Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з [PERSON] , померлим [INFO] , з 01 липня 1979 року по [INFO] включно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01 липня 1979 року по [INFO] включно, вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина у них народилося троє дітей, крім того вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку, піклувалися один про одного як чоловік та дружина, мешкали в спільно придбаному будинку за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, і заявниця за власні кошти його поховала. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина за законом на земельну ділянку, розташовану на території Чечеліївської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3524986600:02:000:0494, площею 6.6601, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, однак заявниця не може прийняти спадщину після смерті чоловіка, так як між нею та спадкодавцем не прослідковується факт родинних відносин. Заявниця та її представник у судовому засіданні підтримали заяву, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу місцевого самоврядування в особі Петрівської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак письмовою заявою просив суд слухати справу без їх участі, проти задоволення заяви не заперечив. Заслухавши пояснення представника заявниці, показання свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено, що за час спільного проживання однією сім`єю як чоловік та дружина у [PERSON] та [PERSON] народилося троє доньок, яким вони спільно створювали належні умови для виховання, навчання та розвитку, а саме: -[PERSON] , [INFO] , яка 17 грудня 1998 року одружилась та змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.8-9); - [PERSON] , [INFO] , яка 09 грудня 2005 року зареєструвала шлюб та змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10-11); -[PERSON] , [INFO] , яка 13 грудня 2016 року зареєструвала шлюб та змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.12). Крім того, за час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина, [PERSON] зі [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку, піклувалися один про одного як чоловік та дружина, мешкали в спільно придбаному будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому з 09.03.2017 року були зареєстровані (до 09.03.2017 року проживали в цьому будинку без реєстрації місця проживання в ньому), що підтверджується довідкою № 429, виданою 04.03.2021 року Петрівською селищною радою Кіровоградської області (а.с.17) та актом про проживання, складеним 19.05.2022 року сусідами [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). [INFO] [PERSON] помер, про що 19 лютого 2021 року Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 53 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.13), і заявниця за власні кошти його поховала. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина за законом на земельну ділянку, розташовану на території Чечеліївської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3524986600:02:000:0494, площею 6.6601, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.14-15). У встановлений законом шестимісячний строк після смерті чоловіка, [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Каліушко О.Ю. із заявою про прийняття спадщини, однак 10 березня 2021 року отримала лист, яким було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , так як між нею та спадкодавцем не прослідковується факт родинних відносин (а.с.16). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 643/6799/17 від 30.10.2019, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. В судовому засіданні в якості свідків були допитані [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що заявниця та [PERSON] з 01 липня 1979 року по день смерті останнього проживали разом за адресою: [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом та господарством, мали спільний бюджет, а після смерті [PERSON] його похованням займалась дружина [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи підтвердився факт проживання однією сім`єю без шлюбу [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] , з 01 липня 1979 року по [INFO] включно. Встановлення зазначеного факту заявниці необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Разом з цим, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч. 1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01.01.2004 року. Отже, до відносин, які виникли до 01.01.2004 року, застосовуються положення Кодексу про шлюб та сім`ю України, який не передбачав можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу чоловіка та жінки.

Outcome: approved