Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Одесагаз» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення не облікованого обсягу природного газу. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що між сторонами був укладений типовий договір розподілу природного газу, шляхом подачі [PERSON] заяви-приєднання. Спірні правовідносини регулюються ЗУ «Про ринок природного газу», Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», Постанови НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу, Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 «Про затвердження правил постачання природного газу». Укладений між позивачем та відповідачем Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641,642 ЦК України на не визначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Пунктом 2.3 Договору визначено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися ЗУ «Про ринок природного газу» та Кодексом ГРС. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу ГРС. Працівниками Оператора ГРМ [PERSON] , [PERSON] складено та підписано Акт про порушення побутовим споживачем № 02055 від 02.06.2021 року [PERSON] . У зв`язку з відмовою відповідача від підпису Акту, така зафіксована відео зйомкою. Підставою для складання акту стала підозра щодо несанкціонованого втручання в роботу лічильника природного газу Elster BK-G6T заводський № 32324404. Показання лічильника газу на момент складання акту складав 11962 куб.м. В акті про порушення вказана дата засідання комісії щодо розгляду Акту про порушення на 27.07.2021 року о 11год. 45хв., про що було повідомлено відповідачу. Працівниками Оператора ГРМ було складено Протокол № 6030 від 10.06.2021 року щодо направлення Лічильника газу та/або пломби на експертизу, засідання якої було призначено на 14.06.2021 року о 14год. 30хв. Відповідача повідомлено про день та час засідання комісії, про що останній розписався у Протоколі. 14.06.2021 року проведено експертизу Лічильника газу та складено Акт № 116 екпертизи ЗВТ та пломб, яким встановлено наступне: «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ лічильника газу Elster BK-G6T заводський № 32324404, порушено цілісність заводського тавра на ЗВТ. 24.06.2021 року ПП «Науково-Виробничий центр оцінки відповідальності «Юг» складена довідка № 010226 про непридатність засобу вимірювальної техніки лічильника газу Elster BK-G6T заводський № 32324404, за результатами якого визнано лічильник непридатним у звязку з тим, що відносна похибка перевищує допустиме значення. 27.07.2021 року відбулось засідання комісії та ухвалено рішення № 2031, яким визнано акт про порушення № 02055 від 02.06.2021 року правомірним та проведено донарахування суми 62316,09 грн. Неправомірні дії споживача щодо втручання в роботу лічильника газу свідчать про недобросовісне та неналежне виконання ним умов типового Договору. Вищезазначені документи: Акт-розрахунок № 02055 від 27.07.2021 року, копія рішення комісії № 2031 від 27.07.2021 року, рахунок за експертизу № 8935 від 14.06.2021 року разом із супровідним листом вимогою №5278/25 від 28.07.2021 року про обов`язковість сплати був направлений споживачу рекомендованим поштовим повідомленням № 0600008172932, однак по сьогоднішній час вартість не облікованого обсягу природного газу у розмірі 62316,09 грн. [PERSON] не сплатив. Оскільки відповідач не звертався до АТ «Одесагаз» із жодними заявами та запереченнями щодо нарахованої суми, не заперечував виявлений фак, жодним чином не оскаржував складені працівниками АТ «Одесагаз» документи, однак добровільно не відшкодував вартість не облікованого обсягу природного газу за порушення умов Типового договору розподілу та Кодексу ГРС, просить суд задовольнити дану заяву та ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь АТ «Одесагаз» вартість не облікованого обсягу природного газу у розмірі 62316,09 грн., сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2270,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6231,16 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб порталі судової влади України (sv.od.court.gov.ua). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України\~у разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженого Постановою №2494 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року, Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 року за №674, Типовим договором розподілу природного газу. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Відповідно до п. 4 гл. 3 Розділу 6 Кодексу ГРС, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. В пункті 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п. 4 гл. 1 Розділу І Кодексу ГРС, побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. По справі встановлено, що [PERSON] є абонентом АТ «Одесагаз» та споживачем природного газу і стороною Типового договору розподілу природного газу. Пунктом 2.3 Договору визначено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися ЗУ «Про ринок природного газу» та Кодексом ГРС. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу ГРС. Працівниками Оператора ГРМ [PERSON] , [PERSON] складено та підписано Акт про порушення побутовим споживачем № 02055 від 02.06.2021 року [PERSON] . У зв`язку з відмовою відповідача від підпису Акту, така зафіксована відео зйомкою. Підставою для складання акту стала підозра щодо несанкціонованого втручання в роботу лічильника природного газу Elster BK-G6T заводський № 32324404. Показання лічильника газу на момент складання акту складав 11962 куб.м. В акті про порушення вказана дата засідання комісії щодо розгляду Акту про порушення на 27.07.2021 року о 11год. 45хв., про що було повідомлено відповідачу. Працівниками Оператора ГРМ було складено Протокол № 6030 від 10.06.2021 року щодо направлення Лічильника газу та/або пломби на експертизу, засідання якої було призначено на 14.06.2021 року о 14год. 30хв. Відповідача повідомлено про день та час засідання комісії, про що останній розписався у Протоколі. 14.06.2021 року проведено експертизу Лічильника газу та складено Акт № 116 експертизи ЗВТ та пломб, яким встановлено наступне: «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ лічильника газу Elster BK-G6T заводський № 32324404, порушено цілісність заводського тавра на ЗВТ, що підтверджує факт втручання в роботу ЗВТ. Після втручання в роботу лічильника газу з метою викривлення даних обліку природного газу здійснено шляхом прихованих заходів. 24.06.2021 року ПП «Науково-Виробничий центр оцінки відповідальності «Юг» складена довідка № 010226 про непридатність засобу вимірювальної техніки лічильника газу Elster BK-G6T заводський № 32324404, за результатами якого визнано лічильник непридатним у зв`язку з тим, що відносна похибка перевищує допустиме значення, що підтверджує факт викривлення даних обліку природного газу. 27.07.2021 року відбулось засідання комісії та ухвалено рішення № 2031, яким визнано акт про порушення № 02055 від 02.06.2021 року правомірним та проведено донарахування суми 62316,09 грн. Неправомірні дії споживача щодо втручання в роботу лічильника газу свідчать про недобросовісне та неналежне виконання ним умов типового Договору. Вищезазначені документи: Акт-розрахунок № 02055 від 27.07.2021 року, копія рішення комісії № 2031 від 27.07.2021 року, рахунок за експертизу № 8935 від 14.06.2021 року разом із супровідним листом вимогою №5278/25 від 28.07.2021 року про обов`язковість сплати був направлений споживачу рекомендованим поштовим повідомленням № 0600008172932, однак по сьогоднішній час вартість не облікованого обсягу природного газу у розмірі 62316,09 грн. [PERSON] не сплатив. Відповідно до\~п.\~4\~ч.\~2\~ст.\~13\~ЗУ «Про\~ринок природного\~газу» споживач\~зобов`язаний забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу. Згідно п. 7.2 Договору, оператор ГРМ, зокрема, має право перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильнику газу), у томі числі встановленого на об`єкті споживача, у порядку, визначеному Кодексом ГРС. Пунктами 1-6 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього кодексу ГРС. Згідно ст. 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильник газу). Відповідно до Глави 1 Розділу 1 Кодексу ГРС - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Статтею 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (пункт 11 глави 5 розділу ХІ). Факт втручання в роботу ЗВТ підтверджується актом № 116 експертизи ЗВТ та пломб від 14.06.2021 року: «виявлено сліди втручання в роботу лічильника , а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ лічильник газу типу Elster BK G-6T заводський № 32324404, порушено цілісність заводського тавра. Відбитки тавра встановленої пломби на ЗВТ не відповідають відбиткам тавра заводу виробника. Аверс і реверс пломби (відбиток шрифту цифр на пломбі) наявні подряпини та підколи». Зазначене свідчить, що після втручання в роботу лічильнику газу пломба була підроблена. Тобто, дії щодо втручання в роботу лічильника газу з метою викривлення даних обліку природного газу здійснено шляхом прихованих заходів. Факт викривлення даних обліку природного газу підтверджується довідкою № 010226 від 24.06.2021 року ПП «Науково-виробничий центр оцінки відповідності «Юг» про непридатність засобу вимірювальної техніки лічильник газу Elster BKT-G6 заводський № 32324404, за результатами якого визнано лічильник непридатним у зв`язку з тим, що відносна похибка перевищує допустиме значення. Витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням, так як, відповідно до загальних метрологічних вимог при обліку витрат (споживання) природного газу конструкція лічильника газу, його стан має відповідати вимогам законодавства щодо точного обрахунку газу. Згідно з п. 5.12. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільним мережами, постачання та споживання затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року № 618 У разі виникнення між сторонами суперечливих питань щодо технічних, у тому числі метрологічних, характеристик ЗВТ сторони договору мають право вимагати проведення позачергової або експертної повірки ЗВТ територіальними органами Держспоживстандарту України. Якщо результати повірки ЗВТ не підтверджують відповідність технічних, у тому числі метрологічних, характеристик ЗВТ нормованим (негативні результати повірки), оплата за проведення позачергової або експертної повірки цих ЗВТ здійснюється їх власником, а в разі отримання висновків про відповідність технічних, у тому числі метрологічних, характеристик ЗВТ нормованим (позитивні результати) - стороною, яка вимагала проведення їх повірки. Пункт 5.13, 5.13.1 Правил обліку перерахунки об`єму протранспортованого газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ). Перерахунки об`єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача. Абзац 6 п. 6 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС передбачає, що якщо за результатами позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ (ЗВТ) буде підтверджена його невідповідність нормативним документам у сфері метрології та/або факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках за відсутності дублюючого чи підмінного ВОГ (ЗВТ) або припинення газопостачання об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акта про порушення. Згідно п. 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. Відповідач як споживач природного газу, несе відповідальність за збереження і цілісність вузла обліку природного газу (ВОГ), навіть у тому разі, якщо несанкціоновані заходи, здійснені не споживачем, а іншою особою, внаслідок яких здійснюється не обліковане (обліковане часткове чи з порушенням законодавства) використання природного газу. Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 11.08.2021 року з розгляду справи № 927/89/18, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд констатує, що факт порушення [PERSON] вимог Кодексу газорозподільних систем знайшов своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, які є належними, достовірними, допустимими, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даного позову. Згідно приписів ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В матеріалах справи наявний лише Ордер Серії ОД № 006491 від 22.02.2022 року. Суд констатує, що окрім вказаного вище ордеру, стороною позивача не було доданого договору про надання правової допомоги, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акту приймання передачі наданих послуг. З огляду на вищевикладене у суду відсутні підстави для стягнення витрати на правову допомогу, а тому у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь АТ «Одесагаз» вартість не облікованого обсягу природного газу у розмірі 62316,09 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: partial