Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 08.11.2013 між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області, зроблено відповідний актовий запис № 48. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що останнім часом подружні стосунки у них з відповідачем погіршились через неробство чоловіка, який відмовляється працювати чи виконувати будь-яку роботу по господарству, ігнорує питання виховання та утримання дітей. Протягом останнього року погіршується стан психічного здоров`я відповідача (який є інвалідом ІІ групи внаслідок психічної хвороби), він часто проявляє агресію щодо неї та їх дітей, а тому становить загрозу для нормального розвитку і психічного здоров`я дітей. На теперішній час проживає разом з трьома неповнолітніми дітьми, які знаходяться на повному утриманні позивачки. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає. Вважає, що оскільки подружнє життя не склалось через нехтування відповідачем сімейними цінностями, відсутністю поваги з його боку, маючи різні погляди на сімейні обов`язки, цінності що часто приводили до сварок, шлюб між нею та відповідачем слід розірвати, а судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Позивач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов визнає повністю та проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає повністю та проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Як убачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 08.11.2013 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 48. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10.03.2015, серії [NUMBER] від 05.12.2016 та серії [NUMBER] від 05.09.2018 стверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як убачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя, примирення між ними неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 (п`ятсот) гривень. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачем було надано розрахунок вартості послуг адвоката при наданні правової допомоги [PERSON] у цивільній справі про розірвання шлюбу від 29.08.2022 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 12 від 30.08.2022 про сплату 500,00 (п`ятсот) гривень (а.с.9а, 10). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними доказами наявність понесених витрат на правничу допомогу, тому вимога про стягнення цих витрат з відповідача підлягає до задоволення Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовною заявою до суду, стягнути з відповідача. На підставі статей 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved