Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою щодо стягнення аліментів на час навчання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, на її користь до досягнення донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначила, що 25.12.1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 30.01.2013 року за рішенням суду розірвано. На підставі рішення суду, починаючи з 2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини доходу відповідача, щомісячно і до досягнення повноління дитини. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . На даний час донька досягла повноліття, однак продовжує навчатись в Національному університеті «Одеська юридична академія» на судово адміністративному факультеті, денної форми навчання (контракт) по 2025 рік. Навчання платне, вартість якого складає 31050 грн., на рік та вартість оплати за проживання в гуртожитку становить 8500 грн. Вона, як мати, допомагає доньці матеріально, однак щоб забезпечити її навчання, придбати необхідні підручники та літературу, забезпечити її повноцінне харчування, придбати необхідний одяг, цих коштів не достатньо. Відповідач в добровільному порядку допомоги на навчання не надає, тому вона змушена звернутись до суду. 11.08.2022 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. 02.09.2022 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовом згоден частково, оскільки вважає, що позов подано неналежним позивачем, що донька не проживає разом з поживачем, а тому вона саме має право подати позов до суду про стягнення з нього аліментів на її утримання на період начання. Крім того вказує, що він як батько дитини ніколи не ухилявся від сплати аліментів на її утримання, аліменти сплачував вчасно та не мав заборгованості з їх сплати. Але на даний час у нього не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, що визначені вимогами позивача, тобто ј частини з усіх видів заробітку, щомісячно, з тих причин, що на даний час він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини він іншого шлюбу, він не працює , окрім того на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка тяжко хворіє. Просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, та стягнути з нього аліменти в розмір 1/6 частини з усіх видів його заробітку , щомісячно, на користь [PERSON] на період навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує, щоб аліменти перераховувались на рахунок її доньки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, про місце та час слухання справи сповіщений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі Згідно ст.158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу - сторони 25.12.1999 року зареєстрували шлюб. (а.с.8) Згідно копії рішення П`ятихатського районного суду від 30.01.2013 року, - шлюб між сторонами, розірвано. (а.с.9) Згідно копії свідоцтва про народження, - [INFO] в м.П`ятихатки Дніпропетровської області народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.7) Згідно копії Індивідуального договору №7421346-2021 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 11.08.2021 року, та копії довідки №ВК-5 від 20.07.2022 року [PERSON] є студентом Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання , вартість якого складає 31050 гривень на рік, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 рік. (а.с.10-11,12) Згідно копій квитанції позивачем сплачено кошти за навчання та проживання в гуртожитку в сумі 31050 грн. та 8500 грн. (а.с.14-16) Згідно копії довідки про зняття з реєстрації місця проживання ВК П`ятихатської міської ради від 27.08.2021 року, - [PERSON] , [INFO] знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.13) Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно приписів ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Судом встановлено, що донька сторін навчається на платній основі на денній формі навчання, не працює, а тому вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Також судом досліджено письмові докази, надані відповідачем. Згідно копії свідоцтва про народження, - відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с.30) Згідно копії судового наказу від 20.10.2021 року виданого П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області та копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2021 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина. (а.с.31,32) Згідно копії відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 19.08.2022 року інформація про доходи [PERSON] відсутня. (а.с.33) Згідно копії довідки про склад сім`ї, виданої ВК П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області №336 від 18.08.2022 року відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та має слідуючий склад сім`ї: дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.34) Згідно копії довідки МСЕК від 24.04.2015 року, - мати відповідача - [PERSON] є інвалідом ІІ-ї групи загального захворювання. (а.с.35) Згідно копії виписки №16563 із медичної карти стаціонарного хворого, - [PERSON] має захворювання :залізодефіцитна анемія середньої стадії тяжкості та варикозна хвороба н/кінцівок. (а.с.36) Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина, і цей обов`язок також розповсюджується на позивача. Як встановлено судом, батько дитини [PERSON] не заперечує проти утримання своєї повнолітньої дитини та вважає достатнім визначенням розміру аліментів саме 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23-х років. Таким чином, при визначенні розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, встановлені обставини справи, оцінює надані докази в їх сукупності та дійшов висновку щодо можливості стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі, який є справедливим і не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача, зокрема, і з врахуванням того, що донька є повнолітньою і працездатною, в силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно, тому необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на користь доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно до досягнення нею 23-х років.. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду, тобто відповідно до позовної заяви з 02.08.2022 року. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах сум платежу за один місяць. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Outcome: partial