Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Представник позивача адвокат Догонова Т. В., звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] про визнання виконавчого\~напису нотаріуса\~таким,\~що не\~підлягає виконанню та про стягнення безпідставно отриманих коштів. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 вересня 2018 року між сторонами по справі був укладений кредитний договір № 631005242, відповідно до якого позивачу було надано кредит в розмірі 27\~500 гривень, а 05 серпня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вчинила виконавчий напис, згідно якого пропонує стягнути з [PERSON] 61\~045 гривень 37 копійок за вказаним кредитним договором. В якості підстав позову зазначено, що така заборгованість є спірною та документально не підтверджена, і позивач не визнає заборгованість саме в такому розмірі, який вказаний у виконавчому написі, оскільки заборгованість на його думку, виникла не з його вини, а через неправомірні дії працівників відповідача, що підтверджується його пропозицією укласти мирову угоду. Також позивач вважає, що доказом про наявність заборгованості саме в такому розмірі є виписки з особового рахунку клієнта, які не були надані приватному нотаріусу, як не було надано і нотаріально посвідченого кредитного договору, що є порушенням вимог ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій в частині переліку документів, що є підставами для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився, а його представник позов підтримала та пояснила, що в 2018 році між сторонами був укладений кредитний договір, згідно умов якого позивач отримав кредит в розмірі 27\~500 гривень, а в жовтні 2020 року дізнався про вчинений виковий напис, який зараз оскаржує. Представник позивача вважала, що сума заборгованості є спірною, пройшло три роки з моменту її виникнення, а відповідач не надавав приватному нотаріусу нотаріально посвідчений кредитний договір, а тому є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.102), причину неявки суду не повідомив. Згідно наданих письмових пояснень (а.с.88-91) заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що позивач не довів суду наявність спору щодо суми заборгованості, клопотання про витребування від приватного нотаріуса чи від відповідача документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис не подавав, поклавши фактично обов`язок щодо надання доказів безспірності заборгованості на відповідача, в той час як саме позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Тому просили відмовити в задоволенні позову та розглядати справу без участі представника банку. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено,\~що згідно\~виконавчого напису,\~вчиненого 05\~серпня 2020\~року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, остання пропонує стягнути грошові кошти з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» в сумі 60 395 гривень 37 копійок, які є боргом за Кредитним договором №631005242 від 25 вересня 2018 року, укладеним між позивачем та АТ «АЛЬФА-БАНК» (а.с.35). Стягнення заборгованості проводиться за період з 08 квітня 2019 року по 01 червня 2020 року, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 46 048 гривень 33 копійки; строкової заборгованості за сумою кредиту в розмірі 14\~274 гривні 87 копійок; строкової заборгованості за комісією та процентами в розмірі 72 гривні 17 копійок та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 гривень 00 копійок (а.с.35). Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №25904. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 вересня 2020 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. було відкрито виконавче провадження №62987511 по виконанню спірного виконавчого напису (а.с.\~16). Як з`ясовано з копії оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 25 вересня 2018 року та копії анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «АЛЬФА-БАНК» на укладання Договору на обслуговування фізичних осіб у АТ «АЛЬФА-БАНК», які були надані представником позивача, сторони домовились про встановлення ліміту кредитної лінії позивачу в сумі 200\~000 гривень 00 копійок строком на 3 роки з виплатою 26 % річних. Даний договір нотаріально не посвідчений та наданий суду позивачем. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд посилається на те, що відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1722 від 29 червня 1999 року, даний перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662. Вказана постанова КМУ визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14. Як зазначає в своїй постанові від 21 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду в справі №910/10374/17 - резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тому Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи відповідача щодо зупинення ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду (01 листопада 2017 року), оскільки зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: "Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника". Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів № 779 та № 780 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, проаналізувавши зазначені судові рішення, суд вважає, що на час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису 05 серпня 2020 року, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів був недійсним і тому приватний нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис за договором, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та позивачем, який не був нотаріально посвідчений. Тому суд вважає, що доводи позивача про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом на підставі договору, укладеного між «АЛЬФА-БАНК»та ним\~25\~вересня 2018\~рокутаким, що не підлягає виконанню є слушними і таким, що підлягають задоволенню, оскільки нотаріусу не було надано нотаріально посвідченого такого договору, що встановлено судом з наданих позивачем доказів. Суд під час ухвалення такого рішення мотивується тим, що категорія безспірності заборгованості за кредитним договором відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1722 від 29 червня 1999 року, в редакції на день вчинення спірного виконавчого напису, вимагала надання нотаріусу крім інших доказів безспірності, також і нотаріально посвідчений кредитний договір, який гарантує безспірність вимог кредитора через вид свого укладання - письмова форма з нотаріальним посвідченням. В той же час суд вважає, що позивач та його представник не довели суду належними та допустимим доказами свої посилання в частині відсутності безспірності заборгованості за Кредитним договором, оскільки не довели існування іншої суми заборгованості, ніж та що була зазначена у виконавчому написі, які і інші підстави позову. Суд вважає, що оскільки відповідач надав приватному нотаріусу не посвідчений нотаріально кредитний договір, тому вказане свідчить про відсутність підстав для безспірного списання заборгованості за таким договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено суду про існування порушень законодавства при його вчиненні. Ухвалою суду\~від 11\~березня 2022\~року було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 05 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, що зареєстрований в реєстрі за № 25904 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» заборгованості в розмірі 61 045 гривень 37 копійок (а.с.65). Згідно постанови приватного виконавця від 30 березня 2022 року вчинення виконавчих дій було зупинено на підставі ухвали суду. Частиною 7 ст. 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки судом достовірно встановлено відсутність правових підстав у приватного нотаріуса вчиняти виконавчий напис за договором, який не був нотаріально посвідчений, тому наявність інших порушень з боку приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису суттєво не впливає на правомірність чи неправомірність дій нотаріуса під час вчинення зазначеного виконавчого напису, враховуючи, що чинне законодавство не передбачає права на вчинення такого напису за таким кредитним договором саме з підстав порушення вимог про надання документів для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення безпідставно отриманих коштів в результаті вчинення виконавчих дій за спірним виконавчим написом, суд приходить до висновку що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, позивач просить стягнути з відповідача 18\~450 гривень 08 копійок посилаючись на те, що саме така сума була утримана з його заробітної плати у виконавчому проваджені № 62987511. Згідно Довідки АТ «Укртелеком» № 177 від 02 лютого 2022 року (а.с.61) утримання боргу з жовтня 2020 року по 31 грудня 2021 року проводилось згідно постанови призваного виконавця Русецької О. О. у виконавчому провадженні № 62987511 та загальна сума такого утримання складає 18\~450 гривень 08 копійок. Тому, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню в якості безпідставно отриманих коштів 18\~450 гривень 08 копійок у зв`язку з визнанням судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який він сплатив під час звернення з позовом до суду за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову (а.с.11,50). Також суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката, які були надані позивачу відповідно до Договору про надання правової допомоги від 28 січня 2022 року (а.с.42), сплата яких позивачем підтверджується квитанцією від 28 січня 2022 року на суму 4 000 гривень 00 копійок. Підстави для зменшення таких витрат відсутні. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved