Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що йому на праві власності згідно договору дарування належить житловий будинок з господарськими спорудами і побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що в даному жилі зареєстрований відповідач, однак останній там довго не проживає, не сплачує за комунальні платежі, участі в утриманні житла не бере. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав. викладених у заяві та просив їх задовольнити. Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, вказавши, що даний будинок він будував разом з батьком, а тому має право на його частку. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами і побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування будинку від 09.11.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11-13). Із будинкової книги №169958 вбачається, що у вказаному будинку, окрім позивача та його матері, також зареєстрований відповідач (а.с. 8-10). Згідно з ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Як вбачається з показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та слідує з пояснень відповідача, останній за вказаною адресою не проживає протягом тривалого часу біля 20 років, оскільки одружився та переїхав у іншу місцевість. А тому, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу будинком підлягає задоволенню.

Outcome: approved