Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

01.09.2022 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника заявника, адвоката Гуртової Т.І. надійшла заява з проханням : встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , який народився в м.Сімферополь, АРК, Україна, [INFO] у громадянки України [PERSON] , [INFO] , вказавши в актовому записі про народження, що матір`ю дитини є [PERSON] , [INFO] , громадянка України, а батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , громадянин України (а.с.1). Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що з 30 травня 2014 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] в м.Сімферополь у них народився син [PERSON] . Встановлення факту необхідно заявникам для здійснення державної реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження дитини. У судове засідання заявники та їх представник не з`явились, одночасно з заявою про встановлення було подано заяву з проханням справу слухати без їх участі. Представник заінтересованої особи Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському району Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Неявка учасників справи не перешкоджає судовому розгляду. Дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявники [PERSON] , [INFO] , громадянка України, та [PERSON] , [INFO] , громадянин України, перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 30 травня 2014 року Відділом державного реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції в Автономній Республіці Крим, а також відміткою у паспорті заявника [PERSON] про реєстрацію шлюбу (а.с.3-4,9). [INFO] народився [PERSON] м.Сімферополь Автономної Республіки Крим, батько якого - [PERSON] , [INFO] , а матір - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими до заяви копіями: паспортів заявників, свідоцтва про народження дитини, а також виписним епікризом «Сімферопольської ЦРКБ» від 21.06.2021 (а.с.10,11). Відповідно до Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якого органи державної влади в АР Крим тимчасово не здійснюють свої повноваження та видані будь-які акти є недійсним і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є : а) медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (із змінами) та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.012013 року №9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма №106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 45, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно з Довідкою виписним епікризом «Сімферопольської ЦРКБ» від 21.06.2021 у [PERSON] , 34-х років, [INFO] народився хлопчик вагою 3120 грамів. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, мати якого на момент його народження була громадянкою України. Відповідно до вимог ч. 4 та ч. 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження за встановленою МОЗ України формою, а факт народження дитини підтверджено наданими у судовому засіданні письмовими доказами, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Згідно ч. 1 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Частиною 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Встановлення даного факту необхідно заявникам для здійснення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved