Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

18.07.2022 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 23.12.2006 року, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не складається на протязі багатьох років через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Спільне господарство ними не ведеться. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 26.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала суду заяву про те, що вона підтримує позов, просить його задовольнити. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву або заперечень проти позову відповідач суду не надав. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23.12.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2013, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 23.12.2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та їх неповнолітніх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачкою не заявлено про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved