Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, загальною площею - 10,6822 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122780500:01:001:0344. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] , є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Визирка, Лиманського району, Одеської області. За життя [PERSON] залишила заповіт яким позивачу заповіла усе своє майно. | Позивач, в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Білоконь О.М. Але оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору не має можливості у зв`язку із наявними розбіжностями в правовстановлюючих документах на спадкове майно (дати народження спадкодавця). Оскільки у інший спосіб позивач позбавлений можливості оформити спадщину він вимушений звертатися до суду із даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилися, звернувся до суду з заявою в якій просили справу розглядати без його участі, за наявними в справі доказами. Представник відповідача Визирської сільської ради Одеського району Одеської області надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні позовних вимог покладється на розсуд суду. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Лиманським районним відділом територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] набула у власність у порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] земельну ділянку площею 10,6822 га кадастровий номер 5122780500:01:001:0344. Право [PERSON] зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №501586951227, про що свідчить витяг №91028736. 07 листопада 2016 року [PERSON] залишила заповіт згідно до якого земельну ділянку яка розташована на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області розміром 10.6822 гектара цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла позивачу [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області та зареєстровано у реєстрі за №108. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Білоконь О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватний нотаріус Білоконь О.М. вказав позивачу на наявність розбіжностей у документах які підтверджують родинні зв`язки [PERSON] та позивача [PERSON] та правовстановлюючих документах на спадкове майно (дати народження спадкодавця), а саме: - \~ \~ \~ \~в свідоцтві про смерть [PERSON] , виданим Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 11 травня 2018 року, серія [NUMBER] , актовий запис №493 від 11 травня 2018 року та в свідоцтві про укладення шлюбу, виданим виконкомом Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 04 квітня 1992 року, серія [NUMBER] , актовий запис №10 від 04 квітня 1992 року - дата народження [PERSON] [INFO] , а згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, дата народження в вищезазначених документах виправлена з 15 березня на 11 березня; - в свідоцтві про народження спадкодавця ( [PERSON] ), виданого виконкомом Молницької сільради Герцаївського району Чернівецької області 30 березня 2001 року, серія [NUMBER] , запис №10 від 15 березня 1946 року зазначено дату народження [INFO] , яка співпадає з даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян; - \~ \~ \~ \~в заповіті, який посвідчений секретарем Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області від 07 листопада 2016 року за реєстровим № 108, дата народження [PERSON] (заповідача) 15 березня 1946 року; - \~ \~ \~ \~в правовстановлюючому документі на земельну ділянку, а саме свідоцтві про право на спадщину за законом, виданим, [PERSON] , приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області 03 липня 2017 року за реєстровим № 1073, дата народження [PERSON] , вказана 15 березня 1946 року. Підсумовуючи викладене суд вказує на те, що фактично у нотаріуса виник сумнів щодо належності спадкодавцеві правовстановлюючих документів та наявності родинних зв`язків між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] .. В той же час між сторонами відсутній будь який спір щодо права спадкодавця на спадщину, належності земельної ділянки тощо.. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. У свої постанові від 07.11.2018 у справі № 336/709/18-ц, ВС звернув увагу на те, що згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] оскільки останнім обрано не вірний спосіб захисту своїх прав визнання права власності на спадкове майно тоді як таке його право ніким не оспорюється. Водночас суд зазначає, що у даній ситуації для захисту прав позивачу доцільно було звернутися із завоюю про визнання факту належності спадкодавцеві документів про право власності та усунення розбіжностей у даті народження спадкодавця [PERSON] , а потім повторно звернення до нотаріуса у загальному порядку. Суд не може перебирати на себе повноваження інших державних органів, зокрема нотаріальних за відсутності фактичного спору між спадкоємцями. Судові витрати покладаються на позивача, відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК Країни.

Outcome: dismissed