Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

Представник позивача звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем за №37130 від 08 вересня 2020 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що нотаріус при вчиненні напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, чого не було дотримано при вчиненні оскаржуваного напису, який вчинено поза межами трирічного терміну з дня виникнення права вимоги. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, представник позивача у поданому до суду клопотанні просив провести розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує щодо прийняття заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки представника суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без участі його представника та відзив на позов не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки представника суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без участі його представника та відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, 11 липня 2013 року [PERSON] шляхом підписання заяви № 001-17900-110713 запропонувала Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" укласти з нею договір на невизначений строк, в рамках якого відкрити поточний рахунок з використанням платіжної картки, встановити ліміт кредитної лінії на рахунку в межах суми, яка не перевищує 100000 грн. 29 квітня 2015 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 29 квітня 2015 року. 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат"\~та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 37130, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал", яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", заборгованість за кредитним договором № 001-17900-110713 від 11 липня 2013 року на суму 46965 грн 34 коп. та плату за вчинення цього виконавчого напису в розмірі 500 грн 00 коп. Згідно копії постанови ВП № 63529464 від 09 листопада 2020 року про відкриття виконавчого провадження, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В., постановлено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованість в розмірі 47465 грн 34 коп. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі - Перелік документів). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" вищевказаний Перелік документів доповнений п. 2, який передбачав стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів з підстав, що випливають з кредитних відносин. За умовами вказаного пункту Переліку документів, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Поряд з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14), яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, а відповідно набрала законної сили в день її прийняття, постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", серед іншого, в частині доповнення Переліку документів пунктом 2 визнано незаконною та нечинною. За таких обставин, пункт 2 Переліку документів, який передбачає стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів з підстав, що випливають з кредитних відносин, втратив чинність з 22 лютого 2017 року. З цього часу, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, вчиняючи 08 вересня 2020 року виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 37130, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, яка на той час уже була нечинною. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису, зареєстрованого за № 37130 від 08 вересня 2020 року таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору, то в силу вимог ч.1, 6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. При цьому, у позовній заяві позивач повідомляє, що понесені ним витрати становлять 454 грн 00 коп. судового збору, сплаченого за забезпечення позову у даній справі та витрати на правову допомогу 6000 грн 00 коп., які просить покласти на відповідача. Судом встановлено, що матеріали даної справи містять належні докази понесення позивачем судових витрат у заявленому ним розмірі, а саме: квитанцію № 33663904 від 29 жовтня 2021 року про сплату 454 грн 00 коп. судового збору, додатковий договір до договору № 18/10/2021 про надання правової допомоги адвокатом від 18 жовтня 2021 року, розрахунок № 1 суми судових витрат та квитанцію до прибуткового касового ордера № 18/10/2021 від 18 жовтня 2021 року, відповідно до якої від позивача її адвокатом прийнято 6000 грн 00 коп., а відтак зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved