Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~19.11.2021 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПНЗ «Міський палац дитячої та юнацької творчості» ЗМР про визнання протиправним та скасування наказу №113-к/тр від 08.11.2021 року «Про відсторонення від роботи», стягнути з відповідача середній заробіток за весь період відсторонення від роботи. \~ \~ \~ \~Позивач працює ПНЗ «Міський палац дитячої та юнацької творчості» ЗМР на посаді методиста. 04.11.2021 року вона отримала повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19, в якому зазначався обов`язок позивача до 08.11.2021 року подати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні проти показання. У разі неподання відповідачу вказаних документів позивача повідомлено про відсторонення від роботи у відповідності до статті 46 КЗпП України та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». \~ \~ \~ \~04.11.2021 року позивач подала заперечення щодо незаконного відсторонення від роботи, а 05.11.2021 року заяву, що не давала згоди на обробку персональних даних щодо її здоров`я. Відповідно до наказу відповідача від 08.11.2021 року №11-К/тр позивача було відсторонено від роботи з 8 листопада 2021 року на час відсутності щеплення від COVID-19 без збереження заробітної плати. Цей наказ представник позивача вважає незаконним з огляду на те, що відсутність щеплення не є порушенням трудової дисципліни і не може бути підставою відсторонення від роботи і тим більше позбавлення заробітної плати. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється і відміняється Кабінетом Міністрів України Позивач вважає, що при оголошенні карантину на території України не було дотримано процедуру передбачену законом, оскільки в Україні не було проголошено надзвичайний стан. Обмеження прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України, та може встановлюватися виключно законом. Таким чином, на думку позивача діюча Постанова КМУ від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19» зі змінами, суперечить закону. Ст. 64 Конституції передбачає, що конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначення їх строку. Оскільки в Україні не введено воєнного чи надзвичайного стану, то п. 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року суперечить Конституції України. Всі лікарські засоби, які призначені для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію коронавірусної хвороби, схвалені лише до екстреного використання та проходять різні стадії клінічних випробувань, на даний час профілактичне щеплення від коронавірусної хвороби COVID-19 може носити виключно добровільний характер з боку позивача. На думку позивача, встановлення наказом МОЗ України №2153 обов`язку проходження профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 для перелічених в ньому категорій працівників, є примушуванням до участі у медичних дослідах, а отже порушенням статті 28 Конституції України та статті 5 Конвенції про права людини та біомедицину. 09.12.2021 року представником було подано відзив на позовну заяву. Відповідач не погоджується з позовними вимогами та просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. На позачерговому засіданні місцевої комісії з питань техногенно екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій м. Запоріжжя (Протокол від 16.10.2021 №36) прийнято рішення про встановлення з 18.10.2021 року «червоного» рівня епедемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19. Згідно пп 10 п. 3-5 Постанови Кабінету Міністрів «1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19» на території регіонів, де встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки додатково забороняється відвідування закладів освіти здобувачам освіти, крім здобувачів дошкільної освіти, учнів спеціальних закладів освіти та 1-4 класів закладів загальної середньої освіти, крім закладів освіти, усі працівники яких мають документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, чи міжнародного, внутрішнього сертифікату або іноземного сертифікат, про підтверджує вакцинацію від COVID-19; негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби. Наказом МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 4 жовтня 2021 року №2153 встановлено, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 підлягають працівники закладів позашкільної освіти. Відповідно до статуту ПНЗ «Міський палац дитячої та юнацької творчості» ЗМР відноситься до закладів позашкільної освіти. Позивачем не надано жодних доказів, що щеплення перебуває у стані розробки та що такі клінічні випробування проводяться на [PERSON] . Крім того, у в Україні зареєстровано препарат «короновак», вакцина для профілактики COVID-19, яка не ґрунтується на принципі матричної РНК, про яку зазначає позивач. Крім того, оскаржуваний наказ про відсторонення зовсім не пов`язаний з порушенням трудової дисципліни, як зазначає позивач та не вимагає від неї участі у медичних експериментів над власним здоров`ям. Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я є виправданою, оскільки в цьому питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими. \~ \~ \~ \~15.12.2021 року позивачем подано заперечення на відзив на позовну заяву. \~ \~ \~ \~28.12.2021 року позивачем подано уточнену позовну заяву. Позивач додатково вказує, що ст. 46 КЗпП не передбачає такої підстави для відсторонення як відмова працівника від щеплення. Крім того, відповідач прийняв оскаржуваний наказ виключно на підставі повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення, що є порушенням вимог ч. 2 та ч. 6 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч. 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». 04.01.2022 року представником відповідача було подано відзив на уточнену позовну заяву. Відповідач вказує, що позивач довільно трактує положення ч. 6 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», оскільки вказана норма передбачає спосіб медичного контролю під час здійснення щеплення, по друге лікар має право взяти від них відповідне письмове підтвердження, а уразі відмови скласти відповідний акт. Проте п. 41-6 Постанови Кабінету міністрів України №1236 від 09.12.2020 року функції контролю покладені на роботодавця. Щодо положень Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», то відповідно до ч. 3 ст. 27 групи населення та категорії працівників, які підлягають профілактичним щепленням, у тому числі обов`язковим. а також порядок і терміни їх проведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. 12.01.2022 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову. в якій вона просить другу позовну вимогу викласти у наступній редакції - зобов`язати ПНЗ «Міський палац дитячої та юнацької творчості» ЗМР нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за період вимушеного прогулу, який стався який стався внаслідок незаконного відсторонення від роботи до часу фактичного поновлення на робочому місці. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 22.06.2022 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено Департамент освіти та науки Запорізької міської ради. \~ \~ \~ \~04.08.2022 року від третьої особи надійшли письмові пояснення. \~ \~ \~ \~05.08.2022 року позивачем подано до суду заперечення на письмові пояснення третьої особи, в яких позивач фактично знову змінила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача середній заробіток за час відсторонення з 08.11.2021 року по 24.02.2022 року ( 76 робочих днів) у розмірі 35879,448 грн без урахування обов`язкових платежів та зборів. Проте, вказана заява про зміну предмету позову подана з порушенням строків, передбачених ч. 3 ст. 49 ЦПК України, тому судом до уваги не приймається. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просила задовольнити. Вважає, що відповідачем було грубо порушено її право на працю. \~ \~ \~ \~Представник відповідача позов не визнав, вважав, що оскаржуваний наказ про відсторонення позивача від роботи був винесений ним відповідно до вимог чинного законодавства. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи вважає, що позов задоволенню не підлягає. Крім того, звертає увагу, що оскаржуваний наказ мав кілька альтернативних варіантів крмі щеплення, як ПЦР-тест чи довідка про наявність протипоказань, які позивачем також роботодавцю не надавалися. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення сторін,суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПНЗ «Міський палац дитячої та юнацької творчості» ЗМР, займає посаду методиста 1 категорії. Відповідно до копії повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 04.11.2021 року директором ПНЗ «Міський\~палац дитячої\~та юнацької\~творчості» ЗМР\~Маринюк Л.було повідомлено позивачу про те, що з 8 листопада 2021 року на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 є обов`язковим для працівників закладів освіти, у зв`язку із чим,

Outcome: dismissed