Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначила наступне. Позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22.12.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №123, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.12.2007. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.05.2008, актовий запис №78. На даний час сторони проживають окремо, відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Донька проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.04.2022 №2304-5001065083 та від 14.04.2022 №2304-5001064316. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј від заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитини повноліття. Ухвалою судді від 14.07.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09.09.2022 від представника відповідача адвоката Васильєвої О.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти стягнення з нього аліментів в частці від доходу. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що з березня 2022 року відповідач перебуває на обліку у Департаменті соціальної політики м. Рівне та отримує допомогу переміщеним особам на проживання у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, що підтверджується інформацією з Департаменту соціальної політики м. Рівне від 29.08.2022. з 06.04.2022 відповідач винаймає житло у м. Рівне, сплачує орендну плату та комунальні платежі. Оскільки на даний час відповідач взагалі немає заробітку, визначення саме такого розміру аліментів які просить позивач є занадто обтяжливим для відповідача, а оскільки позивач та його донька теж отримують допомогу як внутрішньо переміщені особи у сумі 5000,00 грн., відповідач просить суд просив стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явилась, 13.09.2022 на електронну пошту суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Представник відповідача адвокат Васильєва О.В. в судовому засіданні просила позов задовольнити частково, з урахуванням заперечень відповідача зазначеними у відзиві на позов. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.12.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №123, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.12.2007. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.05.2008, актовий запис №78. Позивач проживає разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.04.2022 №2304-5001065083 та від 14.04.2022 №2304-5001064316. Вказані обставини визнані відповідачем, тому на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. З копії довідки Департаменту соціальної політики м. Рівне від 29.08.2022 №533 вбачається, що відповідач [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на обліку в Департаменті соціальної політики та отримує допомогу переміщеним особам на проживання з березня 2022 року у розмірі 2000,00 грн. щомісяця. З копії договору найму житла від 06.04.2022 вбачається, що відповідач [PERSON] винаймає кімнату за адресою: [ADDRESS] , за користування зазначеним житлом відповідач сплачує орендну плату у розмірі 800,00 грн. в місяць. У позові позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання дитини. Вказані обставини відповідач не оспорював, що свідчить про визнання ним обставин ненадання позивачу матеріальної допомоги на утримання доньки. Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] та у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини. Дитина сторін проживає з позивачем. Щодо заперечень відповідача про стягнення з нього аліментів в частці від доходу, суд зазначає наступне. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. У частині третій статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.03.2021 по справі №61-8504св20. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.07.2022 року до досягнення нею повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і достатнім, та таким, що суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Оскільки позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, у відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved