Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказала, що остання перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 20 грудня 2021 року розірвано. Разом з тим, у зв`язку із військовою агресією російської федерації вона була вимушена покинути територію України та [INFO] у м. Катовіце Республіки Польща народила дитину. В той же час, позивач вказує на те, що батьком дитини є відповідач. Окрім цього, заявниця зазначає, що у зв`язку з народженням дитини та вимушеного перебування на території Республіки Польща вона не має змоги працювати. З огляду на викладене, [PERSON] просить суд ухвалити рішення яким стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини сторін у\~ твердій грошовій сумі у розмірі 1050 гривень, а також коштів на власне утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень до досягнення спільною дитиною сторін трирічного віку. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та відповідно без фіксації його перебігу. Відповідач скерував до суду відзив у якому зазначив, що він заперечує проти вказаного позову з огляду на те, що він не визнає себе батьком спільної дитини сторін. Окрім цього, [PERSON] вказує на те, що заявлений розмір аліментів та коштів на утримання дружини він не спроможний сплачувати оскільки є студентом денної форми навчання одного із закладів освіти та має хворобу, відтак працевлаштуватись останній не має можливості. Представником позивача до суду скеровано відповідь на відзив згідно якого сторона позивача вказує на те, що аргументи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 20 грудня 2021 року рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] [INFO] у м. Катовіце, Республіка Польща народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . [PERSON] є студентом ІІІ курсу денної форми навчання ВСП Житомирський технологічний фаховий коледж КНУБА з 11 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року. У [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання відсутній земельний та майновий пай, а також земельна ділянка. Разом з тим, останній проживає з матір`ю. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Згідно ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, положення ст. 184 СК України вказують на те, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Окрім цього, відповідно до ст. 191 ЦПК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч. 6 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає, що освітлені раніше фактичні обставини справи дають достатні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної дитини. Посилання відповідача на ту обставину, що він не визнає власну кровну спорідненість із спільною дитиною сторін суд відхиляє, оскільки встановлення батьківства не є предметом розгляду вказаної цивільної справи і спільна дитина сторін народжена через 2 місяці та 22 дні після розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем, а відтак, відповідно до приписів ч. 2 ст. 122 СК України, вважається такою, яка походить від даного подружжя. Також судом відхиляється посилання відповідача на обставину того, що він є безробітним, оскільки дана обставина не є підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання спільної дитини сторін. Також суд не приймає до уваги аргументи відповідача щодо того, що заявлений розмір аліментів не враховує його матеріального стану і є завищеним з огляду на те, що вказаний розмір аліментів відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який встановлено статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік". А тому, вказаний розмір аліментів цілком відповідає приписам абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, що мають імперативний характер. Щодо стягнення з відповідача коштів на утримання позивача до досягнення спільною дитиною сторін трирічного віку то суд вважає, що заявницею не доведено факту того, що відповідач дійсно може здійснювати її матеріальне забезпечення у заявленому останньою розмірі. Відтак суд вважає за доцільне відмовити у цій частині вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial