Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

09 липня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму завданої моральної шкоди в розмірі 12000 гривень; зобов`язати Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України здійснити на користь позивача виплату в розмірі 12000 гривень як відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності поліцейським 3-го батальйону 1-ї роти УПП в Запорізькій області, капралом поліції Руденком Є.М.; стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що постановою капрала поліції Руденка Є.М. серії ЕАН №3788493, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Вказане притягнення є неправомірним, що підтверджено рішенням суду від 29 квітня 2021 року. Наполягає, що незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, якого він не вчиняв, йому, як інваліду ІІІ групи, спричинена велика моральна шкода, яку він оцінюю в 12000 гривень. Ухвалою судді від 13 липня 2021 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. 26 серпня 2021 року представник відповідача [PERSON] подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на не доведення спричинення шкоди позивачу. 02 вересня 2021 року представник позивача - адвокат Балковий Р.Л. подав відповідь на відзив, в якому наполягав на необґрунтованості заперечень відповідача, і необхідності задоволення позову в повному обсязі. 03 лютого 2022 року представник відповідача [PERSON] надав заяву про розгул справи за його відсутності. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позову, оскільки його необґрунтованим притягнення до адміністративної відповідальності, значно погіршився його стан здоров`я, і йому була спричинена суттєва моральна шкода. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Позивач [PERSON] посилається на незаконність його притягнення до адміністративної відповідальності, що спричинило йому значну моральну шкоду. З постанови про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2021 року серії ЕАН №3788493 вбачається, що 14 лютого 2021 року в 23:01 годині в м. Запоріжжя, вул. Курузова, 7, водій [PERSON] керував транспортним засобом LANOS р.н. [NUMBER] з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.п.31.4.3.«в» ПДР України. На підставі ч.1 ст. 121 КУпАП на [PERSON] накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя 29 квітня 2021 року у справі ЄУН №337/1225/21 Провадження №2-а/337/19/2021: - Поновлено [PERSON] строк подачі адміністративного позову; - Адміністративний позов [PERSON] - задоволено; - Скасовано постанову ЕАН №3788493 від 14.02.2021 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч.1 ст. 121 КУпАП в розмірі 340 гривень.; - Закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч.1 ст. 121 КУпАП; - Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції понесені ним судові витрати в сумі 454 гривні. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При цьому, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі №337/1225/21(2-а/337/19/2021): - Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задоволено; - Рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 29 квітня 2021 року в адміністративній справі №337/1225/21 (2-а/337/19/2021) - скасовано та ухвалено нове рішення. - У задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовлено. Як вказано в ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, на момент розгляду позову [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, постанова ЕАН №3788493 від 14.02.2021 року - є чинною і не скасована за результатами судового оскарження. При цьому, в своєму позові [PERSON] просить відшкодувати йому моральну шкоду, спричинену незаконним притягненням до адміністративної відповідальності. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Першим і обов`язково необхідним критерієм, для розгляду справ вказаної категорії, виступає саме неправомірність рішення, дії чи бездіяльності, якими заподіяна моральна шкода. Однак в даному випадку, в результаті судового оскарження, рішенням (постановою) суду, яке набрало законної сили, встановлено правомірність і обґрунтованість притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. Таким чином, з урахуванням підтвердження, що співробітники поліції діяли в межах своїх повноважень, і обґрунтовано, правомірно та справедливо притягнули [PERSON] до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, - в ході судового розгляду не було встановлено переконливих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, і в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed