Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши у позовній заяві, що сторони з 09 лютого 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне подружнє життя між ними не склалося. Жити подружнім життям, працювати, піклуватись про чоловіка в неї немає бажання, оскільки тривалий час вони не проживають разом і не спілкуються. Шлюб існує формально, відновити стосунки з [PERSON] неможливо. Зрозумівши всю безперспективність можливості подальшого спільного проживання, ведення господарства, піклування одне про одного, бажає розірвати шлюб з відповідачем. Крім того, перебування у шлюбі позбавляє її можливості у майбутньому влаштувати своє особисте життя. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що подружні стосунки із відповідачем припинено з літа 2019 року, будь-яке спілкування з відповідачем з цього часу відсутнє. На даний час відповідач не вживав будь-яких заходів щодо збереження сім`ї. На примирення не згодна. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що на даний час шлюб між сторонами носить лише формальний характер, його збереження суперечить інтересам позивача, яка має бажання самостійно вирішувати питання свого особистого життя. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що відповідач наполягає на наданні строку для примирення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 лютого 2018 року Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинено. Подружжя проживають тривалий час окремо, спільне господарство не ведеться. Судом також встановлено, що в червні 2019 року [PERSON] зверталася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . За заявою позивача вказана позовна заява була залишена без розгляду. Крім того, судом встановлено, що 12.08.2019 року відповідачу було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в зв`язку із спричиненням ним тілесних ушкоджень [PERSON] в липня 2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позову оскільки шлюбні відносини сторін припинено, позивач не вбачає можливості для збереження шлюбу, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved