Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

У квітні 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом з урахуванням уточнених позовних вимог до відповідача про визнання незаконнми дії Державного підприємства «Антонов» стосовно запровадження щодо [PERSON] простою з 16.01. 2021 по 29.06. 2021 року (включно); стягнення з відповідача ДП «Антонов» середню заробітну плату за період з 16.01. 2021 по 29.06. 2021 у сумі 125 070,75 грн. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що позивач з 01.11.2011р. працює на ДП «Антонов». 01.05.2018р. його переведено на посаду заступника начальника комерційного відділу - начальника бюро ДП «Антонов». На даній посаді він продовжує працювати і на сьогодні. Весь час з початку карантину виконував свої посадові обов`язки дистанційно, час від часу (2-3 рази на тиждень) приїздив на роботу як керівник для участі в нарадах та виконанні невідкладних завдань. З 13 по 27 листопада 2020р. [PERSON] перебував на лікарнянному, вийшов на роботу і без належних на те підстав та відповідних документів був відсторонений 31.12.2020р. від роботи. Йому обмежили можливість доступу до корпоративної пошти, до комерційного калькулятора, а також до корпоративного сайту за його особистим логіном та паролем. Він не порушив жодного посадового обов`язку, самовіддано працює в ДП «Антонов» з листопада 2011р., віддає роботі не тільки робочий час, а як свідчить заборгованість по відпустках в 60 днів, і свій час відпочинку, але за цих умов без жодного правового підгрунтя з січня відсторонений від роботи. При цьому, жодного документу про те, що ДП «Антонов» призупинило роботи, в яких бере участь за посадою, і що структурному підрозділі, в якому він працює, оголошено простій, видано не було. З 01.03.2021р. по 31.03.2021р. в результаті незаконного рішення роботодавця, а саме додатку № 1 до наказу від 26.02.2021р. № 1798к «Щодо оголошення періоду простою працівників підприємства» позивача включено до переліку працівників відділу 255 ДП «Антонов», які будуть перебувати на простої не з вини працівників у період з 01.03.2021р. по 31.03.2021р. Звертає увагу, що від початку запровадження у березні 2020р. Кабінетом Міністрів України карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 , комерційний відділ ДП «Антонов», працівником якого є позивач не припиняв свою роботу, адже для виконання робочих функцій працівниками відділу були наявні всі необхідні організаційно-технічні умови, зокрема частина працівників була переведена на дистанційну роботу. Крім цього, відповідно до наданих розрахункових листів за 2020р., кожен місяць нараховувалась премія за виконання найважливіших планових завдань. Незаконні відсторонення від роботи та оголошення простою призвели до не виплати заробітної плати протягом січня-березня 2021р. на загальну суму 264 864,57 грн. (в тому числі всі податки та обов`язкові збори). Відповідач не обгрунтував підстав для оголошення простою протягом березня- квітня 2021р. Накази про простій у березні-квітні 2021р. прийнято за відсутності визначених законодавством підстав для оголошення простою, а тому є незаконним та підлягає скасуванню. В процесі розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути середній заробіток за період з 16.01.2021р. по 29.06.2021р. у сумі 125 070,75 грн., оскільки простій щодо позивача було запроваджено 16.01.2021р. Двома місяцями перед цим були листопад та грудень 2020р. Вважає, що незаконні відсторонення позивача від роботи та оголошення простою призвели до невиплати позивачу заробітної плати протягом січня - червня 2021р. на загальну суму 125 070,75 грн. (14 901,23+27595,07+31 196,71+8 317,05+23151,43+19 909,26 (в тому числі всі податки та обов`язкові збори). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27.04.2021р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Зазначила, що аналіз ст. 34 КЗпП України свідчить про те, що обов`язковою підставою для введення простою на підприємстві є повна зупинка його роботи або роботи окремих підрозділів. Доводи відповідача про те, що при відстороненні позивача від займаної посади роботодавець застосував аналогію закону та анатолію права , зокрема частину 1 ст. 72 ЗУ «Про державну службу», відповідно до якої на час здійснення дисциплінарного провадження державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків, є безпідставним. Позивач не є державним службовцем, а тому положення зазначеного закону не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Відповідач мав керуватися нормами ст. 46 КЗПП України, яка містить вичерпний перелік підстав відсторонення працівника від роботи. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому пояснив, що зі змісту позовних вимог позивач, загалом не заперечує проти оголошення простою на підприємстві , а лише не погоджується з тим, що саме його було віднесено до переліку працівників, які будуть перебувати на простої. 24.12.2020р. відповідачем складено акт простою, згідно якого з 01.01.2021р. припиняється робота ДП «Антонов» та встановлюється простій, який поширюється на всіх працівників , крім працівників підрозділів, що виконують виробничі, невідкладні роботи, роботи із життєзабезпечення діяльності підприємства. Для запровадження простою не вимагається згода працівника, це питання вирішується роботодавцем. Також саме роботодавцю надано право приймати рішення щодо оголошення простою на всьому підприємстві, або лише щодо структорного підрозділу, або щодо певних працівників. Підставою для оголошення простою, згідно акту простою від 24.12.2020р. стало скорочення обсягів виробництва, відсутність технічних та організаційних умов, необхідних для виконання робіт спричинених світовим спадом економіки, сповільненням експортно-імпортних операцій через поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 , у тому числі щодо недопущення скупчення значних груп працівників на території підприємства. 26.02.2021р. у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 та на виконання заходів органів державної влади та міського самоврядування щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 , зокрема Постанови Кабінету Мінстрів України від 09.12.2020 № 1236 про продовження дії карантину на всій території України, ДП «Антонов» прийнято наказ № 1798к щодо оголошення періоду простою працівників підприємства на підставі якого, з метою запобігання виникненню та поширенню коронавірусної інфекції, попередження виникненню виробничої ситуації небезпечної для життя та здоров`я співробітників за відсутності необхідних організаційно-технічних умов оголошено простій не з вини працівників у період з 01.03.2021 по 31.03.2021р. працівників підприємства, крім працівників вказаних в п.1 даного наказу та працівників, що не перебувають на роботі з поважних причин (щорічні та додаткові відпустки, тимчасова непрацездатність, виконання державних обов`язків, служба в армії, військові збори та ін.). За приписами п. 1 Наказу № 1798к від 26.02.2021р. керівникам за напрямками роботи наказано проаналізувати необхідність виконання контракту та виробничу необхідність у залученні підлеглих, а відтак згідно додатку № 1 позивача [PERSON] , а також інших працівників віднесено до переліку працівників, які перебуватимуть на простої в період з 01.03.2021р. до 31.03.2021р. Наказом № 2674к від 29.03.2021 «Щодо оголошення періоду простою працівників підприємства» з тих же підстав та на тих же умовах оголошено простій на період з 01.04.2021р. по 30.04.2021р. Представник відповідача звертає увагу, що простій оголошений не тільки безпосередньо для одного позивача, але також і для інших працівників, що підтверджується додатком № 1 до Наказу № 1798к. від 26.02.2021р. та додатком № 1 до наказу № 2674к від 29.03.2021р., а відтак обрання працівників, яку перебуватимуть на простої визначено з урахуванням виробничої необхідності підприємства відповідача. Оплата праці позивача на час простою здійснювалась у розмірі двох третин встановленого посадового окладу, що відповідає положенням ст. 113 КЗпП України, а відтак підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку відсутні. Просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що на ДП «Антонов» було оголошено простій не з вини працівників у період з 18.03.2020р. по 03.04.2020р., який в подальшому неодноразово був продовжений та припинений лише з 01.06.2021р. З табелю обліку використання робочого часу позивача за період з січня 2020р. по червень 2021р. включно, [PERSON] у період часу: з 18.03.2020 по 05.01.2021р. включно - не перебував на простої; з 16.01.2021 по 31.05.2021 - перебував на простої не з вини працівників із збереженням, у відповідності до ч. 1 ст. 113 КЗпП України, заробітної плати у розмірі 2/3 тарифної ставки (окладу). Суд, вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.11.2011 [PERSON] працює на ДП «Антонов» /а.с.9/. 01.05.2018р. позивача переведено на посаду заступника начальника комерційного відділу-начальника бюро ДП «Антонов». Судом встановлено, що ДП «Антонов» є державним комерційним підприємством, яке передано в управління ДК «Укроборонпром» у зв`язку з чим регулювання, контроль та координація діяльності відповідача здійснюється концерном, як уповноваженим суб`єктом господарювання з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі. 12.03.2020р. видано наказ ДК «Укроборонпром» № 74 « Про додаткові заходи забезпечення охорони праці та здоров`я працівників у ДК «Укроборонпром» /а.с.91/. Судом було досліджено накази за період з 17.03.2020р. по 30.10.2020р. з яких вбачається, що на ДП «Антонов`було винесено ряд наказів про простій працівників підприємства . Судом встановлено, що [PERSON] у період часу з 18.03.2020 по 15.01.2021 включно працював дистанційно на дому на період карантину. З долученого до відзиву акту простою вбачається, що 24.12.2020р. у зв`язку зі скороченням обсягів виробництва, відсутності технічних та організаційних умов, необхідних для виконання робіт , спричинених світовим спадом економіки, сповільнення експортно-імпортних операцій через поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, у тому числі щодо недопущення скупчення значних груп працівників на території підприємства, дотримання працівниками безпечної дистанції під час виконання трудових обов`язків, з 01.01.2021р. призупиняється робота ДП «Антонов». Запропоновано встановити початок простою, який поширюється на всіх працівників підприємства з 01.01.2021р., крім працівників підрозділів, що виконують виробничі завдання, невідкладні роботи, роботи із життєзабезпечення діяльності підприємства/а.с.54/ 26.02.2021р. відповідно до наказу № 1798к ДП «Антонов» оголошено період простою працівників підприємства/а.с.11/. Відповідно до п. 3 наказу з метою запобігання виникненню та поширенню коронавірусної інфекції, попередження виникненню виробничої ситуації, небезпечної для життя та здоров`я співробітників, за відсутності необхідних організаційно-технічних умов, оголошено простій не з вини працівників у період з 01.03.2021р. по 31.03.2021р. для працівників підприємства, крім працівників вказаних вказаних в п.1 даного наказу та працівників, що не перебувають на роботі з поважних причин (щорічні та додаткові відпустки, тимчасова непрацездатність, виконання державних обов`язків, служба в армії, військові збори та ін.) Відповідно до п. 4 наказу керівникам структурних підрозділів у строк до 26.02.2021р. подати до відділу кадрів затверджені керівником підприємства або директором за відповідним напрямком роботи списки працівників, які будуть перебувати на простої не з вини працівників у період з 01.03.2021р. по 31.03.2021р. Відповідно до додатку № 1 до наказу від 26.02.2021р. № 1798к затвердженого директором ДП «Антонов» [PERSON]. відправлено на простій не з вини працівника у період з 01.03.2021р. по 31.03.2021р. /а.с.13/. 29.03.2021р. відповідно до наказу № 2674к ДП «Антонов» оголошено період простою працівників підприємства не з вини працівників у період з 01.04.2021р. по 30.04.2021р./а.с.14-15/. [PERSON] відповідно до переліку працівників ДП «Антонов» перебував на простої не з вини працівників у період з 01.04.2021р. по 30.04.2021р./а.с.16/. З переліку працівників АТП ДП «Антонов», яку будуть перебувати на простої не з вини працівників вбачається, що [PERSON] перебував на простої у періоди з 01.04.2021р. по 11.04.2021р., з 17.04.2021р. по 30.04.2021р. ; 01.05.2021 -31.05.2021. Відповідно до довідки про нараховану та виплачену заробітну плату за січень 2021р. [PERSON] оплата за посадовим окладом за січень 2021р. (за відпрацьований час 63.0) - 5 270,30 грн.; оплата часу простою не з вини працівника (час 88,00) - 4 907,79 грн. Відповідно до довідки про нараховану та виплачену заробітну плату за лютий 2021р. [PERSON] оплата за посадовим окладом за лютий 2021р. оплата часу простою не з вини працівника (час 160,00) - 8 421,33 грн. Відповідно до довідки про нараховану та виплачену заробітну плату за березень 2021р. [PERSON] оплата за посадовим окладом за березень 2021р. оплата часу простою не з вини працівника (час 176,00) - 8 421,33 грн. Відповідно до довідки про нараховану та виплачену заробітну плату за квітень 2021р. [PERSON] оплата за посадовим окладом за квітень 2021р. оплата часу простою не з вини працівника (час 47,00) - 2 487,87 грн. Відповідно до довідки про нараховану та виплачену заробітну плату за травень 2021р. [PERSON] оплата за посадовим окладом за травень 2021р. оплата часу простою не з вини працівника (час 144,00) - 9 263,33 грн. Відповідно до довідки про нараховану та виплачену заробітну плату за червень 2021р. [PERSON] оплата за посадовим окладом за червень 2021р. оплата часу простою не з вини працівника (час 144,00) - 12 505,50 грн. Відповідно до наказу від 31.05.2021р. № 4589к ДП «Антонов» було припинено простій працівників підприємства у зв`язку із зменшенням випадків захворювання серед працівників підприємства на гостру респіраторну хворобу COVID-19 та зважаючи на необхідність виконання виробничих завдань та умов контрактів на поставку літаків «Антонов». За змістом статті 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання. Відповідно до статті 34 КЗпП України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Згідно з абзацом другим статті 34 КЗпП України, у разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця. Відтак, аналіз статті 34 КЗпП України свідчить про те, що зупинення роботи (простій) - це наслідок дії невідворотної сили або інших обставин. Тобто мають існувати обставини, які стали причиною неможливості виконання саме цими працівниками роботи саме на цьому підприємстві. