Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Немирівської об`єднаної територіальної громади Немирівської міської ради про визнання права власності на земельні ділянки, в якому відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, просив, визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Мотивуючи позов тим, що рішенням Немирівського районного суду за ним визнано право власності в натурі на житловий будинок, підсобні приміщення, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідок Стрільчинецької сільської ради від 9 листопада 2015 року №180 [PERSON] , користуюсь земельною ділянкою розміром 1,09 га, яка не приватизована і йому рішенням ради в користування не надана, постійно проживає без реєстрації. Позивач звернувся до відповідача із заявою, передати йому у власність 1,09 га земельну ділянку, якою він користуюсь, в розмірах згідно ст.121 ЗК України. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.05.2019 відповідача зобов`язано розглянути заяви [PERSON] про приватизацію ним земельної ділянки. Відповідач листами від 08.02.2019№02-18-13-14 та від 24.03.2018. №02-17-810, відмовив позивачу в передачі у власність земельної ділянки з мотивів, що земельна ділянка площею 1,09 га розташована в межах 100 метрової прибережної земельної смуги річки Південний Буг, яка не може бути передана у власність. У зв`язку з вказаними обставинами позивач змушений для вирішення вказаного питання звернутися до суду. У судовому засіданні позичав, позовну заяву підтримав та просив суд її задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, вказуючи на відсутність спору, адже на його думку вказане питання має бути вирішено в позасудовому порядку. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали позову, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що відповідно до копії рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 09.12.2019 у справі № 140/1625/19, за [PERSON] визнано в натурі право власності на житловий будинок А, веранду а, навіс а1, погріб П, сарай Б, гараж б, сарай В, літню кухню Г, сарай г, сарай Д, огорожу 1-2, колодязь 3, що розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] (а.с. 6-7), відповідно до листів Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області від 21.03.2018 № 02-17-810 та від 08.02.2019 № 02-18-В-14 Немирівська міська рада Немирівського району Вінницької області, утрималася у наданні [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою в розмірі 1,09 га в [ADDRESS] (а.с. 16-17). Відповідно до рішення Немирівської міської ради Вінницької області № 1017 від 04 липня 2019 року 39 (позачергової) сесії 1 скликання, [PERSON] відмовлено у надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) по [ADDRESS] , площею 1,09 га, в зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, ч. 6 ст. 118 ЗК України, з наданням рекомендацій (а.с. 147). За змістом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до припису ч.2\~ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей, а, відповідно до ч.3\~ст.158 цього ж Кодексу, у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішеннями органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Згідно із ч.1\~ст.116 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до п. в ч.3\~ст.116 ЗК України\~безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ч.4\~ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Статтею 121 ЗК України\~визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га, в селищах - не більше 0,15 га, в містах - не більше 0,10 га. Відповідно до п.п. «б», «в», «г» ч.1\~ст.81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування , прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.1\~ст. 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Відповідно до ч.2\~ст..152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, враховуючи що позивача набув права власності в порядку спадкування після смерті батька на будинок з відповідними господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , однак, земельна ділянка на якій розташований вказаний будинок, не перебувала у власності його батька, суд приходить до висновку про наявність підстав, для задоволення позову та визнання за [PERSON] , право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . На підставі вище викладеного, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved