Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішення, скасування запису про державну реєстрацію права власності, визнання права власності в порядку спадкування, скасування запису про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою. В обґрунтування своїх вимог зазначила, є спадкоємицею після смерті батька [PERSON] , однак оформити спадщину на земельну ділянку, належну її матері [PERSON] , яку успадкував, але не оформив [PERSON] , позбавлена можливості через те, що зазначена земельна ділянка була рішенням Городоцької міської ради передана у власність іншій особі [PERSON] . В подальшому [PERSON] спірна земельна ділянка була передана в користування на умовах оренди ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Агропромтехніка». Вважає, що передача спірної земельної ділянки, яку вона успадкувала, іншій особі та передача її в оренду порушує її право власності і підлягає захисту в судовому порядку. В судове засідання позивач не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник Городоцької міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. В судове засідання відповідачі [PERSON] та ТОВ «Сільськогосподарське\~підприємство «Агропромтехніка»\~ не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином поштовим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання та місцем знаходження, причини неявки суду не повідомили.\~ Суд вважає причини неявки відповідачів в судове засідання не поважними. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,77га, кадастровий номер 6821288200:02:023:0207, яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №829692, виданого 08.04.2002 на підставі рішення Хмелівської сільської Ради народних депутатів Городоцького району від 29.11.2001 №1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №33. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадкоємцем став [PERSON] , який спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняла його донька [PERSON] . 10.12.2018 [PERSON] було видано свідоцтво про спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №829693, виданого 08.04.2002 на підставі рішення Хмелівської сільської Ради народних депутатів Городоцького району від 29.11.2001 №1, площею 1,8119 га. Постановою державного нотаріуса від 08.02.2022 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON] , що належала на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №829692, виданого 08.04.2002 [PERSON] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Підставою для відмови зазначена наявність інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: 31.08.2021 земельна ділянка оформлена та зареєстрована за [PERSON] на підставі рішення органу місцевого самоврядування Городоцької міської ради від 23.07.2021. Рішенням Городоцької міської ради від 23.06.2021 №30 пунктом 3 гр. [PERSON] було надано дозвіл на розроблення технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за № [NUMBER] площею 1,86 га. Рішенням Городоцької міської ради від 23.07.2021 №10 було затверджено гр. [PERSON] технічну документацію з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (кадастровий номер 6821288200:02:023:0207) площею 1,8644 га на території Городоцької міської ради за межами села Хмелівка. Згідно відомостей про державну реєстрацію іншого речового права, 06.08.2021 між [PERSON] та ТОВ «СГП «Агропромтехніка» був укладений договір оренди спірної земельної ділянки строком на 10 років. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким положенням Конституції України кореспондують приписи статей 319, 328 ЦК України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку на законних підставах шляхом спадкування, однак позбавлена можливості оформити свої права через передачу цієї земельної ділянки у власність іншій особі [PERSON] . Згідно ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В силу п. г ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України - громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного Кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом. Передача успадкованої [PERSON] земельної ділянки у власність іншій особі поза її волею порушило її право власності, а тому підлягає відновленню. Відповідно до ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Слід зазначити, що на момент видачі державного акту на право приватної власності на землю законодавчо не було передбачено присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру та визначення площі земельної ділянки за допомогою виготовлення технічної документації з землеустрою. На сьогоднішній день площа земельної ділянки, зазначена в Державному акті на право власності на землю (1,77 га) відрізняється від площі, вказаної в Державному земельному кадастрі (1,8644 га) за рахунок розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Суд приймає до уваги, що відповідач Городоцька міська рада визнала позов в частині пред`явлених до неї позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення, підтвердивши таким чином незаконність передачі [PERSON] земельної ділянки, право власності на яку належало померлій [PERSON] . За змістом частин першої, другої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. В свою чергу, за визначенням пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Системний аналіз цих правових норм дає підстави для висновку, що нерухоме майно, стосовно якого здійснена державна реєстрація права власності, набуває певного правового статусу і перебуває під захистом держави, яка офіційно визнала і підтвердила факт набуття речових прав на таке нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Згідно з ч.1 ст. 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин, або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи встановлення судом факту незаконності передачі [PERSON] у власність спірної земельної ділянки, укладений на підставі цього договір оренди земельної ділянки є нікчемним. Відповідно до частини третьої статті 26 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» \~у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. \~Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав\~допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту прав та інтересів позивача шляхом повного задоволення позову.

Outcome: approved