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політки України від 23 жовтня 2007 року № 257/06/187-07 «Щодо організації роботи під час простою на підприємстві» на час простою не з вини працівника оформлюється акт простою (фіксуються причини, які зумовили призупинення роботи) та наказ власника або уповноваженого ним органу. Якщо простій має цілодобовий (тижневий) характер, власник або уповноважений ним орган повинен у наказі обумовити необхідність присутності або відсутності працівника на роботі. Постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) не є самостійною підставою для введення простою на підприємстві, зокрема, щодо окремих працівників. Крім того, простій не може бути використаний як інструмент запобігання поширенню коронавірусної інфекції, оскільки положення частини другої статті 34 КЗпП України встановлюють, що у разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця. Суд вважає, що відповідачем по справі було порушено процедуру щодо оголошення простою позивачу, оскільки були відсутні передбачені ст. 34 КЗпП України умови для оголошення простою, тобто зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Відповідно до частини 2 статті 34 КЗпП України у разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця. Судом не встановлено, що відповідач пропонував позивачу переведення на іншу роботу. Крім того, позивач стверджує, що накази про простій не доводились до його відома. З матеріалів справи не вбачається, що відсутні докази повідомлення позивача про оголошення простою, [PERSON] протиправно був позбавлений інформації про період простою, його причини, дату закінчення, режим роботи, робочий час та форму оплати праці. Можливість для працівників бути присутніми на робочому місці, а також можливість переведення їх на іншу роботу на тому ж підприємстві свідчить про невідповідність оголошення простою зазначеній у наказі меті прийняття такого рішення. З досліджених матеріалів справи вбачається, що з 18.03.2020 по 15.01.2021р. [PERSON] працював дистанційно на дому на період карантину, тобто під час оголошення простою у відповідача, позивач міг виконувати виробничі завдання за посадою дистанційно. Відповідно до частини третьої статті 84 КЗпП України у разі простою підприємства (установи, організації) з незалежних від працівників причин власник або уповноважений ним орган (роботодавець) може у визначеному колективним договором порядку надавати відпустки без збереження або з частковим збереженням заробітної плати. За цих умов надання відпустки не ставиться у залежність від подання працівником заяви і термін перебування в ній не входить до часу оплачуваного простою, якщо це передбачено колективним договором. Згідно з частинами першою та другою статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб. Судом встановлено, що простій позивачу був оголошений безпідставно, однак зупинення роботи фактично відбулося не з вини працівника, за обставин, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, а тому ефективним способом захисту порушеного права буде збереження за ним середнього заробітку за час простою, як це передбачено ч. 3 ст. 113 КЗпП України. Відповідно до абз. 3 п. 2 Розділу II "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100, середня заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана виплата. Відповідно до п. 8 Розділу IV "Порядку обчислення середньої заробітної плати" нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньо-денного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Виходячи з розрахунку наданого позивачем за період з 16.01.2021 р. по 29.06.2021р. середній заробіток 125 070,75 грн., що становить різницю між середнім заробітком позивача та виплаченою сумою за простій. При цьому, суд бере до уваги як вірний розрахунок проведений позивачем, оскільки доказів на спростування вказаного розрахунку відповідачем суду не надано. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані докази, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позивачем надано докази на підтвердження обставин викладених у позові, а тому суд приходить до висновку, що дії щодо запровадження щодо [PERSON] простою є незаконними та відповідач має сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відповідачем, не було доведено наказ про простій до відома позивача. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. та 1 250, 70 грн На підставі викладеного,

Outcome: approved