Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Виконкому Саксаганської районної у місті ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 25.07.2020 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, через негідну поведінку відповідача, який безвідповідально ставився до виконання своїх обов`язків у шлюбі, як чоловіка та батька дитини. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися з серпня 2021 року, спільне господарство та сімейний бюджет не ведеться, сім`я існує лише формально. Примирення не є можливим. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки сім`я з відповідачем розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. В зв`язку з наведеним просила позов задовольнити. Після того, як відповідач виїхав на інше місце проживання, дитина залишилася жити з позивачкою та перебуває на її утриманні. Кошти на утримання дитини відповідач надавати припинив. Дитина зареєстрована в квартирі, яка належить позивачу, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Фактично, позивач з дитиною проживають за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира знаходиться неподалік Центру соціальної реабілітації дітей з інвалідністю, який вони відвідують із донькою через її неврологічні захворювання. Неподалік їх фактичного місця проживання знаходиться дитячий садок та школа, які вони планують відвідувати. Відповідач є громадянином Республіки Камерун та має в Україні посвідку на тимчасове проживання до 31.07.2023 року на період його навчання, для оформлення якої вона надала згоду на реєстрацію відповідача у належній їй квартирі. Власного житла в Україні відповідач не має, його постійне місце проживання їй не відоме. На теперішній час відповідач відмовляється надати безстрокову нотаріальну посвідчену згоду на зміну реєстрації місця проживання дитини та виїзд із дитиною за кордон, а тому позивач вимушена звернутись до суду про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року задоволено клопотання позивачки про витребування доказів, а саме: витребувати від Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради письмовий висновок щодо роз`яснення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків. 28.03.2022 року через канцелярію суду надійшов лист на виконання ухвали суду від 08.02.2022 року з якого вбачається, що надання висновку службою у справах дітей районної у місті ради щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини, законодавством, не передбачено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради в судовому засіданні присутня не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 25.07.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №231. Після державної реєстрації шлюбу, прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження [INFO] народилася [PERSON] , де в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати - [PERSON] (а.с.9). Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, побут, різні характери, сторони проживають окремо з серпня 2021 року, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим, шлюб підлягає розірванню. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 2ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач також просить визначити місце проживання їх спільної доньки. Від даного шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), де в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати - [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 10.11.2020 року № 13572 підтверджується, що [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 25.06.2021 року № 9729 підтверджується що [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до довідки від 24.12.2021 року виданої КУ «Центр соціальної реабілітації дітей з інвалідністю» Криворізької міської ради, вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , адреса проживання: [ADDRESS] відвідує вказаний заклад (а.с.13). Після припинення шлюбних відносин між батьками, дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де для неї створені належні умови для проживання. Суду надано акт про проживання особи не за місцем реєстрації від 28.12.2021 року, засвідчений сусідами, відносно того, що малолітня [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] починаючи з вересня 2020 року (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2ст. 161 СК України). Згідно із ч. 3ст. 45 ЦПК України, суд сприяє створенню належних умов для здійснення малолітньою або неповнолітньою особою її прав, визначених законом та передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено у п. 18постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визначення його недійсним та поділ майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. З огляду на встановлені у справі обставини та враховуючи інтереси дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачку при звернені до суду було звільнено від сплати судового збору, відтак витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст.. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved