Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Іванківської селищної ради, Вишгородського району, Київської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами за набувальною давністю. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 1991 року по теперішній час проживає разом з дружиною [PERSON] в будинку, що знаходиться у [ADDRESS] , без реєстрації. Вказаний будинок 21.09.1999 року позивач, без офіційного оформлення, придбав у [PERSON] , яка в свою чергу отримала даний будинок в спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , який був власником цього будинку відповідно до записів погосподарської книги №2 Оранської селищної ради. Оскільки вищевказаним домоволодінням позивач безперервно та добросовісно володіє, користується, сплачує комунальні послуги понад 18 років, звернувшись до Іванківської селищної ради, визнати за ним право власності йому відмовили, мотивуючи тим, що позивач має звернутись до суду із позовною заявою про визнання права на нерухоме майно за набувальною давністю. Ухвалою від\~16\~серпня 2022\~року відкрито\~провадження у\~справі в\~порядку загального\~позовного провадження. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі вимоги підтримав просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив справу розглядати без представника Іванківської селищної ради та вирішити справу на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України про те, що правила статті 344\~ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344\~ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року. При цьому, суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю (п. 11 Постанови). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 4,5 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). Відповідно до пункту 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Такий спосіб виникнення права власності, як набувальна давність можливий за умови сукупності обставин, зазначених в ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчитись визначений законом строк, який для нерухомого майна складає десять років. Відкритість та безперервність означають, що особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, а також що протягом встановленого законом строку титульний володілець не заявляв вимог про повернення йому майна. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.\~334\~ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред`явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. Згідно наданої інформації №1025/22.20-32 від 26.07.2022 вбачається, що Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі, Київської області повідомляє про те, що [PERSON] , [INFO] , -помер [INFO] , актовий запис №25 від 18.12.1998 року складений виконавчим комітетом Оранської сільської ради Іванківського району, Київської області./а.с.10/ Згідно довідки виданої виконкомом Оранської сільської ради, Іванківського району, Київської області №334 від 07 вересня 1999 року вбачається, що згідно з записом в погосподарчій книзі №2 Оранської сільської ради померлому [PERSON] , на праві особистої власності належав жилий будинок з надвірними будівлями, який розміщений на земельній ділянці розміром 0,08 га закріпленій за Оранською сільською радою, що знаходиться в [ADDRESS] ; будинок дерев`яний, критий шифером, житлова площа становить 48 м.кв.; господарчі будівлі: хлів дерев`яний, критий шифером, погріб цегляний; страхова оцінка будівель становить 11439 гривень; заборгованості по податках та страхових платежах на цей будинок немає; відсутність заборон перевірено; громадяни [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину протягом шести місяців після смерті батька [PERSON] , доглянули та похоронили батька, підтримують будівлі в належному стані, сплатили належні податки./а.с.9/ Згідно заяви зареєстрованої в реєстрі за №1815 від 05 серпня 1999 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лаврент`євою Е.О., вбачається, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , який мешкав за адресою: Київська обл., Іванківський р-н, с.Оране. [PERSON] пропущено шестимісячний строк прийняття спадщини, в зв`язку з чим вона повідомила, що до суду за продовженням строку на прийняття спадщини звертатись не буде./а.с.5/ Згідно доручення вбачається, що 21.09.99 отримала 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) [PERSON] ; [PERSON] , паспорт [NUMBER] [ADDRESS] довіряє [PERSON] , паспорт [NUMBER] [ADDRESS] розпоряджатись її частиною спадщини, яку їй залишили батьки в [ADDRESS] ./а.с.7/ Згідно договору дарування від 25.11.1999 р. [PERSON] , паспорт [NUMBER] , проживає [ADDRESS] дарує [PERSON] , паспорт [NUMBER] , проживає [ADDRESS] власну спадщину /дім-садибу/ яку їй залишили батьки по [ADDRESS] ./а.с.8/ Згідно довідки №534 від 12.07.2022 р., виданої виконкомом Іванківської селищної ради громадянці [PERSON] , 1947 року народження про те, що вона дійсно проживає без реєстрації з 1991 року за адресою: [ADDRESS] ./а.с.19/ Згідно довідки №535 від 12.07.2022 р., виданої виконкомом Іванківської селищної ради громадянину [PERSON] , 1944 року народження про те, що він проживає без реєстрації з 1991 року за адресою: [ADDRESS] ./а.с.18/ Згідно довідки №536 від 12.07.2022 р., виданої виконкомом Іванківської селищної ради про те, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрованих осіб немає./а.с.17/ Згідно довідки вих.№42 від 16.09.2014 р. БТІ ФОП « [PERSON] », виданої про те, що житловий будинок з господарчими будівлями за адресою: [ADDRESS] згідно архівних даних по Іванківському району на праві власності за [PERSON] зареєстрований не був, технічна інвентаризація до 11 вересня 2014 року не проводилась./а.с.16/ Бюро технічної інвентаризації ФОП « [PERSON] » на замовлення технічної інвентаризації [PERSON] , виготовлено станом на 11 вересня 2014 року Технічний паспорт на садибній (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] справа 390 Серія АЕ, АЕ №001638/а.с.11/, з додатками: план будинку/а.с.12/, схематичний план земельної ділянки/а.с.13/, експлікація приміщень до плану одноквартирного (садибного) житлового будинку/а.с.14/, характеристика будинку, господарських будівель та споруд./а.с.15/ Із технічного паспорта на садибний житловий будинок, виготовленого на замовлення [PERSON] , вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57,2 кв.м. (житлова площа 51,6 кв.м.), в схематичному плані земельної ділянки: «А, а» житловий будинок; «Б, В, Д» сарай; «Г» вбиральня; «Е» баня; «№1-2» огорожа; «І» водопровід; «ІІ» стічна яма. Будь-які які докази, якими спростовуються встановлені в судовому засіданні обставини, викладені позивачем, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, позивач [PERSON] добросовісно володіє майном особисто останні 18 років, він відкрито користується садибним житловим\~будинкомта утримує його. Обставин, які б свідчили про заборону чи обмеження набуття у власність позивачем садибного житлового будинку, судом не встановлено. Частиною 4 ст.\~344\~ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене, а також те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на садибний житловий будинок за набувальною давністю підлягає задоволенню.

Outcome: approved