Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Позивач - Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» (88000, м. Ужгород, вул. Фединця, 62) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ), про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2018 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» в особі виконавчого директора Снігур Г.І. та позичальником [PERSON] , був укладений договір кредиту-поруки № 275/1, згідно якого отримано кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн., на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості ( річний процент 45%, зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 36 місяців, з 15.07.2008 року по 14.07.2011 року. Кредитна заборгованість станом на 10.07.2020 року згідно договору кредиту поруки № 275/1 від 15.07.2008 року становить 85\~567,97 грн., з них: по тілу кредиту 39\~231,64 грн., по відсотках за користування кредитом 46\~336,33 грн. (на планову дату закриття 14.07.2011 року, відсотки зупинені) розрахунок підтверджується долученою картою платежів по гривневому кредиту. Вважає, що відповідач [PERSON] порушив свої зобов`язання, визначені п. п. 1.1., 2.2, 2.3. договору. Позивач зазначає, що вони з відповідачем [PERSON] згідно договору поруки № 275/1 від 15.07.2008 року п. 8.1 домовились про встановлення десятирічного строку позовної давності. Позичальник [PERSON] був ознайомлений з умовами договору кредиту поруки №275/1 від 15.07.2008 року, а сам: п. 1.3., 2.2., 2.3., 2.4.3.2., 4.4 - 4.5, 5.1., 8.1., і згідний з умовами надання кредиту, в яких, зокрема, строк позовної давності встановлений тривалістю в десять років, указані умови підтверджені підписами відповідача на кожному аркуші вищевказаного договору кредиту поруки, отримано примірник вказаного договору. З посиланням на викладене Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» просить суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , [ADDRESS] ) заборгованість в сумі 85\~567,97 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.08.2020 року було прийнято подану позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження по цивільній справі за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до [PERSON] про стягнення боргу та призначено судове засідання. Крім того, при відкритті провадження у справі задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі. 18 вересня 2020 року від представника [PERSON] адвоката Сільваші В.М. надійшов відзив на позовну заяву в якому останні просять в задоволені позову Перечинської кредитної спілки «Тур`я» до [PERSON] про стягнення боргу відмовити в повному обсязі. Зазначають, що з даним позовом категорично не погоджуються, вважають його необґрунтованим та таким, що не підтверджується належними та допустимими доказами. Зазначають, що позивач не надав суду доказів виконання зі свого боку п. 2.1 Договору кредиту-поруки № 275/1, а саме підтвердження надання кредиту позичальнику протягом трьох банківських днів з моменту укладення договору. Вважають, що кредитна спілка безпідставно намагається стягнути з [PERSON] надуману заборгованість, яка не підтверджена первинними бухгалтерськими документами. Вказують, що протягом 12 років позивач жодної дії не вчиняв та не повідомляв про наявність будь якого роду заборгованості. Окрім цього, позивач не надав суду розрахунок заборгованості за договором, обчисленим наростаючим підсумком, за кожним черговим щомісячним платежем за період з 15.07.2008 року до 14.07.2011 роки із зазначенням всіх складових боргу за відповідний період. Вказують, що строк позовної давності за даним договором (в т.ч. нарахування відсотків) сплив та заявляють про застосування строків давності щодо кожного чергового щомісячного платежу. 02 жовтня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що він з відзивом не погоджується та вважає його безпідставним, а тому не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначені в даному відзиві є необґрунтованими з огляду на те, що 15.07.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 275/1, згідно якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 50\~000 грн. Вказує, що закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною , не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання її обов`язків під час дії договору. Зазнає, що зобов`язання за даним договором припиняються після сплати у повному обсязі (п. 3.2. договору). Кредитна заборгованість станом на 10.07.2020 року згідно договору кредиту поруки № 275/1 від 15.07.208 року становить 85\~567,97 грн. з них: по тілу кредиту 39231,64 грн., по відсотках за користування кредитом 46\~336,33 грн. (на планову дату закриття 14.07.2011 року відсотки зупинені). Згідно п. 8.1 договору сторони домовились про встановлення десятирічного строку позовної давності. Вказують, що договір кредиту-поруки № 274/1 від 15.07.2008 року був підписаний боржником на кожному аркуші власноруч, що підтверджується обізнаністю та згоду з його умовами. Сторони погодили між собою умови договору, відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, про що свідчать підписи відповідача на договорі кредиту поруки. Договір є обов`язковим до виконання. Вважають заперечення позичальника стосовно того, що він не підписував договір кредиту поруки, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Такі виводи є голослівними і не підкріплені жодними письмовими доказами. Для вирішення питання про не належність [PERSON] підписів проставлених в договорі кредиту-поруки №275/1 від 15.07.2008 року відповідач має надати належні та допустимі докази. Представник позивача КС «Тур`я» у судове засідання не з`явився, причини неприбуття суду не повідомив. Подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без їх участі. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Судове засідання у справі було призначене на 06.09.2022 року на 15 год. 40 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Частина 5 статті 259 ЦПК України передбачає, що у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи, тому датою складання повного рішення є 12.09.2022 року. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом з матеріалів справи, 15.07.2008 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» в особі виконавчого директора Снігур Г.І., позичальником [PERSON] був укладений договір кредиту-поруки\~№ 275/1,\~ згідно з умовами якого спілка зобов`язалася надати позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 50 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом,\~визначені договором, а [PERSON] , [PERSON] виступили поручителями по вказаному договору. Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору кредит надається терміном на 36 місяців з 15 липня 2008 року по 14 липня 2011 року, за користування яким сплачуються відсотки з розрахунку 45 % річних. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримано кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи копією карточки платежів згідно договору кредиту поруки №275/1 від 15.07.2008 року. Згідно з пунктом 8.1 договору кредиту-поруки від 15.07.2008 року № 275/1 сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 610 ЦК України регламентовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до картки платежів по гривневому кредиту згідно з договором кредиту-поруки від 15.07.2008 року № 275/1 [PERSON] взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 10.07.2020 року позивачем було нараховано заборгованість у розмірі 85\~567,97 грн., з яких: по тілу кредиту 39\~231,64, по відсотках за користування кредитом 46\~336,33 грн. (на планову дату закриття 14.07.2011 року відсотки зупинені). Суд оцінює критично доводи відповідача про непідтвердження надання кредиту позичальнику протягом трьох банківських днів з моменту укладення договору, а також відсутність іншої первинної документації, оскільки відповідач фактично визнав наявність договірних правовідносин та отримання кредиту своїми діями, а саме оплатою кредиту протягом 20087 року у загальній сумі 18\~817,79 грн. Враховуючи, що позичальник не виконав умови договору кредиту-поруки від 14.01.2008 року № 19/1 щодо своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за кредитними коштами процентів, наведена обставина є підставою для стягнення у солідарному порядку з позичальника та поручителів отриманих позичальником коштів та процентів за користування кредитом. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд за результатами касаційного перегляду рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2017 року (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 вересня 2018 року у справі № 308/9288/16-ц). Проте, відповідач у відзиві на позовну заяву від 18.06.2022 року вказав, що строк позовної давності за даним договором (в т.ч. нарахування відсотків) сплив та заявив про застосування строків давності щодо кожного чергового щомісячного платежу. У додатку А до пункту 2.3 договору кредиту поруки № 275/1 від 15.07.2008 року (а.с. 8) міститься таблиця розрахунку кредита, яка була підписана сторонами договору, і містить графік погашення кредиту та відсотків за ним рівними частинами у період з 15.08.2008 року по 15.06.2011 року по 2\~553,53 грн. щомісячно. Як зазначено у ст. 256, 257 ЦКУ позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 264 ЦКУ визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з пунктом 8.1 договору кредиту-поруки від 15.07.2008 року № 275/1 сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Частина 4 статті 267 ЦК України встановлює, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач звернувся до суду із позовом 21.07.2020 року, тобто строк позовної давності щодо вимог пред`явлених за період до 21.07.2010 року сплинув, оскільки не переривався діями відповідача (борг останній раз сплачувався 28.11.2008 року), тому в цій частині слід відмовити у задоволенні позову. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги позивача, заявлені у межах договірного десятирічного строку позовної давності, про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту-поруки від 15.07.2008 року № 275/1 за період з 21.07.2010 року по 14 липня 2011 року, в сумі 30\~642,39 грн., з яких: по тілу кредиту 24\~316,49 грн., по відсотках за користування кредитом 6\~325,90 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 136, ст.\~141\~ЦПК України з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102 гривень, оскільки позивачем останній не був сплачений при зверненні до суду та сплата якого за ухвалою від 06.08.2020 року була судом відстрочена до винесення рішення у справі. З відповідача слід стягнути на користь позивача витрати із сплати судового збору у розмірі 752,74 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Решту витрат із сплати судового збору покласти на позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial