Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 13 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області, актовий запис № 17. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач з 13 серпня 2016 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, вказала, що шлюб з відповідачем реєструють вдруге. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини між ними не склалися, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 2019 року. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стала невідповідність характерів, поглядів. Вважає, що між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. На даний час вони проживають окремо, спільного домашнього господарства не ведуть. Спору майнового характеру між подружжям не існує. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечить її інтересам. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2022 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена. Від неї на електрону адресу суду надійшла заява, згідно якої вона просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від імені відповідача на електронну адресу суду надійшла заява, згідно якої відповідач просив цивільну справу про розірвання шлюбу розглянути у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказана заява написана від імені відповідача [PERSON] . Однак, суд не має можливості встановити достовірність вказаної заяви, оскільки заява надійшла на електронну адресу в сканованому вигляді, а не сформована відповідачем з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», яка дозволяє подавати учасникам судового процесу до суду документи в електронному вигляді, які скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи. В зв`язку з викладеним суд позбавлений можливості перевірити, що вказана заява складена безпосередньо відповідачем. Разом з тим, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 серпня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Виконавчим комітетом Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області, актовий запис № 17. Шлюбні відносини на момент розгляду справи припинені подружжям. Ст. 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов`язки. Зазначене положення конституційної норми знайшло свій подальший розвиток у Сімейному Кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите у цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних відносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Подружжя шлюбно-сімейні відносини не підтримує, спільного господарства не ведуть. Позивач відновлювати стосунки з відповідачем намірів не має, а тому суд вважає, що шлюб подружжя носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе. Суд розриває шлюб подружжя, оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вона не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги не примирення сторін в період знаходження справи в суді, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , буде проживати з матір`ю. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли.

Outcome: approved