Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

27.08.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, вимоги у якому обґрунтовує тим, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельник О.Ж., [PERSON] належить земельна ділянка площею 7,32 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що раніше належала [PERSON] , відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія ІІІ-ДП № 087193, виданого 30 листопада 1999 року Синельниківською райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі 9 сесії XXIII скликання Синельниківської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 25 серпня 1999 року, за №121. Вищевказану земельну ділянку [PERSON] , згідно договору оренди землі, укладеного 23 листопада 2018 року, передала в оренду строком на десять років ФОП [PERSON] . Нормою ст. 32 Закону № 161-ХІУ «Про оренду землі», визначено, що смерть не є підставою для припинення договору оренди землі. Право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації такого права відповідно до Закону України від 01.07.04 р. № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 125, 126 Земельного кодексу. Тобто, з моменту реєстрації за новим власником речового права на земельну ділянку у порядку спадкування у нього виникнуть права та обов`язки за укладеним раніше договором оренди землі. А також, відповідно до п.4.4 Договору при переході права власності на об`єкт оренди або його частини від орендодавця до нового власника цей договір зберігає чинність для нового власника або власників. Нормами ст. 792 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату\~на певний\~строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Відповідно до пункту 9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 07.12.2017 № 2245-УШ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році») індекс споживчих цін за 2017-2023 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, застосовується із значенням 100 відсотків. Відповідно до п. 5.1 5.2 та 5.3 Договору оренди землі відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 9463 грн. 88 коп. без урахування індексації та становить не менше за розмір земельного податку, встановленого ст.274.1 Податкового кодексу України та не може перевищувати 12% нормативної грошової оцінки, не пізніше 31 грудня кожного року. Відповідно до індексу споживчих цін за 2017-2023 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, розмір орендної плати за умовами договору оренди землі в 2019 році склав 18927 грн. 76 коп. Однак, відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2019, 2020, 2021 роках та відповідно нехтує терміном зазначеним в п.11 договору оренди землі, який є його істотною умовою. Станом на 15 серпня 2020 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування в 2019 році належною позивачу земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів, як і не сплачено за 2020 та 2021 рік. До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати [PERSON] від відповідача не отримувала. На неодноразові її звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договором оренди останній відповідав відмовою. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦКУ зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору. Земельним Кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗК України кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в п. а п п.9.1.2 «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати» та п. Д п. 9.2.3- «Орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату». Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. Відповідач своєчасно та повно не виконав проведення розрахунків. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки за 2019 рік складає 18927 грн. 76 коп. На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Пунктом 9.1.2 та п.5.3 договору оренди землі встановлено обов`язок відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 31 грудня поточного року. В зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2019-2021 роках, є невиконанням обов`язків ФОП [PERSON] , передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання договору оренди землі від 23 листопада 2018 року. Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору. Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, [PERSON] розраховувала на отримання необхідних обігових грошових коштів. А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, вона була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховувала при укладені договору оренди землі. Нормами п. 269.1.2 ст. 269 ПК платниками податку є: землекористувачі, тобто орендар. Станом на 15 серпня 2020 року, відповідно до Довідки №349 від 07.08.2020 року виданої Інспектором відділу земельного відносин Новогнідського старостинського округу № 7 заборгованість щодо сплати земельного податку становить 8330 грн. 52 коп. У відповідності зі ст. 611 ЦК України та п. 5.5 Договору оренди землі за несвоєчасне внесення орендної плати, відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, що при орендній платі згідно договору (без індексації) становить 9463 грн. 88 коп. пеня складає 429 грн. 03 коп. та відповідно до п.5.2 відповідач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 100 % річної орендної плати, встановленої договором штраф становить 18927 грн. 76 коп. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, що складає 353 грн. 15 коп. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить суд: розірвати Договір оренди земельної ділянки, укладений між спадкоємцем [PERSON] , позивачем [PERSON] і ФОП [PERSON] , укладений 23 листопада 2018 року; стягнути з ФОП [PERSON] , ІПН [NUMBER] , заборгованість по виплаті орендної плати в сумі 18927 грн. 76 коп., пеню, штраф за несвоєчасне внесення орендної плати в сумі 353 грн. 15 коп. та 18927 грн. 76 коп. відповідно та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 429 грн. 30 коп.; зобов`язати відповідача негайно передати [PERSON] земельну ділянку загальною площею 7.3200 га., що розташована на території Новогнідської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224886400:01:003:0172, в стані придатному для цільового використання; оплатити податковий борг відповідачем 2018-2020 року, що був несплачений ним як податковим агентом у сумі 8330 грн. 52 коп.; судові витрати покласти на рахунок відповідача. У відзиві на позов від 09.10.2020 року, адвокат відповідача [PERSON] вказав, що позивачу не належить на праві власності земельна ділянка, яка є предметом спору, тому вимоги [PERSON] є безпідставними, незаконними та передчасними, тому підлягають залишенню без задоволення. До початку проведення судового засідання адвокат позивача Стеценко Н.В., [PERSON] , надав суду заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи без його участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Адвокатом відповідача Щокіна О.В., [PERSON] , вдруге надано суду заяву про відкладення слухання справи у зв`язку із заступом на бойове чергування у військовій частині, про що доказів суду не надано. Суд зазначає про те, що провадження у даній справі відкрито 28 серпня 2020 року. Перше судове засідання було призначено на 22.10.2020 року, про що відповідач був обізнаний, отримавши рекомендоване поштове відправлення (а.с.17), за довідками суду, відповідачу, за контактним номером мобільного телефону, є доставленими SMS повідомлення про дати слухання справи. В подальшому [PERSON] отримував особисто в суді процесуальні документи у справі і подавав заяви про відкладення слухання справи, однак жодного разу у судове засідання так і не з`явився, поважність причин неявки відповідними доказами не підтвердив. Дану поведінку відповідача суд розцінює, як затягування розгляду справи, зловживанням процесуальним правом та недобросовісним користуванням процесуальними правами. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 23 листопада 2018 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено, строком на 10 років з дати його укладення, договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 7,3200 га з кадастровим номером 1224886400:01:003:0172, належної орендодавцю на підставі Державного акту на право власності не земельну ділянку Серії ІІІ-ДП №087193, виданого 30.11.1999 року (а.с.7-9). Між сторонами договору закріплено розрахунковий розмір орендної плати за оренду 7,3200 га землі у сумі 9463 грн. 88 коп. (без урахування індексації) та становить не менше земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не більше 12% нормативної грошової оцінки. Податковим агентом виступає орендар (п.5.1. договору). Періодичність внесення орендної плати один раз на рік, а у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100% річної орендної плати, встановленої договором оренди земельної ділянки (п.5.2). Розрахунки закінчуються не пізніше 31 грудня. У розмір орендної плати не входить податок на землю (п.5.3). За пунктом 5.5. договору оренди земельної ділянки, встановлено, що на суму орендної плати, яка не була сплачена у строки, визначені цим договором, нараховуються річні проценти за ставкою 0,01% несплаченої суми за кожний наступний день, доки суму простроченої орендної плати не буде сплачено повністю (а.с.7). Також, сторони домовились, що внаслідок невиконання або неналежно виконання цього договору кожна із сторін несе матеріальну відповідальність, а також відповідальність, передбачену у законах України. Сплата пені за прострочку платежів здійснюється в грошовій формі. Плата пені не звільняє сторони від виконання покладених на них обов`язків та усунення виявлених порушень (п.11) (а.с.8). Відповідно до п.12.1.2 договору, останній втрачає чинність у разі його припинення або розірвання (а.с.8). Однією із підстав розірвання договору є рішення суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (п.12.3.4). В разі припинення або розірвання цього договору орендар має забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки, визначених у цьому договорі (п.12.4.1) (а.с.8, 9). Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 1224886400:01:003:0172, яку отримала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2020 року, виданого державним нотаріусам Другої синельниківської державної нотаріальної контори, після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.11). Тобто, для позивача [PERSON] , як нового власника-орендодавця, спірний договором зберігає чинність, що узгоджується із положенням п.4.4 договору оренди земельної ділянки від 23.11.2018 року (а.с.7). Довідкою Новогнідського старостинського округу №7 Синельниківського району Дніпропетровської області від 07.08.2020 року підтверджено заборгованість по сплаті земельного податку за земельною ділянкою 1224886400:01:003:0172, яка станом на 01.01.2020 року становить 5553 грн. 68 коп. та за 2020 рік у сумі 2776 грн. 84 коп. Загальна сума заборгованості станом на 01.08.2020 року складає 8330 грн. 52 коп. (а.с.10). У відповіді Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.12.2021 року, зазначено, що згідно реєстраційних даних АІС «Податковий блок» ФОП [PERSON] з 21.08.2013 року по 27.06.2021 року перебував на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Синельниківська ДПІ (м. Синельникове, район 412). З 27.06.2021 року платник перебуває на обліку в ГУ ДПС Дніпропетровської області, Правобережна ДПІ (Новокодацький р-н м. Дніпра). За період з 2018 року по 2021 рік ФОП [PERSON] подано Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за ф.№1-ДФ. Згідно поданих звітів ф.1-ДФ встановлено, що податковим агентом ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відомості щодо нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) сум доходу і сум утриманих з них податку протягом 2018-2021 років, відсутні. З викладеного встановлено, що орендна плата за 2019, 2020, 2021 роки не відбулась. Зазначені вище обставини свідчать про систематичну несплату орендної плати, що може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі. Пунктом 1 частини першої статті 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої статті 651\~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті д частини першої статті 141\~ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі ст.13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.\~21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Приписами ст.24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Положеннями ст.32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У пункті «д» частини першої статті 141\~ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13,15,21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідно до пункту 12.3 договору оренди землі, його дія припиняється шляхом розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом. В даному випадку суд вважає, що оплата орендної плати є істотними обставинами, а її не отримання орендодавцем в повному обсязі згідно до умов договору, або несвоєчасне отримання, є істотним порушенням договірних умов, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельні ділянки використовує інша особа. За таких умов доводи позивача мають правове значення для вирішення даного спору, що відповідно до ч.1ст.32 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України, ст.651\~ЦК України та умов договору є правовою підставою для розірвання цього договору. Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3\~ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі №910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611\~ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3\~ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо розірвання договору оренди, обґрунтованою є й інша вимога, зокрема щодо зобов`язання ФОП [PERSON] передати [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 7,3200 га (кадастровий номер 1224886400:01:003:0172), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що фактично є похідною від первісної вимоги і має на меті відновлення прав позивача після розірвання вищезазначеного договору. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за орендну плату за 2019 рік, та застосування наслідків її несплати, згідно узгоджених сторонами умов договору оренди та положень цивільного законодавства, суд зазначає наступне. В договорі оренди земельної ділянки від 23.11.2018 року розмір орендної плати за рік зазначений\~у сумі 9463 грн. 88 коп. (без урахування індексації). Згідно пункту 9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 07.12.2017 № 2245-УШ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році») індекс споживчих цін за 2017-2023 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, застосовується із значенням 100 відсотків. Тобто, загальна сума несплаченої відповідачем на користь позивача орендної плати за 2019 рік становить 18927 грн. 76 коп. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок суми 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, (в період з 01.01.2020 року по 15.08.2020 року), здійснено наступним чином: 18927 грн. 76 коп. (сума боргу) : 227 днів (кількість прострочених днів станом на 15.08.2020 року) х 3% = 208 грн. 58 коп. Розрахунок процентів, згідно п.5.5. Договору (в період з 01.01.2020 року по 15.08.2020 року) слід проводити наступним чином: 18927 грн. 76 коп. х 227 днів (кількість прострочених днів станом на 15.08.2020 року)х0,01% = 429 грн. 66 коп. Розрахунок суми штрафу, згідно п.5.2 Договору, розраховано за 2019 рік: 9463 грн. 88 коп.х100% (розмір штрафу)=9463 грн. 88 коп., що є сумою річної орендної плати за договором (п.5.1). Оскільки відповідач допустив невиконання умов договору в частині своєчасності та повноти виплати орендної плати, відповідно до зазначених норм цивільного законодавства та умов договору, суд вважає за необхідне стягнути штрафні санкції, у виді 3% річних за 2019 рік у сумі 208 грн. 58 коп. та процентів від простроченої суми орендної плати за 2019 рік у сумі 429 грн. 66 коп., штрафу за 2019 рік, що становить 100% від суми орендної плати, тобто 9463 грн. 88 коп. Наданий позивачем розрахунок має різницю з розрахунком проведеним судом вище, тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити частково. Крім того, суд зазначає про неможливість задоволення вимоги позивач про зобов`язання відповідача ФОП [PERSON] , як податкового агента, сплатити борг в сумі 8330 грн. 52 коп., в період з 2018-2020 роки, з метою недопущення підміни відповідного контролюючого органу державної влади, який наділений повноваженням стягнення існуючої заборгованості. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 00 коп., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial