Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

15 червня 2021 року фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Позовна заява мотивована тим, 21.09.2018 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6063344-02-04-03, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до умов вказаного договору, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 26 квітня 2019 року о 18:30 год по вул. Харитонова, 17 в м. Кривому Розі мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Fiat», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до Європротоколу [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно рахунку № 1798 від 06.06.2019, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] склала 19020 грн. За заявою потерпілого [PERSON] та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору добровільного страхування на підставі страхового акту № 06395-02 від 10.06.2019 приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування в розмірі 15390 грн, шляхом зарахування страхового платежу в розмірі 12051,34 грн, що підтверджується довідкою та виплатою в розмірі 3338,66 грн згідно платіжного доручення № 15302 від 10.06.2019. Відшкодовуючи матеріальну шкоду в сумі 15390 грн, заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 26.04.2019, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача. У свою чергу відповідальність водія [PERSON] була забезпечена договором (ГО) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/8003583 на момент ДТП в ПАТ «НАСК «Оранта». При зверненні приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ПАТ «НАСК «Оранта», останньою було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в межах ліміту передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та з урахуванням зносу і франшизи, а саме: 11923,60 грн. Відповідачем також було сплачено обов`язкову франшизу в розмірі 2000 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і отриманим страховим відшкодуванням склала 1466,40 грн. 20 грудня 2019 року між акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та позивачем було укладено договір № 20/12/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив (передав), а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 6063344-02-04-03 від 21.09.2018. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і отриманим страховим відшкодуванням в розмірі 1466,40 грн, судовий збір 908 грн, та витрати на правничу допомогу 8197,80 грн. Позивач, представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.09.2018 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6063344-02-04-03, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] . За умовами вказаного договору, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування (а.с.15-17). Згідно відомостей повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 26.04.2019 та звіту про результати огляду місця ДТП від 26.04.2019 встановлено, що 26 квітня 2019 року о 18:30 год по вул. Харитонова, 17 в м. Кривому Розі мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Fiat», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] , та визнано винним [PERSON] у порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху України (а.с.18-24). Згідно рахунку № 1798 від 06.06.2019, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] складає 19020 грн (а.с.35). Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» було виплачено [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 15390 грн, шляхом зарахування страхового платежу в розмірі 12051,34 грн, та 3338,66 грн, що підтверджується довідкою підтвердження заліку страхового відшкодування від 01.08.2019, та платіжним дорученням № 15302 від 10.06.2019 (а.с.40-41). Згідно полісу № АМ/8003583 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП забезпечена договором (ГО) в ПАТ «НАСК «Оранта», та при зверненні приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ПАТ «НАСК «Оранта» з вимогою страхового відшкодування в межах ліміту передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було проведено виплату з урахуванням зносу і франшизи в розмірі 11923,60 грн. Також, відповідачем було сплачено обов`язкову франшизу в розмірі 2000 грн (а.с.42-45). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» (далі Закон), договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 9 Закону визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страви виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Також визначено, що страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 20 грудня 2019 року між акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та позивачем було укладено договір № 20/12/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив (передав), а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 6063344-02-04-03 від 21.09.2018 (а.с.9-14). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача перейшло право щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 1466,40 грн. 27 грудня 2019 року позивач звертався до відповідача з повідомленням про відступлення права вимоги за договором страхування, та вимогою сплатити залишок суми страхового відшкодування в розмірі 1466,40 грн (а.с.46-47). Враховуючи невиконання відповідачем правомірних вимог позивача, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи відносяться витрати на правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн, що відповідає приписам Закону України «Про судовий збір», та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вимог статті 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги з рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з договору про надання правничої (правової) допомоги від 25.05.2021, додаткової угоди № 1, акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги № 1818 від 25.05.2021, меморіального ордену № 7511484611 від 26.05.2021, позивачу надано наступні послуги правової допомоги: вивчення матеріалів страхової справи, підготовка позовної заяви, процесуальних документів, клопотання, представництво інтересів позивача у суді. Вартість наданих послуг склала 8197,80 грн (а.с.48-50). З огляду на те, що ціна наданих адвокатом послуг була доведена належним чином, та з урахуванням критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги під час розгляду справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved