Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

15 червня 2022 року позивач звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку ( доходів) щомісячно до закінчення навчання, включно до 26.02.2023. В обґрунтування позову посилалася на те, що після досягнення повноліття вона продовжує навчання у ДПТНЗ «Полтавське вище професійне училище А.О. Чепіги» на денному відділенні за професією «Кухар, кондитер». Позивач є неодруженою та не працює, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від відповідача на оплату проїзду, харчування, проживання, придбання навчальної літератури. Зазначає, що відповідач є працездатним, отримує офіційний дохід та має можливість сплачувати аліменти. Ухвалою суду від 28.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі та перше судове засідання призначене на 19.08.2022, відповідачу роз`яснено порядок та строки подання відзиву на позов. 20.07.2022 від відповідача у справі [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Не оспорюючи того, що позивач у справі є його повнолітньою донькою та продовжує навчання, зазначав, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання останньої через скрутне матеріальне становище. В обґрунтування відзиву на позов посилається на те, що ніде не працює, перебував на обліку у центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, виплати припинено. На утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей. На сина [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу він сплачує аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу ( заробітку) щомісячно до досягнення повноліття. На даний час по сплаті аліментів виникла заборгованість. У другому шлюбі має трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, оскільки його дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. У той же час позивач навчається безкоштовно, отримує стипендію. Третя особа у справі, мати позивачки отримує допомогу, як малозабезпечена сім`я, у тому числі і на позивача. Відзив на позов був направлений учасникам судового розгляду, заперечення на відзив від позивача не надійшли. Представник відповідача адвокат Лисенко Н.В. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов. Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] 01.08.2022 подала на адресу суду заяву у якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує ( а.с. 33). Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] 12.08.2022 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, зазначає, що заперечень щодо позову не має, не заперечує проти його задоволення ( а.с. 40). 21.09.2022 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просив відмовити ( а.с. 54). Суд заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Лисенко Н.В., дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків. Правовідносини, що є предметом спору між сторонами у справі, регулюються сімейним законодавством України. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.02.2004, актовий запис 2, виданим Устивицькою сільською радою (а.с.2) та не оспорюється сторонами. Позивач проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та двома неповнолітніми братами, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Гоголівської селищної ради №218 від 19.05.2022 ( а.с. 4). [PERSON] з 01.09.2021 навчається у Державному професійно-технічному закладі «Полтавське вище професійне училище ім. А.О. Чепіги», форма навчання денна, термін навчання до 25.02.2023 (а.с 6, 60), навчається безкоштовно та отримує стипендію ( а.с. 5, 56). Згідно листа ДПТНЗ «Полтавське вище професійне училище ім. А.О. Чепіги» №03.2-212 від 19.08.2022, [PERSON] є ученицею 202 групи за професією «Кухар, кондитер», пільг не має: проїзд в громадському транспорті оплачує на загальних підставах, харчується за власний рахунок; навчальною літературою користувалася у бібліотеці училища безкоштовно. З 01.09.2021 забезпечувалася стипендією на загальних підставах; мешкала в гуртожитку, проживання безкоштовне ( а.с. 57). Відповідач [PERSON] є працездатною особою, але не працює, з вересня 2021 року по березень 2022 року отримував допомогу по безробіттю, що підтверджується записами у трудовій книжці ( а.с. 29). На утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.28); на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідач сплачує аліменти на підставі виконавчого листа №525/977/16-ц виданого 17.08.2018 Великобагачанським районним судом Полтавської області в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, станом на 01.07.2022 має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 2552,71 грн. ( а.с. 42). Відповідач проживає разом з дружиною [PERSON] , трьома їхніми спільними неповнолітніми дітьми та повнолітнім сином та неповнолітньою дочкою дружини від попереднього шлюбу, що підтверджується довідкою з місця проживання останнього ( а.с. 28). Дружина відповідача не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років ( а.с. 27). З листа Відділу з питань надання державних соціальних допомог, субсидій інших видів соціальної підтримки населенню №1 Управління соціального захисту населення Миргородської районної державної адміністрації №08-846 від 18.07.2022 вбачається, що мати позивачки [PERSON] станом на 18.07.2022 отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в розмірі 5434, 83 грн. (а.с. 43). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 78, 81 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Позивач [PERSON] , як на підставу своїх вимог про стягнення аліментів посилається на те, що відповідач [PERSON] є її батьком, вона у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а також на те, що відповідач може надавати таку допомогу у вигляді сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, проте доказів в обґрунтування зазначених посилань суду не надає, зокрема в частині того, що вона потребує матеріальної допомоги, та того, що відповідач може надавати таку допомогу. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги належними та допустимими доказами не доведені і водночас спростовані доказами відповідача, а тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають і у їх задоволенні слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за даною категорією справи, та те, що позовні вимоги позивача не були задоволені судом, суд не покладає на сторону відповідача сплату судового збору, а компенсує зазначені судові витрати за рахунок держави .

Outcome: dismissed