Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Заявник [PERSON] , 19.09.2022 звернулася до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки В.Веселе, Ахтирського району Сумської області, місце смерті: м. Маріуполь, Донецька обл., Україна, яка настала [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка є її матір`ю, що підтверджується доказами доданими до матеріалів справи. [PERSON] померла в м. Маріуполь Донецької області, Україна, однак отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки всі райони Донецької області внесені до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 20.09.2022, затвердженого наказом Мінреінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 за № 75. Тому, вона позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті матері. Встановлення факту смерті необхідне для отримання свідоцтва про смерть. Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд спраив в їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до таких висновків. [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно з копією довідки від 20.04.2022 № 3002-7500258165 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживанням [PERSON] є: [ADDRESS] . Загальновідомим є факт того, що 24.02.2022 вище політичне та військове командування РФ розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, затверджено форми первинної облікової документації, зокрема лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/1/о) та фельдшерської довідки про смерть (форма № 106-1/о). Згідно з пунктом 2.2. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 (далі - Інструкція) лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину. Пунктом 2.3. Інструкції визначено, що у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку, смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розгину. Згідно з пунктом 2.4. Інструкції забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Також, пунктом 2.6. Інструкції передбачено забороняється видача фельдшерської довідки про смерть заочно, без особистого встановлення фельдшером (акушеркою) факту смерті. 16.09.2022 заявницею отримано відмову Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 1178/21.2-52 у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявницею на підтвердження факту смерті [PERSON] надано документ, який не відповідає вимогам ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Із наведеного слідує, що [PERSON] не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть [PERSON] , виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Крім того, усі райони Донецької області внесені до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 20.09.2022, затвердженого наказом Мінреінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 за № 75. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для державної реєстрації факту смерті матері, суд, враховуючи надані докази та вищеприведені положення законодавства, доходить висновку про підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] в м. Маріуполь Донецької області, Україна, яка настала [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved