Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, вказала, що з відповідачем по справі, перебуває у шлюбі з 26.11.1994 року, який зареєстровано виконкомом Юр"ївської с/Ради Юр"ївського району Дніпропетровської області, про що вчинено актовий запис №29, серія [NUMBER] . Від даного шлюбу, подружжя неповнолітніх дітей не має. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, через постійні сварки, різні погляди на життя та неможливість дійти згоди між ними, що призвело до втрати почуттів любові та поваги одне до одного і до припинення шлюбних відносин. Позивач зазначила, що не має наміру примирятися з відповідачем. Тому, подальше збереження шлюбу, вже є неможливим. Спільного господарства не ведуть. Перебування у шлюбі з відповідачем буде суперечити її інтересам. На підставі викладеного, позивач прохає суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася, не подала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності чи що щдо відкладення йогго розгляду. Представник позивача - адвокат Ільченко І.В. в судове засідання не з"явилася. Однак, станом на 05.09.2022 року, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином, повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився. Станом на 18.08.2022 року, до суду надав заяву від 11.08.2022 року про розгляд справи за його відсутності, так як не має заперечень щодо розірвання шлюбу з позивачем. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено,\~що сторони\~уклали шлюб\~26.11.1994 року, який зареєстровано виконкомом Юр"ївської с/Ради Юр"ївського району Дніпропетровської області , про що вчинено актовий запис №29, серія [NUMBER] (а.с.№22). Від даного шлюбу, подружжя неповнолітніх дітей не має. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю, на даний час не має Сімейні стосунки між подружжям не склалися, через постійні сварки, різні погляди на життя та неможливість дійти згоди між ними, що призвело до втрати почуттів любові та поваги одне до одного і до припинення шлюбних відносин. Позивач зазначила, що не має наміру примирятися з відповідачем. Тому, подальше збереження шлюбу, вже є неможливим. Відповідно до\~ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту\~ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. У відповідності до\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що на даний час, сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати. В зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у поданій до суду заяві від 20.07.2022 року (а.с.№21), прохала залишити їй після розірвання шлюбу, подружнє прізвище " [PERSON] ". В позовній заяві позивач прохає суд не стягувати на її користь з відповідача, понесені нею судові витрати по справі (а.с.с№4). Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи\~ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених нею судових витрат.

Outcome: approved