Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила суд усунути [PERSON] , [INFO] від права на спадкування по закону після смерті його батька [PERSON] спадкодавця по закону, який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що вона, [PERSON] є законним представником малолітніх спадкоємців по праву представлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , [INFO] є колишнім чоловіком позивачки, батьком малолітніх спадкоємців по праву представлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та сином померлого спадкодавця за законом. Так в березні 2021 р. [PERSON] захворів. 17.03.2021 р. на підставі ПЦР і РНК тестів було встановлено діагноз короновірусна хвороба COVID-19 викликана вірусом SARS-CoV-2. Стан [PERSON] щодня погіршувався, витрати на лікування щодня збільшувались. Нажаль, підтвердити видатки на лікування в цей період позивачка не має можливості, оскільки чеки на ліки не зберігала, а лікарі надавали допомогу в вчасному порядку і звісно не видавали платіжні документи. 26.03.2021 р. стан погіршився, продовжувати лікуватись в домашніх умовах стало неможливо. [PERSON] потребував терапії в умовах лікарні, кисню, у зв`язку з чим, за рекомендацією лікарів був госпіталізований до лікарні Медичний Дім Odrex ТОВ «Дім Медицини». В лікарні Медичний Дім Odrex [PERSON] лікувався з 26.03.2021 р. по 06.04.2021 р. За цей період, щодня на лікування витрачалось від 13000 до 32000 грн, а загальна вартість згідно рахунків і довідок ТОВ «Дім Медицини» склала 247 628 грн. (а.с.25-43). 06.04.2021 р. через брак коштів, а отже відсутність можливості продовжувати сплачувати якісне лікування, [PERSON] був переведений до Одеської обласної клінічної лікарні де вже [INFO] помер. (а.с.24). За цей час, будучі обізнаний про важку хворобу батька, відповідач жодного разу не поцікавився його станом, ухилився від надання допомоги, знаючи про потребу в неї. Таким чином, в період з 26.03.2021 р. по 07.04.2021 р. спадкодавець [PERSON] гостро потребував допомоги від єдиної рідної людини, спадкоємця - свого сина [PERSON] , що ухилився від надання необхідної допомоги. [INFO] невістка померлого і колишня дружина відповідача, повідомила останнього, що його батько важко хворіє на COVID-19, хвороба викликала ускладнення у вигляді двосторонньої пневмонії у зв`язку з чим [PERSON] знаходиться у поганому стані і йому необхідна допомога. При цьому просила надати [PERSON] , фінансову допомогу на необхідне лікування і будь-яку іншу допомогу. (а.с.20). При цьому, [PERSON] безумовно мав можливість надати батьку допомогу, оскільки знаходиться у працездатному віці, працює на судах іноземних судновласників на посаді третього механіка, отримує достатньо високу заробітну плату (не менше 3500 дол.США в місяць). [INFO] спадкодавець [PERSON] помер у лікарні не приходя до тями від наслідків Коронавірусної хвороби (COVID 19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (№ інф.довідки 273806301, а.с.56, 57). У встановлений законом шестимісячний термін, [PERSON] , звернулись до Приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Селезньової В.А. (далі - Нотаріус), із заявою про прийняття спадщини від свого імені і імені малолітніх [PERSON] і [PERSON] (а.с.47) Заявниця з дітьми, онуками померлого, проживали по [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса Шехова М.О. дізналась, що Нотаріусом вже відкрито спадкову справу №8/2021 на підставі заяви сина померлого, що є батьком малолітніх [PERSON] і [PERSON] . Вважає, що відповідач по справі має бути усунений від спадкування за померлим [PERSON] у зв`язку із тим, що він навмисно ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. Представник позивача в судове засідання з`явився, надав до суду заяву про зміну підстав позову. Позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві. В заяві про зміну підстав позову позивачка зазначає, що відповідач має бути усунений від права на спадкування за законом після [PERSON] через ухилення від надання допомоги останньому, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Надав суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що він є рідним сином спадкодавця [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] . Відповідач раніше ходив у морські рейси під час спільного сімейного життя з позивачем і під час перебування ним у рейсах, він висилав на картковий рахунок свого батька та на картковий рахунок позивача грошові кошти для утримання його дітей та матеріально допомагав своєму батьку. Також разом з батьком відповідача, мешкала його співмешканка [PERSON] , яка допомагала йому вести господарство та яка займалася лікуванням батька відповідача, що підтверджується документами про оплату лікування та документами про оплату обряду поховання. Отже, доводи позивачки про те, що батько відповідача залишився сам в безпорадному стані є безпідставними та не відповідають дійсності. Останній раз відповідач був у морському рейсі в грудні 2020 року, відповідач надіслав батькові грошові кошти у розмірі 6000 доларів США для матеріального забезпечення свого батька., що підтверджується довідкою з реквізитами розрахунків. Коли відповідач дізнався про хворобу батька, він знав, що коштів, які він надіслав батькові вистачить, адже 6000 доларів це значна сума, крім того, батько відповідача був підприємцем та отримував значні прибутку. Тобто, твердження позивача про відсутність коштів на лікування є такими, що не відповідає дійсності. Суд, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка, [PERSON] , [INFO] є законним представником малолітніх спадкоємців по праву представлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , [INFO] є колишнім чоловіком позивачки [PERSON] , що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідач є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження про народження [PERSON] , свідоцтвом про народження про народження [PERSON] . Відповідач є сином померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] , помер [INFO] внаслідок Коронавірусної хвороби (covid-19), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть № 002001 від 08 квітня 2021 року [PERSON] помер через коронавірусну хворобу 2019. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 цього Кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка, зазначила, що після смерті [PERSON] право на спадкування його онуки по праву представлення оскільки просить усунути відповідача від права на спадкування за законом з підстав, передбачених ч.5 ст. 1224 ЦК України, посилаючись на те, що він ухилявся від надання спадкодавцю допомоги, враховуючи його безпорадний стан, хоча повинне був доглядати за ним. В позовній заяві зазначено, що, відповідач будь-якої участі у його житті не приймав, умисно ухилявся від надання йому допомоги, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з ч. 3 цієї статті не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону та відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", правило ч. 5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Зазначений правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року в справі №205/4674/19 та в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 127/11015/17 (провадження № 61-13141 св 18). Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02.03.2020 у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20), від 19.06.2019 у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18). В ході розгляду справи, встановлено, та зазначено позивачкою в своєму позові що [PERSON] при житті мав великий трудовий стаж та отримував значні прибутки від підприємницької діяльності, мав постійний дохід. Також встановлено, та позивачкою зазначено, що [PERSON] проживав останні 15 років разом з громадянкою [PERSON] . Отже, [PERSON] мав достатній рівень життя, в тому числі матеріального забезпечення, не звертався до сина за допомогою, отже, він не потребував сторонньої допомоги. Позивачка не надала суду доказів того, що вказана особа була у безпорадному стані, висновків лікарів про такий стан пацієнта у виписках з історій хвороб немає. Встановлено, що відповідач ходив у морські рейси під час спільного проживання з позивачкою і під час перебування у рейсах висилав на картковий рахунок свого батька грошові кошти, тобто матеріально допомагав своєму батькові, що підтверджується банківськими роздруківками за особистим рахунком [PERSON] (батька відповідача), відповідно до довідки з реквізитами рахунків. Як зазначив Вищий Спеціалізований Суд України в своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (пункт 4): - відсутність спілкування протягом тривалого часу ще не є підставою для усунення особи від права на спадкування за законом; - для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання; - ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. - для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Окрім того, на практиці стосунки між рідними в переважній більшості є недоступними для оточуючих і їм притаманні особливі та виключні взаємовідносини між собою, наявність яких можливо інколи і не сприймається суспільством, але на першому місці - процесуальних вимог щодо оцінки доказів. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач в позові зазначає, що відповідач ухилявся від надання допомоги батьку, не забезпечував ліками та продуктами першої необхідності. Вказані обставини позивачем жодним чином не підтверджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про перебування [PERSON] у безпорадному стані, зумовленому тяжкою хворобою, факту відсутності можливості забезпечити умови свого життя, потреби у догляді, допомозі та піклуванні, звернення до відповідача за допомогою по догляду чи матеріальною допомогою та відмови чи ухилення останніх від надання спадкодавцеві такої допомоги. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] . Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно із ч.1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку із відмовою в позові, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed