Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до неповнолітньої [PERSON] , законним представником якої є [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та скасування свідоцтва про право на спадщину, в якій просила встановити факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 5 листопада 2019 року, серії НОВ №064302 виданого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В.; визнати в порядку спадкування за законом за [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/2 частину кв. [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 19.07.1995 р. В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина, яка складається із 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Дана спадщина, згідно свідоцтва про право власності на житло, належала за життя спадкодавця у вигляді 1/4 її частини [PERSON] , ще 1/4 частину даної квартири спадкодавець успадкувала після смерті [PERSON] , так як вона та покійний брат [PERSON] відмовились від свого права на спадщину на користь своєї матері [PERSON] . За її заявою була відкрита спадкова справа у приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Тіщенко І.В. Спадкоємцями на дану спадщину являються вона та її брат [PERSON] , який помер [INFO] . При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого брата [PERSON] , який помер [INFO] їй було відмовлено, оскільки першочергове право на спадщину за законом має онука померлого - [PERSON] , як спадкоємиця на долю свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач вказує, що спадкоємцем за законом на майно [PERSON] мав бути його син - [PERSON] , який помер восени 2013 року, а його неповнолітня донька - відповідачка по справі, [PERSON] являється спадкоємицею на майно [PERSON] за представленням відповідно до постанови нотаріуса. Законним представником неповнолітньої [PERSON] являється її мати- [PERSON] . Позивач вказує на те, що її мати була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично, до моменту смерті, проживала за адресою: [ADDRESS] із нею, що підтверджується актом ОСББ, «Ревуцького 19/1». Вважає, що саме даний факт підлягає доказуванню та спростовує право на оформлення спадкового майна [PERSON] , оскільки він не вчинив необхідних дій в розумінні ст.ст. 1268,1269 ЦК України. В позові вказала, що вона була змушена забрати матір до свого місця проживання з її місця реєстрації так, як покійний брат був хронічним алкоголіком, знущався над нею. Мати на той час мала поважний вік, хворіла. Останні місяці мати не могла повноцінно обслуговувати себе. Місцем смерті [PERSON] у свідоцтві про смерть вказано м.Київ, тобто за її місцем постійного проживання. 05.11.2019 приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НОВ №064302 на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , як на спадкове майно [PERSON] , на підставі того, що 1/4 частину вказаної квартири мав успадкувати мій покійний брат - [PERSON] , і відповідно до тексту вказаного свідоцтва, свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/4 частину не видавалось. Вважає, що за викладених вище в позові обставин вказане свідоцтво про право на спадщину підлягає скасуванню. Вказує, що її брат із заявою про спадщину до нотаріусів не звертався і отримати її по праву спільного проживання також не міг, бо мати фактично проживала останні п`ять місяців із нею у Києві, де проходила два курси стаціонарного лікування, а отже [PERSON] не прийняв спадщину після померлої [PERSON] так, як не проживав з нею на день смерті та не звертався із заявою про спадщину після її смерті. В результаті чого вона змушена звертатися до суду з позовом про встановлення факту, проживання із спадкодавцем на момент смерті у зв`язку з необхідністю оформлення спадкового майна у встановленому законом порядку. Ухвалою від 24.09.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.11.2021. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021, з підстави закінчення терміну повноважень судді Хоменка Д.Є., який перебував у відрядженні з 01.12.2020 по 30.11.2021 у Лубенському міськрайонному судді, до провадження судді Алтухової О.С. передано цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , її законного представника [PERSON] , третя особа [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та скасування свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Бондаренко С.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач пояснила, що в червні 2017 року відвезла матір до м. Київ на медичне обстеження, після якого вона перебувала на стаціонарному лікуванні в кардіології. Після виписки матір залишилась з нею в м. Київ, так як потребувала догляду. В жовтні 2017 року матір ще раз поклали до лікарні, а [INFO] вона померла. Речі мами з м. Лубни до м. Київ вони не перевозили. Наполягали на задоволенні позовних вимог. Законний представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що не заперечує тієї обставини, що позивач лікувала матір. Вважає, що в даному випадку не можуть бути порушені права її неповнолітньої доньки як законної спадкоємиці. Третя особа приватний нотаріус Тіщенко І.В. в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує, покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області Парнюк І.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала, оскільки це порушить права неповнолтіньої дитини. Суд, заслухавши учасників процесу, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [INFO] в місті Києві померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28.10.2017 Дарницьким районним у місті Києві відділом РАЦС ГТУЮ у місті Києві. (а.с. 6). Згідно довідки із спадкової справи № 4/2018 від 28.10.2017 останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На час її смерті за вказаною адресою проживав та був зареєстрований її син [PERSON] , що підтверджується копією довідки виданої ОСББ «Наша оселя плюс» від 02.01.2018. (а.с. 77). Спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , було заведено приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В. за номером 4/2018, на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від дочки померлої - [PERSON] . Інших заяв у спадковій справі немає. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло видане 12.07.1995 за № 3521 органом приватизації виконавчого комітету м. Лубни квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с.7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.01.1999 державним нотаріусом 2-ї Лубенської державної нотаріальної контори Ковальчук А.Г. спадкодавець [PERSON] мала у власності 1/4 частину трикімнатної квартири [ADDRESS] , яка була нею отримана у спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . (а.с.93) Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого 05.11.2019 приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області Тищенко І.В., спадкоємцями майна [PERSON] , у вигляді квартири [ADDRESS] , є її дочка - позивач [PERSON] , на 1/2 частку, та син - [PERSON] , на 1/2 частку вищезазначеної квартири. Свідоцтво про право власності на спадщину за законом серії НОВ № 064302 видано [PERSON] на спадщину, що складається з 1/2 частки квартири, що належала померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 12.07.1995 Органом приватизації виконавчого комітету м. Лубни та на підставі Свідоцтва про право на спадщину , виданого 12.01.1999 Другою Лубенською державною нотаріальною конторою.( а.с.14). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лубенським міськрайонним відділом ДРАЦС Північно - Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми) від 13.01.2020 [PERSON] [INFO] помер.(10). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.07.2020, приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] на спадкове майно, що належало померлому [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що нею, як приватним нотаріусом, на його майно відкрито спадкову справу № 1/2020, де встановлено, що онука померлого [PERSON] , батько якої [PERSON] , помер [INFO] , має право на першочергове спадкування, як спадкоємиця на долю свого батька. Вона ж, [PERSON] , сестра померлого, спадкоємиця другої черги, отже для видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я позивачки [PERSON] на спадкове майно, яке належало померлому [INFO] [PERSON] немає правових підстав. ( а.с.11). Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно абзацу четвертого підпункту 1.12 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Абзацем першим підпункту 1.13 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо). Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала до часу своєї смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] . Разом із нею до її смерті постійно проживав і був зареєстрований її син, спадкоємець [PERSON] , який помер [INFO] . Вказана обставина підтверджується окрім довідки, виданої ОСББ «Наша оселя плюс» від 02.01.2018 року, заявами [PERSON] до приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В., в яких вона вказує останнє місце проживання померлої [PERSON] [ADDRESS] . Також заслуговує на увагу той факт, що в заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2019 року позивач вказує про те, що є спадкоємець за законом, син померлої - [PERSON] . На підтвердження своїх вимог стосовно постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , позивачем надано Акт ОСББ «Ревуцького, 19/1», згідно якого [PERSON] проживає без реєстрації за вказаною адресою з 01 грудня 2004 року по теперішній час. Також особи, які підписали цей Акт, підтверджують перебування за вищевказаною адресою її матері [PERSON] в період з червня 2017 року по жовтень 2017 року. Тобто, вказаний Акт підтверджує лише факт перебування [PERSON] за вказаною адресою протягом п`яти місяців. При цьому, як зазначила сама позивач, матір приїхала до м. Київ для проходження медичного обстеження та лікування, а не на постійне проживання. В силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначальною обставиною для вирішення питання про прийняття спадщини є факт саме постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем. Таким чином, вимога про встановлення факту проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини є безпідставною та задоволенню не підлягає. Вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 5 листопада 2019 року, серії НОВ №064302 виданого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В. та визнання в порядку спадкування за законом за позивачем права власності на 1/2 частину кв. [ADDRESS] задоволенню також не підлягають, оскільки [PERSON] прийняв спадщину у встановленому законом порядку, а саме на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Outcome: dismissed