Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 33434 грн. 54 коп. та суму судових витрат за сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Позов обґрунтований тим, що 23 жовтня 2015 року між відповідачем (Замовник) та позивачем (Виконавець) був укладений договір про надання правової допомоги №23/10. Згідно з цим договором позивач надавав відповідачу правову допомогу в Броварському міськрайонному суді Київської області у справі № 361/7555/15-ц за позовом [PERSON] до ТОВ ?Т-Фактор? про стягнення збитків. Надання правової допомоги в судах підтверджується рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2015 року. Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 договору та пункту 6.1 договору одночасно із закінченням розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчився строк договору в частині надання правової допомоги та припинилися повноваження виконавця. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2015 року, позовні [PERSON] були повністю задоволені - присуджено стягнути на користь [PERSON] з ТОВ ?Т-Фактор? грошову суму в загальному розмірі 95527,25 грн. Вказане вище судове рішення, набрало законної сили 04 грудня 2015 року, тому зобов`язання позивача щодо надання правової допомоги припинилось виконанням, проведеним належним чином. Двосторонній характер договору про надання правової допомоги зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Як сторона договору, яка його виконала, позивач має право на одержання від відповідача зустрічного виконання. Так, за умовами пунктів 1.1. та 3.1 договору замовник зобов`язується оплатити надання правової допомоги. Згідно п. 4.1 Договору, сума винагороди обчислюється виходячи з розміру винагороди 1 годину роботи позивача, кількості годин роботи, та позитивного результату. Відповідач своє зобов`язання виконав частково, за надання правової допомоги сплатив 4000,00 грн. в тому числі: - 4000,00 грн., згідно підпункту 4.2.1. пункту 4.2 договору, за вчинення дій необхідних для подання позовної заяви та забезпечення реалізації прав і обов`язків замовника в суді першої інстанції. Неоплаченою залишилась встановлена підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 договору винагорода за досягнення позитивного результату - задоволення позову судом. Протоколом погодження договірної винагороди позивача за досягнення позитивного результату визначено, що сторони дійшли до взаємної згоди щодо винагороди позивача за досягнення позитивного результату і прийняли її в розмірі - 35% від суми збитків, що підлягатиме стягненню з ТОВ ?Т-Фактор? на користь відповідача за рішенням суду. Винагорода позивача за досягнення позитивного результату складає 33434,54 грн. Відповідно до другого речення підпункту 4.2.2 п. 4.2 договору замовник зобов`язаний сплатити винагороду за досягнення позитивного результату у дводенний строк з моменту одержання належних йому від ТОВ ?Т-Фактор? сум збитків. Початок строку сплати відповідачем коштів залежить від моменту виконання судового рішення у справі, в якій позивач надавав відповідачу правову допомогу. Відповідач не повинен недобросовісним чином штучно затримувати настання обставини, якою обумовлено початок строку сплати коштів. Якщо судове рішення не виконується добровільно, то для його примусового виконання потрібно, щонайменше, щоб стягувач подав виконавчий документ у виконавчу службу. Відповідач, який не подає виконавчий документ на примусове виконання, затримує виконання судового рішення, а відповідно і початок строку сплати коштів по договору. Станом на 15 грудня 2021 року в автоматизованій системі виконавчого провадження були відсутні записи про наявність відкритих виконавчих проваджень в яких би відповідач був би стягувачем, а ТОВ ?Т-Фактор? боржником. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачалося, що ТОВ ?Т-Фактор? змінив назву на ?Сейленс?, змінив місцезнаходження з міста Бровари на: 54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Космонавтів, будинок 81, в процесі припинення не перебуває, в процесі провадження у справі про банкрутство не перебуває; має статутний капітал в розмірі 5500000,00 грн. Відповідач не подає виконавчий документ у виконавчу службу тому, що прийняв в рахунок виконання зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? квартиру [ADDRESS] , на яку 07 жовтня 2021 року зареєстрував право власності на підставі договору №194 від 20 січня 2012 року про участь у спільному будівництві житлового будинку в [ADDRESS] , що був укладений між ним та ТОВ ?Т-Фактор?. Справа, в якій позивач надавав відповідачу правову допомогу, була пов`язана зі справою № 361/8517/14-ц за позовом [PERSON] до ТОВ ?Т-Фактор? про розірвання договору №194 від 20 січня 2012 року про участь у спільному будівництві житлового будинку в [ADDRESS] , по якому відповідач сплатив грошові кошти в сумі 359125,00 грн. для отримання квартири [ADDRESS] загальною площею 45,1 кв.м. на 1 поверсі 3 секції, після введення будинку в експлуатацію. На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2014 виникло грошове зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? сплатити на користь відповідача кошти в розмірі 359125,00 грн. Присуджені з допомогою позивача на користь відповідача збитки, це додаткові зобов`язання, які залежать від основного зобов`язання, тому що є правовим наслідком розірвання договору у зв`язку з істотним його порушенням ТОВ ?Т-Фактор?. Примусове виконання судових рішень здійснювалося Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління територіального юстиції у Київській області. Станом на 15 жовтня 2019 року були відкриті виконавчі провадження по виконанню всіх судових рішень, підтвердженням чому є інформація з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 15.10.2019. Усі виконавчі провадження відповідача були приєднані до зведеного виконавчого провадження №40281390 відносно боржника ТОВ ?Т-Фактор? до складу якого, станом на 28.09.2016 входило 33 виконавчі провадження на загальну суму 10 811905,12 грн. Позивач зазначив, що 21 жовтня 2013 року у зведеному виконавчому провадженні державним виконавцем складено акт опису й арешту майна ТОВ ?Т-Фактор? - незавершеного будівництва житлового 16-поверхового будинку за адресою: [ADDRESS] , який складається з трьох секцій (під`їздів) два з яких збудовані, третій будується. Будівля з білої цегли. Вікна, двері відсутні. Вказаним Актом на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним: відчужувати у будь-який спосіб; змінювати технічний стан у будь-який спосіб. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання представник ТОВ ?Т-Фактор? Панченко А.М. Акт опису й арешту майна від 21 жовтня 2013 року (далі акт) складений для забезпечення реального виконання рішень приєднаних до зведеного виконавчого провадження за рахунок реалізації вказаного в акті об`єкта незавершеного будівництва. З посиланням на цей акт Апеляційний суд Дніпропетровської області, рішенням від 16 березня 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року, скасував рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року у справі №200/11097/16-ц про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва за [PERSON] . На цей акт також посилався начальних Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління територіального юстиції у Київській області у постанові від 10.08.2016, якою скасовував постанову державного виконавця від 03.08.2016 про звільнення об`єкта незавершеного будівництва з під арешту. Позивач вказав, що з 2020 року поведінка відповідача перестала відповідати його попередньому волевиявленню на отримання присуджених судом коштів. Він не оскаржував повернення виконавчого документа без виконання, не подав його повторно на примусове виконання. Всупереч судовим рішенням про розірвання договору та стягнення на користь відповідача коштів, дії останнього були направлені на отримання зазначеної вище квартири у новобудові по [ADDRESS] . Підтвердженням цьому є той факт, що у жовтні 2020 року відповідач булв включений у перелік інвесторів (фізичних осіб), які підтвердили оплатою та мають право на отримання у власність квартир (приміщень) після введення житлового будинку по [ADDRESS] в експлуатацію. Із цього вбачається, що відповідачу має належати квартира [ADDRESS] , площею 42,25 кв.м., в третій секції будинку. Зі слів відповідача, виконавчі листи по стягненню з ТОВ ?Т-Фактор? коштів, на виконанні в виконавчій службі не знаходяться, так як були повернуті ще в 2020 році. Свого зобов`язання перед позивачем відповідач не визнає мотивуючи тим, що одержала квартиру, а не гроші. Позивач з відповідачем не погоджується, так як зобов`язання відповідача виникло з договору, який є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач погоджувався сплатити позивачу як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена відповідачу судом. Суд присудив на користь відповідача грошову суму. Позивач виконав своє зобов`язання належним чином, отже настала черга зустрічного виконання зобов`язання відповідачем. Будучи пов`язаними взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання. Договір не розірвано, недійсним не визнано, підстав для відмови від нього немає, грошове зобов`язання по ньому не припинено. Відповідно до п. 6.2 договору, в частині грошового зобов`язання договір діє до повного його виконання. Відповідачу надавалась можливість не сплачувати позивачу кошти поки відповідач не одержить належне від ТОВ ?Т-Фактор?. Надана відповідачу можливість відновити (покращити) свою платоспроможність за допомогою стягнення присуджених на його користь коштів, була спрямована на забезпечення повного виконання ним свого зобов`язання перед позивачем. Ця можливість була втрачена за обставин, за які позивач не несе відповідальності, а саме коли відповідач здійснив заміну виконання - замість грошей прийняла квартиру. Оскільки відповідач не подавав виконавчий документ на примусове виконання після його повернення у 2020 році, а також оскільки причина, для якої надавалось відстрочення виконання грошового зобов`язання відпала з отриманням відповідачем квартири, то 18 грудня 2021 року позивач направив відповідачу вимогу про сплату грошових коштів протягом тридцяти днів від дня пред`явлення вимоги. Вимога була вручена відповідачу 22 грудня 2021 року. Строк сплати закінчився 21 січня 2022 року. Кошти відповідачем сплачені не були. В будинку по [ADDRESS] вартість квартири, подібної до тої, яку прийняла відповідач, складає від 1070000,00 грн., тому відповідач має можливість виконати грошове зобов`язання перед позивачем. Дії відповідача, який спочатку уклав з позивачем договір про правову допомогу в суді у справі про стягнення з ТОВ ?Т-Фактор? коштів та взяв зобов`язання заплатити позивачу винагороду за досягнення позитивного результату після отримання присуджених судом на його користь коштів, а згодом перестав вчиняти дії по стягненню коштів, прийняв в рахунок виконання зобов`язання квартиру в новобудові по [ADDRESS] і не виконує своє зобов`язання по оплаті винагороди позивачу, є недобросовісними. Відповідач не може одержувати вигоду із власного правопорушення. 08 квітня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 06 липня 2022 року. 24 серпня 2022 року позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначав, що відзив на позовну заяві він не отримував. Послався на те, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу виконання умов договору про надання правової допомоги №23/10 від 23.10.2015, а саме його підпункту 4.2.2 пункту 4.2., яким визначено, що винагорода встановлюється у наступному розмірі: ?За досягнення позитивного результату - визнання ТОВ ?Т-Фактор? в досудовому порядку вимоги Замовника або задоволення позову судом, - згідно з протоколом погодження договірної винагороди, який додається до Договору і є його невід`ємною частиною. Замовник зобов`язаний сплатити винагороду, визначену цим підпунктом Договору, у дводенний строк з моменту одержання належних йому від ТОВ ?Т-Фактор? сум збитків?. Протоколом погодження договірної винагороди позивача за досягнення позитивного результату від 23.10.2015 (додаток 2 до Договору), визначено: ?Підтверджуємо, що сторони дійшли до взаємної згоди щодо винагороди Виконавця за досягнення позитивного результату і приймаємо її в розмірі - 35 % від суми збитків, що підлягатиме стягненню з ТОВ ?Т-Фактор? на користь Замовника за рішенням суду. Отже, Договором обумовлено виникнення права позивача на винагороду за досягнення позитивного результату настанням хоча б однієї з двох обставин: визнання ТОВ ?Т-Фактор? в досудовому порядку вимоги [PERSON] або задоволення позову [PERSON] до ТОВ ?Т-Фактор? судом. Оскільки в досудовому порядку врегулювати спір між [PERSON] та ТОВ ?Т-Фактор? не вдалося, то спір вирішувався в судовому порядку і завершився задоволенням позову [PERSON] . Обставина, якою було обумовлено встановлення позивачу винагороди за досягнення позитивного результату, настала. У позові до [PERSON] позивач зазначає, що позитивним результатом, за який встановлюється винагорода, є задоволення позову судом, а отримання [PERSON] коштів від його боржника ТОВ ?Т-Фактор? - це обставина, з якою пов`язаний початок строку сплати винагороди. Цей строк настав після того, як [PERSON] , в рахунок виконання зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор?, прийняв квартиру замість коштів. Відповідач відзиву на позов не подав, але при спілкуванні з ним відповідач не визнавав свого зобов`язання мотивуючи тим, що позитивним результатом, за який встановлювалась винагорода, є одержання ним грошей, а він одержав квартиру, а не гроші. Якщо порівняти між собою підпункт 4.2.2 та підпункт 4.2.1 Договору, то можна з`ясувати, що в підпункті 4.2.1 так само перша частина визначає розмір винагороди, і за що платиться винагорода, а далі визначається, коли вона платиться, тобто мова йде про строк сплати винагороди. Порівнючи підпункт 4.2.2 Договору зі змістом зобов`язання позивача по Договору, то можна з`ясувати, що одержання коштів для відповідача не входить до його обов`язків, оскільки правовою допомогою згідно п. 1.2 Договору, є: ?1.2.1. Вчинення дій необхідних для подання в Броварський міськрайонний суд Київської області позовної заяви до ТОВ ?Т-Фактор? з вимогою про стягнення збитків завданих розірванням договору №194 від 20.01.2012 року. 1.2.2. Забезпечення реалізації прав і обов`язків Замовника в цивільному судочинстві при розгляді справи судом першої інстанції. Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Договору та пункту 6.1 Договору одночасно із закінченням розгляду справи судом першої інстанції закінчився строк Договору в частині надання правової допомоги та припинилися повноваження Виконавця. Для відповідача правова допомога мала інтерес не сама по собі, а переслідувала певну мету - присудження з ТОВ ?Т-Фактор? грошової компенсації (суми збитків завданих розірванням договору №194 від 20.01.2012 року). Наявність або відсутність бажаного судового рішення, що захищатиме права і інтереси відповідача, є для нього чіткою і найбільш переконливою оцінкою якості його послуг. Судове рішення є юридичний факт, з яким сторони пов`язують за Договором умови виплати винагороди за надану правову допомогу в суді. Одержання належних від ТОВ ?Т-Фактор? сум збитків, залежало від волі відповідача. Але замість грошей, право вимоги на які мав відповідач, він прийняв квартиру [ADDRESS] . Отже, по факту, відбулася заміна виконання наслідків розірвання договору №194 від 20 січня 2012 року шляхом прийняття квартири замість грошей. Оскільки відповідач прийняв квартиру в рахунок виконання грошового зобов`язання ТОВ "Т-Фактор" повернути на його користь кошти, внаслідок розірвання договору № 194 від 20 січня 2012 року, то суду потрібно враховувати, що у зміст цього зобов`язання входить не тільки основний борг 359125, 00 грн. присуджений відповідачу у справі №361/8517/14-ц, а й присуджена відповідачу, з допомогою позивача у справі № 361/7555/15-ц, сума збитків в розмірі 95527,25 грн., яка є додатковою до основного боргу тобто носить акцесорний характер. Прийняття квартири замість грошей так само погашає зобов`язання, як і сплата грошей. Якщо вартість квартири більша за борг, то погашається вся сума боргу. Як зазначалось вище, збитки в сумі 95527,25 грн. були присуджені [PERSON] , щоб він зміг придбати житло аналогічне тому, право на яке він втратив у зв`язку з розірванням договору №194 від 20 січня 2012 року, тому що зросла ціна одного квадратного метра будівництва за період лютий 2012-грудень 2014 року. Вартість квартири, прийнятої відповідачем, перевищує загальну суму коштів присуджених йому зазначеними судовими рішеннями у зв`язку з розірванням договору № 194 від 20 січня 2012 року. Інформація з сайта ЛУН (Новобудови Броварів), підтверджує, що в будинку по [ADDRESS] вартість квартири, подібної до тої, яку прийняв відповідач складає від 1070000,00 грн. Позивач вважає, що присуджена відповідачу, з допомогою позивача у справі № 361/7555/15-ц, сума збитків погашена, так само як і основний борг, шляхом прийняття квартири. Виконавчий лист, виданий по цьому судовому рішенню, був приєднаний до зведеного виконавчого провадження № 40281390, що підтверджується п.24 облікової картки на зведене виконавче провадження №ЄДРВП 40281390. 05 вересня 2022 року від представника відповідача до суду надійшли пояснення по даній справі, в яких відповідач заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні. Послався на те, що дійсно, 23 жовтня 2015 року між відповідачем (Замовник) та позивачем (Виконавець) був укладений договір про надання правової допомоги № 23/10. Згідно з цим договором позивач надавав відповідачу правову допомогу в Броварському міськрайонному суді Київської області у справі №361/7555/15-ц за позовом [PERSON] до ТОВ ?Т-Фактор? про стягнення збитків. Єдиним предметом вказаного Договору, відповідно до п. 1.2.1. Договору є вчинення дій необхідних для подання в Броварський міськрайонний суд Київської області позовної заяви до ТОВ ?Т-Фактор? з вимогою про стягнення збитків завданих розірванням договору №194 від 20.01.2012 року. Відповідач не уповноважував позивача на надання йому правової допомоги в справах щодо отримання прав власності на будь-яке нерухоме майно, або щодо вчинення інших дій. Фактично на момент укладання Договору про надання правової допомоги від 23 жовтня 2015 року № 23/10 контрагент відповідача - ТОВ ?Т-Фактор? мав численну заборгованість (понад 10 млн. грн.) та перебував в процедурі ліквідації. Відповідно до п.4.1. Договору сума винагороди обчислюється виходячи з розміру винагороди за 1 годину роботи Виконавця, кількості годин роботи, та позитивного результату. Відповідно до п.4.2.1. Договору за вчинення дій необхідних для подання позовної заяви та представництво в суді першої інстанції Замовник сплачує Виконавцю 4000 гривень. Вказані кошти були повністю сплачені Замовником Виконавцю - що підтверджує й сам Виконавець в позовній заяві. Відповідно до п.4.2.2. Договору та відповідного протоколу погодження ціни - виключно за досягнення Виконавцем позитивного результату - Замовник сплачує Виконавцю 35% від одержаних Виконавцем від ТОВ ?Т-Фактор? (грошових коштів) у вигляді сум збитків. Позитивним результатом відповідно до умов Договору якраз і є отримання Замовником коштів сум збитків від ТОВ ?Т-Фактор?. Таким чином, Договір встановлює, що додаткова оплата (35%) сплачується Замовником Виконавцю виключно при обов 'язковій сукупності наступних умов: - досягнення Виконавцем позитивного результату його роботи - одержання Замовником від ТОВ ?Т-Фактор? сум збитків; - безпосереднє отримання Замовником від ТОВ ?Т-Фактор? (внаслідок дій Виконавця) - грошових коштів (на рахунок чи готівкою) в сумі збитків. Вказане підтверджує сам позивач в позові. Вказаний Договір не містить нечітких або незрозумілих положень. І навіть якби такі положення б мали місце, то відповідно до ч.8 ст. 18 Закону України ?Про захист прав споживачів? нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачиться на користь споживача. Сукупність умов щодо оплати додаткової винагороди не було виконано. Мало того, жодної умови для оплати додаткової винагороди за досягнення позитивного результату не було виконано: - виконавець під час дії Договору (або й після його закінчення) - не досяг позитивного результату - не отримав для Замовника кошти в сумі збитків; - замовник під час дії Договору (і після його закінчення) не отримав від ТОВ ?Т-Фактор? жодних грошових коштів у будь-якій формі та сумі. Таким чином, виконавець не досяг позитивного результату, кошти отримані замовником не були, відповідно додаткова винагорода не оплачується й вимоги позивача є безпідставними. Усі виконавчі документи в зведеному виконавчому провадженні (хоча вони й не стосуються умов Договору) були фактично повернуті замовнику без виконання у зв`язку з відсутності майна ТОВ ?Т-Фактор?. Виключно, після втручання Броварської міської ради Київської області, участі держави, добудови багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] отримав квартиру, за яку ним були сплачені кошти в 2008 році. Окрім того, фактичне отримання у власність квартири відбулось внаслідок (інших) судових процесів, в яких позивач участі не брав. Предметом вказаного Договору було виключно - стягнення грошових коштів за фактичне невиконання ТОВ ?Т-Фактор? умов договору та користування останнім коштами, що належить [PERSON] . Також, відповідач зазначив, що позивач в позові - не вірно трактує умови Договору - та зазначає, що досягнення позитивного результату є задоволення позову судом, що не відповідає умовам Договору. Відповідно до умови Договору - досягнення позитивного результату є отримання коштів Замовником від ТОВ ?Т-Фактор?. Відповідач не здійснював заміну виконання рішення суду, як про це зазначає позивач в своєму позові. По-перше у відповідача відсутнє процесуальне право змінювати порядок виконання рішення суду, по-друге - рішення суду не виконане, всі виконавчі документи повернуті. Квартира не має жодного відношення до позову про стягнення збитків. Згідно підпункту 4.2.2. пункту 4.2 Договору, досягнення позитивного результату є визнання ТОВ ?Т-Фактор? в досудовому порядку вимоги Замовника або задоволення позову судом. Замовник зобов`язаний сплатити винагороду, визначену цим підпунктом Договору, у дводенний строк з моменту одержання сум збитків. Отже, відповідач погоджувався сплатити позивачу, як винагороду відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена відповідачу судом та отримана ним на підставі даного рішення суду. Справа, в якій позивач надавав відповідачу правову допомогу, - це додаткові зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? перед [PERSON] , які виникли внаслідок того, що ТОВ ?Т-Фактор? не виконував свої зобов`язання по договору. Отже, ТОВ ?Т-Фактор? зобов`язаний був сплатити [PERSON] кошти, але [PERSON] прийняв замість грошей квартиру в рахунок виконання по попередньому договору №64 від 13 грудня 2010 року. [PERSON] законно отримав квартиру, за яку ним були сплачені кошти в 2008 році. Крім того, заміна виконання має місце тоді, коли (за відсутності такої умови в самому зобов`язанні) кредитор замість дії, яку зобов`язаний був здійснити боржник, приймає іншу дію як сурогат виконання. При цьому заміна виконання допускається тільки за згодою кредитора, а зобов`язання вважається виконаним у момент, коли кредитор прийняв заміну виконання. Оскільки зобов`язальні правовідносини, в яких перебував [PERSON] з ТОВ ?Т-Фактор?, не пов`язані з особистими якостями ТОВ ?Т-Фактор? (борг може бути сплаченні будь-якою особою, а не тільки боржником, тому, що змістом зобов`язання є платіж грошей тобто дія, яка не пов`язана з особистістю даного боржника), то зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? вважається виконаним і тоді коли його виконання проведено іншою особою з яких би то не було б міркувань. Із Договору про надання правової допомоги виникли два зобов`язання: 1) зобов`язання надати правову допомогу в суді, у якому відповідач (Замовник) мав права (був кредитором), а позивач (Виконавець) ніс обов`язки (був боржником) (Позовні вимоги [PERSON] були повністю задоволені - присуджено стягнути на користь [PERSON] з ТОВ ?Т-Фактор? грошову суму в загальному розмірі 95527,25 гри.); 2) зобов`язання оплатити надання правової допомоги, у якому позивач (Виконавець) має права (є кредитором), а відповідач (Замовник) несе обов`язки (є боржником). (Кошти в розмірі 4000 грн. відповідач оплатив). Вказане вище судове рішення набрало законної сили, тому зобов`язання позивача щодо надання правової допомоги припинилось виконанням, проведеним належним чином. 04 грудня 2015 року одночасно із набранням законної сили рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2015 року зобов`язання позивача щодо надання правової допомоги припинилось виконанням, проведеним належним чином. Що стосується винагороди, відповідач сам визначив термін оплати винагороди відповідно до другого речення підпункту 4.2.2 п. 4.2 договору замовник зобов`язаний сплатити винагороду за досягнення позитивного результату у дводенний строк з моменту одержання належних йому від ТОВ ?Т-Фактор? сум збитків. Отже, вказаний дводенний термін так і не наступив. 13 вересня 2022 року від позивача до суду надійшло пояснення з приводу поданого відповідачем доказу, де позивач посилається на те, що в судовому засіданні, яке відбулося 05.09.2022, відповідач подав доказ постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольського Андрія Анатолійовича від 31.03.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу. Поданий відповідачем доказ підтверджує, що 31.03.2020 виконавчий лист №361/7555/15-ц, виданий 04.01.2016 Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТОВ ?Т-Фактор? на користь [PERSON] збитків в сумі 95527,25 грн., та витрат за надання правової допомоги 2756, 00 грн. постановлено повернути [PERSON] на підставі п.2 ч.І ст. 37 Закону України ?Про виконавче провадження?, у зв`язку з відсутністю у ТОВ ?Т-Фактор? майна, на яке може бути звернено стягнення. Зазначений доказ потрібно досліджувати разом із Актом опису й арешту майна від 21.10.2013 та обліковою карткою на зведене виконавче провадження №ЄДРВП 40281390. Акт опису й арешту майна від 21 жовтня 2013 року (далі Акт) складений для забезпечення реального виконання рішень приєднаних до зведеного виконавчого провадження № 40281390. Виконавчий лист №361/7555/15-ц від 04.11.2016 року, що видав Броварський міськрайонний суд Київської області, був приєднаний до зведеного виконавчого провадження № 40281390, що підтверджується п.24 облікової картки на зведене виконавче провадження №ЄДРВП 40281390. Актом було проведено опис об`єкта, в будівництво якого [PERSON] вкладав гроші. Вказаним Актом на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним: відчужувати у будь-який спосіб; змінювати технічний стан у будь-який спосіб. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.03.2020 року не зазначено про виключення з опису та про зняття арешту з майна зазначеного в Акті, тому, що виконавче провадження не є закінченим і стягувач мав право повторно звернутись із заявою про примусове виконання рішення суду. Про можливість повторного пред`явлення для виконання виконавчого документу вказано в п. 2 зазначеної постанови. Поведінку відповідача, після повернення йому виконавчого документа на підставі постанови від 31.03.2020 року, потрібно оцінити на предмет її добросовісності. Знаючи, що по чаток строку сплати винагороди позивачу залежить від одержання ним коштів відповідач не здійснював повторного пред`явлення для виконання виконавчого документу, а у жовтні 2021 року прийняв квартиру замість присуджених судом грошей. Прийняття квартири замість грошей зробило строк сплати винагороди позивачу невизначеним (відповідач зробив так, що обставина, якою обумовлено початок строку сплати винагороди, і настання якої залежало від його волі, не настане). Позивач посилається на те, що з його допомогою відповідачу було додатково присуджено: -95527,25 грн - сума збитків, присуджена відповідачу рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2015 року по справі №361/7555/15-ц, щоб відповідач зміг придбати житло аналогічне тому, право на яке він втратив у зв 'язку з розірванням договору №194 від 20 січня 2012 року. -232406,35 грн.- Інфляційні річні та проценти за користування коштами, присуджені відповідачу рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.03.2016 року по справі №361/7380/2015-ц (в тому числі: інфляційне збільшення суми боргу за період з січня 2015 року по жовтень 2015 року в розмірі 141948 грн. 63 коп.; 3% річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 28 грудня 2014 року по 13 листопада 2015 року в розмірі 9452 грн. 89 коп.; проценти за користування грошовими коштами у розмірі 81004 грн. 83 коп.). З цього прикладу видно, що у листопаді 2015 року розмір грошових вимог [PERSON] , завдяки допомозі позивача, значно перевищував ринкову вартість житла, яке він втратив розірвавши договір. Якби відповідач був послідовним в своїй поведінці і продовжував в судовому порядку збільшувати грошові вимоги на суми інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами за період з листопада 2015 року по жовтень 2021 року, то грошова сума, присуджена йому від його боржника, була б значно більшою від вартості квартири, яку він прийняв. І всю присуджену судом суму [PERSON] одержав би або від ТОВ ?Т-Фактор?, або від наступного забудовника об`єкта, в будівництво якого відповідач вкладав гроші, який був описаний, арештований і щодо якого було встановлено обмеження права користування ним (відчужувати у будь-який спосіб; змінювати технічний стан у будь-який спосіб) до повного виконання забезпечених ним судових рішень. Наступними після ТОВ ?Т-Фактор? забудовниками, починаючи з третього кварталу 2019 року були спільно Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради та ПРАТ ВПБФ "АТЛАНТ," замінений в квітні 2020 року на ТОВ ?КАГАН і КО?. З інформації з сайта ЛУН (Новобудови Броварів) вбачається, що здійснюється продаж квартир від забудовника по [ADDRESS] . Якби відповідач використовував зазначені вище приватно-правові інструментарії для захисту своїх прав, то він би домігся задоволення своїх грошових вимог, тому, що забудовнику, щоб зняти арешт, довелося б виконати судові рішення. Оскільки відповідач не збільшував в судовому порядку свої грошові вимоги на суми інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами за період з листопада 2015 року по жовтень 2021 року, то йому вигідніше було отримати від забудовника квартиру ніж присуджені йому гроші. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив, наполягав на задоволенні позову, вважає, що всі обставини зазначені у позовній заяві були доведені під час розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення та просила відмовити у задоволенні позовних вимог, надала пояснення аналогічні викладеним письмово, також суду пояснила, що оскільки позивач діяв як суб"єкт підприємницької діяльнгості, тому він не має права на "гонорар успіху", як форму оплати винагороди адвоката, нараховування та оплата якого залежить від настання основної події - отримання коштів клієнтом. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, про відмову в задоволенні позову. Відповідно ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 1 Закону України ?Про адвокатуру та адвокатську діяльність? договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України ?Про адвокатуру та адвокатську діяльність?). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідн ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Судом встановлено, що що 07 листопада 2014 року між ФОП [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) був укладений договір про надання правової допомоги №7/11. Відповідно до п. 1.2.1. Договору є вчинення дій необхідних для подання в Броварський міськрайнний суд Київської області позовної заяви до ТОВ "Т-Фактор" з вимогою про стягнення збитків завданих розірванням договору № 194 від 20.01.2012 року. Відповідно до п.4.1. Договору сума винагороди обчислюється виходячи з розміру винагороди за 1 годину роботи Виконавця, кількості годин роботи, та позитивного результату. Відповідно до п. 4.2.1. Договору за вчинення дій необхідних для подання позовної заяви та представництво в суді першої інстанції Замовник сплачує Виконавцю 4000 гривень. Вказані кошти були повністю сплачені Замовником Виконавцю - що підтверджує й сам Виконавець в позовній заяві. Відповідно до п.4.2.2. Договору за досягнення позитивного результату- визнання ТОВ "Т-Фактор" в досудовому порядку вимоги Замовника або задоволення позову судом, згядно із протоколом погодження договірної винагороди, який додатється до Договору і є невід"ємною його частиною. Замовник зобов"язаний сплатити винагороду, визначену цим підпунктом Договору, у дводенний строк з моменту одержання неліжних йому від ТОВ "Т-Фактор" сум збитків. 23 жовтня 2015 року між сторонами укладений протокол погодженої договірної винагороди виконавця за досягнення позитивного результату, 35 % від суми збитків, що підлягатиме стягненню з ТОВ "Т-Фактор" на користь замовника за рішенням суду. Таким чином, Договір встановлює, що додаткова оплата (35%) сплачується замовником виконавцю виключно при обов`язковій сукупності наступних умов: - досягнення виконавцем позитивного результату його роботи - одержання Замовником від ТОВ ?Т-Фактор? сум збитків. - безпосереднє отримання замовником від ТОВ ?Т-Фактор? (внаслідок від виконавця) грошових коштів (сум збитків) та у двохденний строк із їх одержання, сплатити винагороду замовнику. 16 грудня 2014 року рішенням Брварського міськрайонного суду Київської області позовм [PERSON] до ТОВ "Т-Фактор", третя особа ТОВ "Північзахідтрансбуд" про розірвання договору та повернення коштів на його виконання задоволено, розірвано договір №194 "Про участь у спільному будівництві житлового будинку в [ADDRESS] " від 20 січня 2012 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Т-Фактор" і [PERSON] ,стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Фактор", ідентифікаційний номер 36432448 на користь [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , сплачені грошові кошти у розмірі 359 125(триста п`ятдесят дев`ять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок, а також стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Фактор" на користь держави 3591 (три тисячі п`ятсот дев`яносто одну) гривню 25 копійок. У вказаній справі позивач не надавав правової допомоги [PERSON] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2015 року, позовм [PERSON] задоволено, стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Фактор" на користь [PERSON] збитки в сумі 95527 грн. 25 коп., за надання правової допомоги 2756 грн., а також стягнуто в дохід держави несплачений судовий збір в сумі 1432 грн. 90 коп. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.01.2022 року вбачається, що за [PERSON] була зареєстровна квартира за адресою [ADDRESS] . Підстава реєстрації попередній договір, серія та номер: б/н, виданий 09.07.2008, видавник: ТОВ "Північзахідтрансбуд" та [PERSON] ; довідка, серія та номер: 200, виданий 20.08.2008, видавник: ТОВ "Північзахідтрансбуд"; додаткова угода до попереднього договору № 57 від 09.07.2008, серія та номер: б/н, виданий 19.11.2008, видавник: ТОВ "Північзахідтрансбуд" та [PERSON] ; договір про участь у спільному будівництві житлового будинку в [ADDRESS] , серія та номер: 57-Ф, виданий 05.10.2011, видавник: ТОВ "Т-ФАКТОР" та [PERSON] ; договір про участь у спільному будівництві житлового будинку в [ADDRESS] , серія та номер: 194, виданий 20.01.2012, видавник: ТОВ "Т-ФАКТОР" та [PERSON] ; довідка, серія та номер: 01-32/398, виданий 07.09.2021, видавник: Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 10.09.2021,видавник: Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області та [PERSON] ; договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: П21-Б/194, виданий 16.09.2021 року,видавник: ТОВ "Каган і Ко" та [PERSON] ; акт приймання-передачі майнових прав, серія та номер: б/н, виданий 20.09.2021 року видавник: ТОВ "Каган і Ко" та [PERSON] ; довідка, серія та номер: П21-Б/194, виданий 20.09.2021, видавник: ТОВ "Каган і Ко"; витяг зі списку інвесторів, серія та номер: П21-Б/194/1, виданий 20.09.2021, видавник: 'ТОВ "Каган і Ко"; технічний паспорт, серія та номер: ТТ01: 7831-8342-2980-2265 , виданий 05.10.2021, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ; витяг зі списку інвесторів, серія та номер: П21-Б/194/1, виданий 20.09.2021, видавник: 'ТОВ "Каган і Ко" Підстава внесення запису:рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60919993 від 13.10.2021 08:41:53, [PERSON] , Виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області, Київська обл. 31 березня 2020 року постановою про повернення виконавчого документу стягувачу, виконавчий лист № 361/7555/15-ц виданий 04.01.2016 року виданий Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТОВ "Т-Фактор" на користь [PERSON] збитків у сумі 95527 грн. 25 коп., за надання правової допомоги 2756 грн. повернуто стягувачу. У вказаній постанові зазначено про наступне, що вжитими виконавцем заходами встановлено, що згідно відповіді ДПС України за боржником обліковувася розрахункові рахунки, на які накладено арешт. Проте грошові кошти на рахунках відсутні. Згідно відповіді ДПС України станом на 2020 рік, розрахункові рахунки за боржником не значаться. Згідно повідомлення бази даних АІС "Автомобіль, відсутня інформація про зареєстровану транспортну техніку за боржником. Згідно даних Головного управління статистики в Київській області боржник зареєстрований за адресою зазначеною у виконавчому документі. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником не зареєстровано право власності на нерухоме майно, земельна ділянка за адресою [ADDRESS] належить територіальній громаді м. Бровари, в оренду чи користування боржнику не передавалася, станом на 30.03.2020 року відсутня інформація про реєстрацію об`єкта незавершеного будівництва за вказаною адресою. Згідно акту державного виконавця боржник за адресою зазначеною у виконавчому документі не знаходиться, встановити інше місце знаходження боржника не вдалось. Суму боргу, виконавчого збору та витрат не стягнуто. Таким чином, із вищенаведеного вбачається, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2015 року не виконано в порядку примусового виконання, грошові кошти в сумі 95527 грн. 25 коп., та за надання правової допомоги 2756 грн. не були стягнуті та [PERSON] в порядку виконання рішення суду від відповідача отримані не були. Згідно з положеннями статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання. Відповідно до приписів статей 525, 526, частини першої статті 530 ЦК України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. Згідно зі статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином, суд звертає увагу на умови визначені та погоджені сторонами у п.п. 4.2.2. договору № 23/10 про надання правової допомоги від 23.10.2015 року та протокол погодженої договірної винагороди виконавця за досягнення позитивного результату, 35 % від суми збитків, що підлягатиме стягненню з ТОВ "Т-Фактор" на користь замовника за рішенням суду. Умови які визначені у вказаному підпункті так і не настали, оскільки зібрані та досліджені у судовому засіданні письмові докази не містять підтвердження вказаним обставинам. Відсутні належні та допустимі докази, що замовник одержав від ТОВ "Т-Фактор" сум збитків визначені у рішенні Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2015 року, а тому позов є необгрунтованим, не підтверджений належними доказами і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed