Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ Альфа-Банк») в особі представника Ременюк Т.О., звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 21.09.2019 акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Оферту на укладення угоди про надання кредиту № 491000631. Відповідно до умов договору відповідачеві надано кредит в сумі 75 118,84 гривень. Кінцевий термін повернення кредиту 22.02.2021. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 75 118,84 гривень. Разом з цим, у порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в наслідок чого, станом на 10.01.2022 має прострочену заборгованість в сумі 108 295,30 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 73 516,04 гривень; заборгованості по відсоткам 29 379,26 гривень; неустойки 5 400,00 гривень. Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно умов повернення кредиту позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та неустойкою. Просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованість в сумі 108 295,30 гривень та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 гривень. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. У судові засідання 03.03.2022, 30.05.2022, 04.07.2022, 20.09.2022 відповідачка не з`явилася, повідомлялась у встановленому законом порядку та відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подала. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач порушив спір з приводу договірних правовідносин у сфері кредитування. 21.02.2019 [PERSON] звернулася до АТ «Альфа-Банк» з пропозицією укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, що оформлено документом Оферта на укладання угоди про надання кредиту № 491000631. У вказаному документі зазначено, що тип кредиту зазначено «кредит готівкою» сума кредиту зазначена у розмірі 75 118,84 гривень, процентна ставка 32,00%, строк кредиту 60 місяці. Датою повернення кредиту зазначено 22.04.2023. З розрахунку наданого позивачем слідує, що станом на 10.01.2022 за [PERSON] наявна заборгованість в сумі 108 295,30 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 73 516,04 гривень; заборгованості по відсоткам 29 379,26 гривень; неустойки 5 400,00 гривень. Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи відповідачем не оспорювано та не спростовано. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання ст. 510 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.ст. 610, 611 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З врахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved