2022 (а.с.5) судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Вінниця Вінницької області. Із Акту обстеження №7/2022 від 12.07.2022 (а.с.6) судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає у [ADDRESS] , дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] тобто позивачки. Із консультаційних висновків, довідок, виписки з медичної картки стаціонарного хворого, направлення на консультацію, медичних обстежень (а.с.24-31) судом встановлено, що відповідач [PERSON] має певні захворювання. Із квитанцій-чеків (а.с.32, 34-35) судом встановлено, що відповідачем придбавалися іграшки, медикаменти, підгузники, одяг, коляска та інші необхідні речі для малюка. Суд не бере до уваги квитанції (а.с.33) оскільки товари зазначені в даних квитанціях придбавалися ще 16.01.2022, тобто майже за два місяці до народження малюка, а також у даних квитанціях зазначені жіночі труси, жіночі носки, рушник і т.ін., які не мають ніякого відношення до матеріального забезпечення [PERSON] , [INFO] . Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання своєї малолітньої дитини, за шість місяців від народження дитини лише декілька разів було придбано підгузки та медикаменти, а також лише коляску, кофту та комплект для малюка, що є мізером із розрахунку необхідності матеріального утримання дитини - харчування, засоби гігієни, одяг, пелюшки, памперси, медикаменти і т.ін., які потребують значних матеріальних витрат (коштів), тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їх спільної із позивачем дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, малолітній син проживає з позивачкою, а тому саме їй надано право вибору способу стягнення аліментів. Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто спосіб стягнення аліментів визначає виключно стягувач. Відповідно ч.2, 3 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка в процесі розгляду справи не довела можливість відповідачем сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 5000 гривень щомісячно на дитину. Відповідно нормам СК України аліменти на утримання дитини стягуються не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Але під час ухвалення даного рішення суд враховує, що прожитковий мінімум на дитину систематично зростає, а оскільки аліменти стягуються щомісячно, то з метою захисту інтересів малолітнього сина на майбутнє, з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісячно. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу допомагати позивачеві утримувати їхнього спільного малолітнього сина. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище малолітнього сина, який є здоровою та у певній мірі матеріально забезпечений. Суд бере до уваги матеріальне становище платника аліментів, який хоча і має певні захворювання, однак є працездатним. Окрім того, судом також враховуються, що він не має на утриманні інших дітей та не працездатних осіб, так як ніким про це не заявлено. Враховуючи вищевикладені обставини справи та зазначені вимоги сімейного законодавства, суд приходить до висновку, що достатньою сумою стягуваних аліментів на утримання малолітнього сина буде по 3000 гривень щомісячно, в зв`язку із чим вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Розмір аліментів, який визначений позивачкою, суд вважає занадто завищеним і таким, що буде для відповідача тягарем, по скільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Обов`язок по утриманню зберігається і тоді, коли дитина народилася у шлюбі, який пізніше було визнано недійсним, а також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків. В іншій частині заявлених позовних вимог позивача суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку із недоведеністю. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 18 липня 2022 року за вхід.№3690, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 18 липня 2022 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial