Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

ТОВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позову вказав, що 16.07.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Хонда, SVB990 під керуванням [PERSON] , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Мазда, [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом № АМ/2348582. Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 21.08.2018 року по справі № 758/9969/18 дана пригода відбулась у зв`язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху. Крім того тією ж постановою відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КпАП України, оскільки відповідач відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» до товариства звернулось ПАТ СК «АХА Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування 14.11.2018 року. Адже ПАТ СК «АХА Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування № 366363а7ка від 02.11.2017 року власнику пошкодженого автомобіля Мазда, [NUMBER] в розмірі 7 048,54грн. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування ПАТ СК «АХА Страхування», у розмірі 6 548,54грн. Оскільки, відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, згідно із ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача виплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 6 548,54грн. Окрім того, оскільки позивач не є фахівцем у галузі права, відповідно для захисту своїх прав та інтересів останній звернувся за професійною правничою допомогою до особи, яка надає послуги в галузі права - Адвокатське бюро «Грідін і Партнери», з яким було укладено договір про надання правничої допомоги б/н від 14.05.2019. Правнича допомога, визначена та обумовлена вищезазначеним договором і відповідними додатками до нього, надавалася адвокатом Адвокатського бюро «Грідін і Партнери» - Борзенковою Ю.М., яка є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 9030/10, виданого Радою адвокатів Київської області 29.05.2020, а тому має право надавати правничу допомогу позивачу. Позивач вказує, що з матеріалів справи слідує, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги було визначено за домовленістю сторін з урахуванням значення цієї справи для позивача, оскільки правильне вирішення цієї справи для останнього є запорукою фінансової стабільності та ділової репутації. Суму гонорару за надання правничої допомоги позивач та адвокат погодили у відповідному Завданні - дорученні № 59 від 30.06.2020 до договору про надання правничої допомоги, яку він надав у повному обсязі, що підтверджується детальним розрахунком та описом робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги адвокатом. За надану правничу допомогу позивач сплатив 2400,00 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням та актом прийому - передачі наданої правничої допомоги Таким чином, розмір судових витрат, пов`язаних із оплатою позивачем професійної правової допомоги становить 2400,00 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти, в розмірі 6 548,54грн., а також 2400,00 грн судових витрат, пов`язаних із оплатою позивачем професійної правової допомоги та 2 102,00 сплаченого судового збору. У судове засідання представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.2017 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено Поліс № АМ/2348582 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу марки HONDA JAZZ номерний знак [NUMBER] , рік випуску 2002 (строк дії з 07.12.2017 по 06.12.2018). Як вбачається з постанови Подільського районного суду м. Києва від 21 серпня 2018 року у справі № 758/9969/18 16.07.2018 року, о 15годині 20 хвилин, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по Гаванському мосту, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п.13.1 ПДР України, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Окрім цього, 16.07.2018 року, о 15годині 21 хвилину, [PERSON] , керував транспортним засобом «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по Гаванському мосту, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку [PERSON] відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України. Суд встановив, що [PERSON] , своїми діями, які виразились в порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП, окрім цього суд встановив, що достатніх доказів, що [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння - не має, однак беззаперечно встановлено, що [PERSON] відмовився їхати на освідування, також це підтверджується поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, отже своїми діями, які виразились у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпАП України. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 366363а7ка від 02.11.2017 року з терміном дії з 03.11.2017 року по 02.11.2018 року, виданого ПрАТ «СК «АХА Страхування». Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА 2396200 від 26.07.2018 року та умов договору страхування № 366363а7ка від 02.11.2017, ремонтної калькуляції № 1.003.18.0 від 25.07.2018 року, акту огляду транспортного засобу від 21.07.2018 року, - розмір страхового відшкодування склав 7 048,54грн., який ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу [PERSON] , згідно наряду-замовлення (рахунок на передоплату) № 407 від 21.07.2018 року ФОП [PERSON] (послуги по ремонту автомобіля, запасних частин та матеріалів), що вбачається з платіжного доручення № 478553 від 27 липня 2018 року. Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування ТДВ СК «Альфа-Гарант» в порядку суброгації (регресу), сума страхового відшкодування становить 6548,54 грн. Засіданням комісії ТДВ СК «Альфа-Гарант» 27.03.2019 року прийнято рішення щодо затвердження страхового акту № ЦВ/18/3689 та виплати страхового відшкодування в розмірі 6 548,54грн. ПрАТ «СА «АХА «Страхування» в порядку регресу за договором страхування № АМ-0002348582 від 06.12.2017 року. Із платіжного доручення № 199 від 27 березня 2019 року вбачається, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало на рахунок ПрАТ «СК «АХА Страхування» 6 548,54грн., призначення платежу: 102*Страх.відшк. в порядку регресу зг.страх.акту № ЦВ/18/3689 за дог.страх. № АМ-0002348582 від 06.12.2017 року без ПДВ. 10.01.2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було направлено регресну вимогу № 03/84 [PERSON] із вимогою протягом десяти днів з моменту отримання вимоги сплатити 6 548,54грн. за вказаними реквізитами, однак станом на день звернення з позовом, відповідач не відшкодував ТДВ СК «Альфа-Гарант» вказаної суми, що стало причиною звернення страховика до суду з позовом про стягнення з страхувальника цих коштів. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно п. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» до [PERSON] про стягнення коштів ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача коштів в розмірі 6548,54 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1, 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Положеннями ч. 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У позові позивач просить стягнути витрати на правничу (правову) допомогу, у розмірі 2 400 грн. На підтвердження понесених витрат стороною позивача надано суду:копію витягу з Договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, укладений між Клієнтом Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» та Адвокатським Бюро «Грідін і Партнери», за умовами якого Адвокатське Бюро «Грідін і Партнери» зобов`язується надавати Клієнту професійну правничу допомогу передбачену цим Договором та/або додатками, додатковими угодами, завданнями - дорученнями до цього Договору, а Клієнт зобов`язується прийняти відповідну правничу допомогу та оплатити її; завдання - доручення № 59 від 30 червня 2020 до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, згідно якого Клієнт Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» з метою отримання професійної правничої допомоги передає адвокату Грідіну В.В. з поміж іншого страхову справу № ЦВ/818/3689, відносно страхувальника [PERSON] за договором страхування № АМ/2348582, винна особа в настанні ДТП [PERSON] . Сума гонорару за надання правничої допомоги по вказаній страховій справі становить 2400 грн. Загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ по страхових справах зазначених у завдання - доручення № 59 від 30.06.2020 до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, становить 6400,00 грн; детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг) від 17.07.2020, виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019; платіжне доручення № ID-142735 від 02.07.2020, з якого вбачається, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало на рахунок АБ «Грідін і Партнери» 6400,00 грн., призначення платежу: *01* Оплата рах.№ 64 від 30.06.2020р. (за правничу допомогу по договору від 14.05.2019 за завданням-дорученням №59 від 30.06.2020р.) Без ПДВ; акт прийому - передачі наданої правової правничої допомоги від 17.07.2020 до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» слід стягнути сплачений ними судовий збір в розмірі 2102,00 грн за звернення до суду із позовом та 2 400 грн витрат на правову допомогу.

Outcome: approved