Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Адвокат Мовчан В.В. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є матір`ю неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , а батьком дитини є відповідач по справі, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідач протягом тривалого часу не цікавиться життям дитини, її розвитком і станом здоров`я, не приймає жодної участі у вихованні дитини та забезпеченні її всім необхідним. Відповідач живе своїм життям, відокремленим від життя дитини, і фактично втратив будь-який духовний і соціальний зв`язок з дитиною, став для неї зовсім чужим. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Тульчинського районного суду від 07.06.2012, після чого відповідач припинив підтримувати будь-які стосунки з дитиною. Він неодноразово давав свою згоду на виїзд дитини за кордон, а також надав свою заяву, яка посвідчена нотаріально про свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дитини. При таких обставин відповідач своїми діями визнав повну втрату будь-яких зв`язків між ним та дитиною та підтвердив свою фактичну відмову від виконання ним своїх батьківських обов`язків та від своєї дитини. З огляду на вказане вище в позові ставиться про позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. До суду надійшло клопотання представника позивача, адвоката Мовчана В.В., про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив. Від нього до суду надійшла заява, в якій він повністю визнав позов, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Також повідомляє, що на його думку таке рішення буде на користь дитині, її інтересам і подальшому розвитку, оскільки через тривалий час проживання окремо від дитини, вони з нею втратили родинні відносини «батько-дитина». Просить позов [PERSON] задовольнити повністю, розгляд справи провести без його присутності. Представник Служби у справах дітей Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла її заява з проханням розглянути дану цивільну справу у її відсутність. При ухваленні рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). Також суд встановив, що за рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.06.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). З копії заяви [PERSON] від 14.01.2018, справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Овчарук О.О., вбачається, що [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON] підтримує та визнає. З 01.01.02018 за браком коштів та часу, у зв`язку з незадовільним станом здоров`я не надає жодної матеріальної, моральної, фінансової допомоги та не виконує батьківських прав та обов`язків щодо малолітньої дочки [PERSON] (а.с.5). З копії заяви [PERSON] від 26.10.2021, справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Мовчан В.І., встановлено, що [PERSON] , дав свою згоду на тимчасові поїздки за кордон на відпочинок до Федеративної Республіки Німеччини і в зворотньому напрямку в період з 26.10.2021 по 26.10.2022 своїй дочці [PERSON] , у супроводі її матері [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до копії заяви [PERSON] від 09.10.2019, справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Овчарук О.О., [PERSON] , повідомив, що не заперечує щодо поїздки на виїзд за межі України своєї дочки [PERSON] на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччини (а.с. 7). З копії заяви [PERSON] від 08.10.2019 встановлено, що [PERSON] , дав свою згоду на тимчасовий виїзд з метою туризму за межі України до Федеративної Республіки Німеччини своїй дочці [PERSON] в період з 10.12.2019 по 10.03.2020 у супроводі її матері [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії виконавчого листа №2-1084/2011 від 16.11.2011 з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 21.09.2011 року і до їх повноліття (а.с. 10). З копії постанови державного виконавця Тульчинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 22.01.2018 вбачається, що вказаний вище виконавчий лист повернуто стягувачу [PERSON] відповідно до її заяви (а.с. 12). Відповідно до копії посвідки на проживання [NUMBER], виданої 12.03.2020 Центральним відомством з питань іноземних громадян Заарланду, Діллінг Штрассе,67, 668 Лебах, ФРН, дійсної до 11.03.2023, [PERSON] надано дозвіл на постійне проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до копії посвідки на проживання [NUMBER] , виданої 12.03.2020 Центральним відомством з питань іноземних громадян [ADDRESS] , дійсної до 29.01.2022, [PERSON] надано дозвіл на постійне проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). З копії заяви про прийняття зобов`язань D14954421 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , громадянин ФРН, бере на себе зобов`язання перед відомством з питань іноземних громадян щодо [PERSON] з метою воз`єднання сім`ї (а.с. 19). Згідно копії довідки про реєстрацію від 09.09.2021 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 17.12.2019. За цією ж адресою зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO] та дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тульчинської міської ради 17 серпня 2022 року № 220, з метою належного захисту інтересів дитини та стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 68-70). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З аналізу досліджених в ході судового розгляду доказів, суд доходить висновку, що з 2012 року, після розірвання шлюбу з позивачем, відповідач не проживає з дитиною, самоусунувся від її виховання та утримання, жодної участі в її житті не приймає. Крім того він повністю визнав позов та не заперечив проти позбавлення його батьківських прав рішенням суду, вважаючи, що таке рішення буде на користь дитині, її інтересам і подальшому розвитку. Враховуючи наведені обставини, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки таке бажання вона висловила в позовній заяві.

Outcome: approved