Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

26.01.2022р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] із вказаною заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] , яка народилась [INFO] в селі Лісне Верхньокамського району Кіровської області Російської Федерації, та померла [INFO] в місті Бердичів Бердичівського району Житомирської області, є її рідною тіткою. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що вона є племінницею [PERSON] , яка народилась [INFO] в селі Лісне Верхньокамського району Кіровської області Російської Федерації, та померла [INFO] в місті Бердичів Бердичівського району Житомирської області, та після смерті якої відкрилося спадкове майно. Вона, як єдина спадкоємиця за законом другої черги, спадщину фактично прийняла, подавши до нотаріуса в передбачений законом строк заяву про прийняття спадщини, однак оформити своїх спадкових прав позбавлена можливості через відсутність документів, що підтверджують факт родинних відносин, у зв`язку із чим, вона вимушена звернутися до суду із вказаною заявою. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат ТАРАСЮК Н.Г. в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Заінтересована особа - представник Бердичівської міської ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, із заявами та/або клопотаннями щодо відкладення розгляду справи не звертався, заперечень з приводу поданої заяви не надав. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.2 ст.247 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі поданих письмових доказів та документів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями, відповідно до статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина 2 статті 1223 ЦК України). Відповідно до норм статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За положеннями частини 3 статті 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України). Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини, згідно частини 1 статті 1270 ЦК України, встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] в місті Бердичів Бердичівського району Житомирської області померла [PERSON] , [INFO] , уродженка села Лісне Верхньокамського району Кіровської області Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 04 жовтня 2021 року Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на квартиру [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 жовтня 2006 року Управлінням житлово-комунального господарства та з питань надзвичайних ситуацій виконкому Бердичівської міської ради Житомирської області згідно з розпорядженням (наказом) від 11 жовтня 2006 року № 17068. Як вбачається з довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Орхідея-2-4» від 24 лютого 2022 року № 1; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00032933110 від 04 жовтня 2021 року; договору-замовлення № 64 на організацію та проведення поховання, укладеного 04 жовтня 2021 року між [PERSON] та КП «Комбінат комунальних підприємств м.Бердичева», [PERSON] постійно відвідувала та піклувалась за своєю тіткою [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , а після її смерті, звернулась до органу реєстрації актів цивільного стану із заявою щодо державної реєстрації смерті тітки; отримала державну допомогу на її поховання; уклала угоду щодо організації та проведення поховання останньої; здійснює догляд за спадковим майном. З витребуваної судом копії спадкової справи № 60/2021, заведеною 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Сітяшенко В.А. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , встановлено, що 07 жовтня 2021 року до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Сітяшенко В.А. із заявою про прийняття спадщини, залишеної після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , звернулась [PERSON] , на підставі якої в Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа № 68432054 (номер справи у Спадковому реєстрі), а № 60/2021 (номер у нотаріуса). Однак оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку [PERSON] позбавлена можливості через відсутність документів, що підтверджують факт родинних відносин, у зв`язку із чим, вона вимушена звернутися до суду із вказаною заявою. Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 судам роз`яснено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.273 ЦПК України (п.1 ч.1 ст.315 діючого ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України). Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підтвердження заявлених вимог, окрім зазначених вище доказів, заявником надано суду свідоцтва про народження, шлюб та смерть; документи, що посвідчують осіб; витяги з Державного реєстру актів цивільного стану; листи особистої переписки; фотознімки; нотаріально посвідчені заяви [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного з цих доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності з іншими доказами, які містяться в матеріалах даної справи, суд вважає встановленим, що [PERSON] , яка народилась [INFO] в селі Лісне Верхньокамського району Кіровської області Російської Федерації, та померла [INFO] в місті Бердичів Бердичівського району Житомирської області, є її рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Бердичів Житомирської області. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви, що передбачено п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved