Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

14.01.2021 року позивачка звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позов обґрунтовано тим, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходилася кримінальна справа №520/17436/15-к за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у якій [PERSON] визнано потерпілою, нею було заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричинених діями обвинуваченого, оскільки значна кількість грошових коштів витрачена на лікування та реабілітацію, а моральна шкода зумовлена чисельними стражданнями, наявною інвалідністю. Вироком Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2018 року визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 ч. КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 523 804, 53 грн. (п`ятсот двадцять три тисячі вісімсот чотири гривні п`ятдесят три копійки) та моральну шкоду в сумі 3 723 000 гривень (три мільйона сімсот двадцять три тисячі гривень). Під час перебування кримінальної справи в суді апеляційної інстанції [PERSON] помер, у зв`язку з чим ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 року вирок скасовано, кримінальне провадження закрито, цивільний позов залишено без розгляду. Втім, оскільки вирок скасовано з нереабілітуючих підстав, то зазначені у вироку обставини можна вважати встановленими. Відповідачі у даній справі є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , тому позивачка звернулася до суду з позовом до них як до осіб, до яких перейшли обов`язки померлого у зв`язку із прийняттям спадщини. Відповідачами було подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідачки позов не визнають, визначені скасованим вироком обставини вважають невстановленими, вказують про недоведеність судовим рішенням, яке набрало законної сили, винуватості [PERSON] у заподіянні шкоди, а також зазначають про те, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] . Також у відзиві відповідачі посилаються на матеріали кримінального провадження стосовно порушень прав обвинуваченого та недоведеність його вини. Позивачкою подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в обґрунтування якої зазначено, що після проведення оцінки та визначення вартості спадкового майна згідно наданих висновків про вартість майна ТОВ "ЛАРТЕКО" розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню, зменшено в межах вказаної суми. Відповідачками надано відзив на заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якого, крім доводів, викладених у відзиві, [PERSON] та [PERSON] вказують про недоведеність позовних вимог, відсутність спричинення шкоди з боку померлого [PERSON] та відповідачів, зазначають про неправильність складення наданих позивачкою висновків про вартість, у зв`язку з чим надали звіти про оцінку спадкового майна, виконані ТОВ "БІЗНЕС КОНСАЛТИНГ", які, на їхню думку, визначають дійсну вартість спадкового майна. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Витребувано у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пучкової І.А. копію спадкової справи №34/2019 щодо майна померлого [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2021 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі №520/10225/15-ц. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.08.2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.02.2022року. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 21.06.2022 року було призначено повторний авторозподіл справи. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.06.2022 року прийнято цивільну справу до свого провадження. Представник позивачки в судовому засіданні уточнений позов підтримала, просила суд його задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти позову, просив у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Суд встановив, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходилась кримінальна справа №520/17436/15-к за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015160480003890, відносно [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, в якій [PERSON] була визнана потерпілою. Під час розгляду кримінальної справи [PERSON] заявлено цивільний позов, згідно якого позивачка просила стягнути з [PERSON] матеріальну та моральну шкоду. 18.07.2018 року вироком Київського районного суду м. Одеси по справі №520/17436/15-к визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 ч. КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років. Цивільний позов потерпілої [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 523804,53 (п`ятсот двадцять три тисячі вісімсот чотири гривні пятдесят три копійок) та моральну шкоду в сумі 3723000 гривень (три мільйона сімсот двадцять три тисячі гривень). В інший частині позовних вимог відмовлено. На вирок Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2018 р. у кримінальній справі №520/17436/15-к захисником [PERSON] подано апеляційну скаргу. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 року, зокрема, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого задоволено частково. Вирок Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2018 у кримінальному провадженні №12015160480003890, внесеному до ЄРДР 02.08.2015, відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України скасовано. Закрито кримінальне провадження №12015160480003890, внесене до ЄРДР 02.08.2015, відносно [PERSON] за ч. 2 ст.15 ч.1ст. 115КК України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого. Цивільний позов потерпілої [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду. Таким чином, визначена вироком Київського районного суду м. Одеси по справі №520/17436/15-к від 18.07.2018 р. сума матеріальної та моральної шкоди сплаченане була незважаючи на встановлені фактичні обставини справи та розмір шкоди, спричиненої [PERSON] . Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого. Суд не погоджується з доводами відповідачів щодо недоведеності винуватості [PERSON] та спричинення шкоди позивачці у зв`язку із скасуванням вироку та закриттям кримінального провадження. З аналізу ч. 1 статті 284 КПК України вбачається, що пункт 5 цієї статті передбачає можливість продовження кримінального провадження, якщо таке провадження є необхідним для реабілітації померлого підозрюваного чи обвинуваченого. Під реабілітацією особи розуміється її виправдання або закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав. В такому випадку заінтересовані особи мають право заявити клопотання про продовження судового розгляду кримінального провадження з метою реабілітації померлого. Враховуючи, що жодним з учасників кримінального провадження не було заявлено клопотання про продовження розгляду справи для реабілітації померлого [PERSON] , зазначена Одеським апеляційним судом в ухвалі від 10.03.2020 року підстава закриття провадження є нереабілітуючою, а скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого є такими, що не реабілітують обвинуваченого. Суд вважає, що в межах розгляду Київським районним судом м. Одеси кримінальної справи №520/17436/15-к були встановлені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також спричинення [PERSON] матеріальної та моральної шкоди позивачці. Крім того, в судовому засіданні судом було досліджено оригінали чеків з аптек, квитанцій до прибутково-касових ордерів, виданих Військово-медичним клінічним центром Південного регіону Міністерства оборони України, де перебувала на лікуванні [PERSON] , банківських квитанцій, довідок медичних установ щодо вартості лікування, а саме, від Комунальної установи "Одеська обласна клінічна лікарня", Військово-медичного клінічного центру Південного регіону Міністерства оборони України, Комунальної установи "Міська клінічна лікарня №11", Комунальної установи "Міська клінічна лікарня №1" за період з серпня 2015 року до січня 2017 року, копії яких долучені до матеріалів справи, що підтверджують здійснені витрати на лікування [PERSON] на суму 523804 (п`ятсот двадцять три тисячі вісімсот чотири) гривні 53 коп. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частин 1, 2 статті 1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем, обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №58816658 від 19.12.2019, стосовно спадщини [PERSON] , померлого [INFO] ,заведено спадкову справу у Спадковому реєстрі за №65266277, спадкова справа у нотаріуса за №34/2019. Відповідно до довідки №43/01-16 від 12.03.2020 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пучкової І.А. про склад спадкоємців, склад спадкоємців: [PERSON] - спадкоємець за законом, [PERSON] - спадкоємець за заповітом, [PERSON] - спадкоємець за заповітом. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] належало наступне нерухоме майно: - будівля диспетчерської, за адресою: [ADDRESS] ; - нежиле приміщення-офіс, загальною площею 59,0 кв. м, за адресою: [ADDRESS] ; - двокімнатна квартира, загальною площею 73,0 кв. м, за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області №31/15-1346 від 04 березня 2020, згідно даним ЄДР ТЗ МВС, вказаний в запиті транспортний засіб «КІА SORENTO», 2007 р.в., чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , державні номерні знаки [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 23.01.2007 р. зареєстрований на ім`я [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що разом з наведеними об`єктами нерухомого майна, транспортним засобом та правами померлого [PERSON] на майно до відповідачів перейшов обов`язок померлого щодо відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на операції, стаціонарне лікування, придбання ліків, аналізи та діагностику позивачки. Стосовно відшкодування моральної шкоди, то відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно частини 2 статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» (надалі - Постанова Пленуму), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 5 Постанови Пленуму відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Матеріалами справи підтверджено, що позивачка внаслідок дій померлого [PERSON] зазнала тяжкі тілесні ушкодження, протягом тривалого часу знаходилась на лікуванні в медичних установах: КУ «Міська клінічна лікарня №1», КУ «Міська клінічна лікарня №11», у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону Міністерства оборони України, КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», перенесла чисельні операції, отримала першу групу інвалідності, відновити в повній мірі попередній стан здоров`я позивачки неможливо, [PERSON] втратила здатність пересуватися самостійно, більше шести років прикута до ліжка, позбавлена нормальних соціальних зв`язків, не має можливості працевлаштуватися, належним чином самостійно себе обслуговувати, користуватися благами суспільства. При визначенні граничного розміру шкоди, що підлягає стягненню з відповідачів, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Матеріали справи містять висновки про вартість об`єктів спадкового майна - приміщення диспетчерської, нежилого приміщення-офісу, двокімнатної квартири та транспортного засобу, надані позивачкою разом із заявою про зменшення розміру позовних вимог, а також звіти про оцінку наведеного майна, надані відповідачами. Відповідно до висновків про вартість від 23.07.2021 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "ЛАРТЕКО": - вартість нежитлового офісного приміщення, загальною площею 59,0 кв. м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , складає 1 322 000 (один мільйон триста двадцять дві тисячі) гривень 00 коп.; - вартість двокімнатної квартири, загальною площею 73,0 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , складає 1 780 000 (один мільйон сімсот вісімдесят тисяч) гривень 00 коп.; - вартість автомобіля марки «КІА» моделі «SORENTO», VIN [NUMBER] , складає 236 000 (двісті тридцять шість тисяч) гривень 00 коп.; - вартість нежитлового приміщення диспетчерської, загальною площею 1,0 кв. м, за адресою: [ADDRESS] , складає 7 800 (сім тисяч вісімсот) гривень 00 коп. Суд погоджується з розрахунком вартості нежитлового приміщення диспетчерської, наданого позивачкою виходячи з площі 21,1 кв.м, що складає 164 580 (сто шістдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят) гривень 00 коп. (7800 * 21.1), оскільки станом на момент проведення оцінки вказаного майна у оцінювача не було відомостей щодо площі вказаного об`єкта, тому висновок надано стосовно вартості 1,0 кв. м. Згідно звітів про оцінку майна ТОВ "БІЗНЕС КОНСАЛТИНГ": - вартість легкового автомобіля КІА SORENTO становить 1664 (одна тисяча шістсот шістдесят чотири) дол. США, що за курсом Нацбанку України станом на дату оцінки складає 43 961 (сорок три тисячі дев`ятсот шістдесят одна гривня); - вартість квартири за адресою: [ADDRESS] , становить 20 852 (двадцять тисяч вісімсот п`ятдесят два) дол. США, що за курсом Нацбанку України станом на дату оцінки складає 550 925 (п`ятсот п`ятдесят тисяч дев`ятсот двадцять п`ять грн.); - ринкова вартість нежитлового приміщення (офіс) за адресою: [ADDRESS] , становить 545 552 (п`ятсот сорок п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві грн.), що за курсом Нацбанку України станом на дату оцінки складає 20 650 (двадцять тисяч шістсот п`ятдесят) дол. США по курсу НБУ - 1долар США=25,419 грн, на 27 жовтня 2021 року; - ринкова вартість нежитлового приміщення (будівля диспетчерської) за адресою: [ADDRESS], становить 8 362 грн. (вісім тисяч триста шістдесят дві грн.), що за курсом Нацбанку України станом на дату оцінки складає 317 (триста сімнадцять) дол. США по курсу НБУ - 1 долар США= 25,419 грн, на 27 жовтня 2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. №1440 затверджено Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" (надалі - Національний стандарт №1), який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Відповідно до загальних вимог до складання звіту про оцінку та підготовки висновку про вартість майна Національного стандарту, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити, серед іншого, опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Суд критично ставиться до звітів про оцінку від 27.10.2021 року, наданих ТОВ "БІЗНЕС КОНСАЛТИНГ", долучених відповідачами, оскільки з аналізу їх змісту неможливо встановити дійсні інформаційні джерела визначення вартості кожного з об`єктів, що підлягав оцінці, відсутні конкретні пропозиції на ринку нерухомості та транспортних засобів, які можливо проаналізувати. У вказаних звітах, окрім звіту про оцінку двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , де взагалі не вказується про інформаційну базу, оцінювачем вказується, що основною інформаційною базою стала мережа Інтернет, сайти провідних ріелторських компаній (компаній з продажу автомобілів), а також періодичне друковане видання Aviso. Проте, в інформаційних таблицях стосовно кожного з об`єктів оцінки відсутня конкретна пропозиція з продажу з її характеристиками, натомість в звіті про оцінку транспортного засобу "KIA SORENTO" міститься лише посилання як на джерело інформації на загальну сторінку веб-сайту "avto.ria.com", без посилання на конкретний аналогічний об`єкт для порівняння, що унеможливлює перевірку дійсної наявності такої пропозиції на ринку транспортних засобів. У звітах про оцінку двокімнатної квартири, нежитлового приміщення (офісу), нежитлового приміщення (будівля диспетчерської) в таблицях даних про приміщення схожого функціонального використання в якості джерела інформації вказано номери телефонів, які жодним чином не визначають наявності реальної конкретної пропозиції з продажу на ринку нерухомості, що також робить неможливим встановлення об`єктивності висновку про оцінку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд зазначає, що висновки про вартість, надані суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "ЛАРТЕКО", містять посилання на конкретні інформаційні джерела: сайти ріелторських компаній та компаній з продажу автомобілів, що робить можливим дійти висновку про наявність відповідних пропозицій з продажу, тому при розрахунку вартості спадкового майна суд вважає висновки про вартість майна належними та допустимими доказами. Таким чином, загальна вартість спадкового майна складає 3 389 580 (три мільйони триста вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок. Суму моральної шкоди, визначену в заяві про зменшення розміру позовних вимог, з огляду на приписи ст. 1282 ЦК України, зменшену з 3 723 000, 00 грн. до2 865 775 (два мільйона вісімсот шістдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень 47 коп. (3389580,00 - 523804,53) в межах вартості спадкового майна, незважаючи на те, що моральні страждання не зменшилися, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved