Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

у червні 2022 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, у якій [PERSON] просить розірвати договір оренди землі від 23.02.2018 № МАА 2018-00326, укладений між її чоловіком - [PERSON] , та ТОВ «Машівка Агро - Альянс», оскільки укладення цього договору порушує її права користування земельною ділянкою, яка є спільною сумісною власністю подружжя, адже згоди на його укладення вона не надавала. Крім того, між [PERSON] та їхнім старшим сином [PERSON] , 25.12.2017 укладений договір про спільну сумісну діяльність, яким визначено і правовий режим спірної земельної ділянки. 20.06.2022 суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання. Одночасно залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . 18.07.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. Відповідач у відзиві від 14.07.2022 (а.с.24-31) просить в задоволенні позову відмовити та посилається на те, що земельна ділянка з кадастровим номером 5323081300:00:005:0035 є особистою власністю [PERSON] , а не спільною сумісною власністю позивача та третьої особи, а тому [PERSON] мав право укладати договір оренди з відповідачем без погодження із позивачем. Уважає що договір про спільну сумісну діяльність від 25.12.2017 є нікчемним та не створює жодних юридичних наслідків та на час укладення вказаного правочину земельна ділянка вже перебувала в оренді у відповідача. Також зазначає, що договір може бути розірваний на вимоги однієї із сторін та в разі невиконанння умов правочину сторонами договору. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач та третя особа вдруге, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать довідки про доставку електроного листа представнику відповідача (а.с.100-103) та рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки позивачу та третій особі (а.с.104), позивач та третя особа в телефоному режимі повідомили про можливість розгляду справи за їх відсутності, представник відповідача [PERSON] просить розглядати справу за її відсутності та в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.105). Суд уважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та третьої особи і дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 23.02.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» укладений договір оренди землі за № МАА-2018-00326, за умовами якого [PERSON] передав в оренду ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» належну йому земельну ділянку площею 3,6561 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області, з кадастровим номером 5323081300:00:005:0035 строком на 13 років, строк дії договору з дня державної реєстрації права оренди (а.с.32-.37). Як убачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №117112471 від 15.03.2018 проведено державну реєстрацію іншого речового права договору ореди на вищевказану земельну ділянку (а.с.38,39). \~ \~ \~ \~В той же час, 25.12.2017 [PERSON] та [PERSON] на невизначений строк уклали договір про здійснення спільної сумісної діяльності щодо належної [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 5323081300:00:005:0035 (а.с.5,6). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 792 ЦК України\~за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є\~Закон України «Про оренду землі». За положеннями\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За\~статтею 13 цього Закону\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 1 частини першої\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої\~статті 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей\~12,\~13,\~77-81 ЦПК України\~обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Своїми правами щодо предмета спору учасник справи розпоряджається на власний розсуд. Предметом доказування по справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.175\~ЦПК України позивач на власний розсуд визначає особу, яка стає відповідачем, про що зазначається в позовній заяві. Згідно положень ст.51\~ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах 1 та 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Таким чином, з аналізу вищевказаних норм права вбачається, що діючим законодавством саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Суд уважає що належним відповідачем у даній справі також має виступати особа, яка як власник земельної ділянки уклала оспорюваний договір оренди, тобто\~ [PERSON] . Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Такий висновок узгоджується з правовою позицію, яку Велика Палата Верховного Суду виклала у своїй постанові від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц та Верховний Суд виклав у своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 583/3361/17. З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed