Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

В травні 2022 року представник [PERSON] адвокат Гончар О.І. звернувся до суду із позовом до [PERSON] та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» (далі - АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП») про стягнення відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги позову мотивовано тим, що відповідач [PERSON] 19 червня 2020 року о 12 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 166, керуючи ТЗ «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із ТЗ «HONDA CIVIC» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , який у свою чергу по інерції здійснив зіткнення з ТЗ «Ford Focus» д.н.з. [NUMBER] (транзитні). В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина водія [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2020 року у справі № 127/13830/20. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у відповідача АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП». 22 червня 2020 року позивач направив до відповідача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяву про сплату страхового відшкодування з необхідними документами, проте жодних дій страховою компанією вчинено не було. У зв`язку із чим позивач звернувся до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для визначення матеріального збитку. Відповідно до висновку експертного дослідження від 26 жовтня 2021 року вартість матеріального збитку становить 67\~754 грн. 50 коп. Станом на день звернення до суду із даним позовом позивачу не здійснено виплату страхового відшкодування та не повідомлено про розмір такого відшкодування. За наведених вище підстав, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою суду від 31 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановлений судом строк від представника відповідача [PERSON] адвоката Грабік О.А. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає доводи позовної заяви необґрунтованими і такими, що не відповідають нормам законодавства (а.с. 55-56). Ухвалою суду від 26 серпня 2022 року витребувано у Моторного (транспортне) страхового бюро України інформацію про договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності між [PERSON] та АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] станом на день дорожньо-транспортної пригоди, оскільки відповідні докази в матеріалах справи були відсутні (а.с. 60). Відзиву на позовну заяву, відповідачем АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» подано не було. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 19 червня 2020 року о 12 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 166, керуючи ТЗ «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «HONDA CIVIC» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , який у свою чергу по інерції здійснив зіткнення з транспорнтним засобом «Ford Focus» д.н.з. [NUMBER] (транзитні). В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За наведених вище обставин постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2020 року у справі № 127/13830/20 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн в дохід держави (а.с. 8). На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у відповідача АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», що підтверджується інформацією з єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортне) страхового бюро України (а.с. 62 зворотній бік). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. У п. 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 35.1 статті 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 2 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно із доводами позивача, які відповідачем АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» в належний спосіб не спростовані, 22 червня 2020 року він подав до відповідача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяву про сплату страхового відшкодування з необхідними документами (а.с. 9, 10). Положеннями п. 3 ст. 34 Закону встановлено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Користуючись зазначеним правом, позивач самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди. Згідно з висновком експертного дослідження за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 6934/21-21, здійсненого 26 жовтня 2021 року Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «HONDA CIVIC» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження станом на 19 червня 2020 року складав 67\~754 грн. 50 коп. (а.с. 16-34). Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правового висновку Верховного Суду, який викладений у Постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Із полісу страхування цивільно-правової відповідальності відповідача (винуватця ДТП) вбачається, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100\~000 грн, франшиза 1\~000 грн. Отже, в даному випадку, розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, судом не встановлено підстав для виникнення обов`язку винуватця ДТП з виплати страхового відшкодування, тому немає підстав для солідарного стягнення з відповідача [PERSON] суми страхового відшкодування, у зв`язку із чим вимоги позивача до [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню. З урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що позивачем доведені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» суми страхового відшкодування в розмірі матеріальної шкоди, завданої йому пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належного йому автомобіля марки «HONDA CIVIC» д.н.з. [NUMBER] , що була визначена експертним дослідженням за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 6934/21-21 від 26 жовтня 2021 року. Водночас слід зазначити наступне. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлена франшиза. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (пункт 12.1). Відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6). По справі встановлено, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 1638368, виданого АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», за яким застрахована цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , на момент ДТП сума франшизи визначена розміром 1\~000 грн. З огляду на викладене з відповідача АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі матеріальної шкоди, із зменшенням на суму франшизи, що становить 66\~754 грн. 50 коп., а з відповідача [PERSON] на користь позивача суму франшизи в розмірі 1\~000 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. При зверненні до суду із даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с. 35) та понесено витрати з проведення експертизи в розмірі 1\~029 грн. 66 коп. (а.с. 11). Таким чином, у зв`язку із висновком суду про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , із відповідачів на його користь пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню, з відповідача АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» 1\~992 грн. 14 коп. судових витрат (977 грн. судовий збір та 1\~014 грн. 43 коп. витрати за проведення експертизи), а з відповідача [PERSON] - 29 грн. 92 коп. (14 грн. 69 коп. судовий збір та 15 грн. 23 коп. витрати за проведення експертизи). Судом не встановлено на підставі належних та допустимих доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, а тому вони не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved