Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах яких діє адвокат Кулеба І.І., звернулись до суду із позовною заявою до Скориківської об`єднаної територіальної громади (Скориківської сільської ради) Тернопільської області про визнання права власності по Ѕ частині за кожним на земельну ділянку, яка розташована на території Скориківської сільської ради Тернопільської області, кадастровий номер 6124687100:01:003:0061, площею 3,1037 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та по Ѕ частині земельної ділянки, яка розташована на території Скориківської сільської ради Тернопільської області, кадастровий номер 6124687100:01:002:0041, площею 0, 4472 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~посилається на\~те,\~що у\~відповідності до\~заповіту [PERSON] \~та [PERSON] \~є спадкоємцями\~щодо належного\~ [PERSON] \~права на\~земельну частку\~(пай)\~на підставі\~сертифікату серії\~ТР №\~0125905,\~виданого Підволочиською\~райдержадміністрацією 06\~грудня 1996\~року,\~взамін якого\~26\~травня 2005\~року видано Державний акт серії ЯА №448164, згідно якого земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,5507 га розділено на дві земельні ділянки: площею 3,10 га з кадастровим номером 6124687100:01:003:0061, та площею 0,45га з кадастровим номером 6124687100:01:002:0041. Зміни в заповіт, після отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку [PERSON] не зробила. Відтак, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, зазначеного у заповіті, до пред`явленого ними документу, чим порушено їх права, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивачі не з`явились, представник позивача адвокат Кулеба І.І. подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача Скориківської об`єданої\~територіальної громади\~(Скориківської\~сільської ради)\~Тернопільської областіу судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. Згідно з ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно заповіту, посвідченого секретарем Скориківської сільської ради Підволочиського району 03 липня 2002 року, № 75, [PERSON] заповіла належне їй право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката серії ТР № 0125905, виданого Підволочиською райдержадміністрацією, в рівних частинах своїм онукам [PERSON] та [PERSON] . На підставі розпорядження Підволочиської райдержадміністрації від 01 лютого 2005 року № 63 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №448164 від 26 травня 2005 року, згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,5507 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку розділено на дві земельні ділянки площею: 3,10 га, кадастровий номер 6124687100:01:003:0061, та площею 0,45га з кадастровим номером 6124687100:01:002:0041, розташованих на території Скориківської сільської ради Підволочиського району. У відповідності до довідки, виданої 30 грудня 2021 року відділом №5 Управління у Тернопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, згідно наявних земельно-облікових документів взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0125905, зареєстрованого 06 грудня 1996 року №484 на території колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» на ім`я [PERSON] виданий державний акт серії ЯА №448164 від 26 травня 2005 року на земельну ділянку загальною площею 3,5507 га для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва на території Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області. Як вбачається з витягів державного земельного кадастру №НВ-6100268902022 та №НВ-6100268982022 від 16 лютого 2022 року уточнено площі земельних ділянок і на даний час площа земельної ділянки з кадастровим номером 6124687100:01:003:0061становить 3,1037 га, а площа земельної ділянки з кадастровим номером 6124687100:01:002:0041 становить 0,4472га. [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №66. У відповідності до довідки, виданої Скориківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області №236 від 19 березня 2020 року, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в житловому будинку по [ADDRESS] була зареєстрована та проживала лише [PERSON] . Як убачається із постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу №20/01-16 від 07 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 3,5507 га, яка розташована на території Скориківської сільської ради, яка належала померлій [PERSON] , яка померла [INFO] . При розгляді документів нотаріусом з`ясовано, що, 03 липня 2002 року померлою був складений заповіт на ім`я [PERSON] та [PERSON] в якому вона заповіла належне їй право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката ТР 0125905 \~ \~ \~ \~ в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . Однак, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно не має можливості, оскільки поданий спадкоємцем документ, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №448164 від 26 травня 2005 року не відповідає документу, вказаному у заповіті (сертифікат). Постановою Верховної Ради України №807-ІХвід 17.07.2020року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до цієї Постанови ліквідований Підволочиський район Тернопільської області та утворений Тернопільський район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Тернопіль) у складі територій Байковецької сільської, Бережанської міської, Білецької сільської, Великоберезовицької селищної, Великобірківської селищної, Великогаївської сільської, Залозецької селищної, Збаразької міської, Зборівської міської, Золотниківської сільської, Іванівської сільської, Козівської селищної, Козлівської селищної, Купчинецької сільської, Микулинецької селищної, Нараївської сільської, Озернянської сільської, Підволочиської селищної, Підгаєцької міської, Підгороднянської сільської, Саранчуківської сільської, Скалатської міської, Скориківської сільської, Теребовлянської міської, Тернопільської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Таким чином\~судом встановлено,\~що за своїм змістом розпорядження спадкодавця [PERSON] було спрямоване на те, щоб заповісти земельну ділянку, на яку у спадкодавця на момент складання заповіту було право, підтверджене сертифікатом. Однак пізніше, коли спадкодавець отримавши на підставі сертифікату державний акт на земельну ділянку, не внесла до заповіту відповідних змін, не будучи обізнаною у суттєвості різниці між поняттями земельна частка (пай) та земельна ділянка, розуміючи їх як одне й те саме. Фактично в заповіті та Державному акті на право власності на земельну ділянку йдеться мова про одну й ту саму земельну ділянку, розміри якої були уточнені в процесі виготовлення технічної документації для видачі Державного акту. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять\~ усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.17 Розділу X «Перехідних положень» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Тобто, на момент складання заповіту право [PERSON] на земельну ділянку було підтверджене сертифікатом, однак на момент відкриття спадщини це майно їй вже не належало, оскільки на підставі даного сертифіката було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, проте спадкодавицею не було внесено змін до заповіту. Згідно зі статтями125 та 126 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час видачі [PERSON] державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Отже, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,5507 га., розташовану на території Скориківської сільської ради Тернопільської області, кадастровий номер 6124687100:01:003:0061, площею 3,1037 га, , кадастровий номер 6124687100:01:002:0041, площею 0, 4472 га, у [PERSON] виникло після одержання нею державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА №448164 від 26 травня 2005 року. Згідно ст.ст. 1233,1234,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша та друга статті 1236 ЦК України). Таким чином, оскільки на час складання заповіту на вказану вище земельну ділянку ще не було видано державний акт на право власності на земельну ділянку та на час смерті [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯА №448164 від 26 травня 2005 року, їй належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,5507 га , що розташована на території Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопілсьької області, очевидним є те, що складаючи заповіт на користь позивачів остання заповідала їм цю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої вона була. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності\~до п.\~23\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року за\~№ 7\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~за письмовою\~заявою спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину в\~порядку,\~установленому цивільним\~законодавством.\~За наявності\~умов для\~одержання в\~нотаріальній конторі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину вимоги\~про визнання\~права на\~спадщину судовому\~розглядові не\~підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved