Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Хмельницької обласної фірми «Фармація» про стягнення коштів, в обґрунтування якого вказала, що вона працювала на посаді головного бухгалтера в Хмельницькій обласній фірмі «Фармація». Рішенням Хмельницької обласної ради від 08 квітня 2021 року № 20-4/2021 вирішено припинити шляхом ліквідації Хмельницьку обласну фірму «Фармація» та розпорядженням голови Хмельницької обласної ради від 12 квітня 2021 року № 75/2021-о затверджено склад комісії з ліквідації Хмельницької обласної ради. 30 червня 2021 року її звільнено з посади головного бухгалтера Хмельницької обласної фірми «Фармація». В порушення норм діючого законодавства України заробітна плата їй нараховувалась, але не виплачувалась, що призвело до заборгованості на момент звільнення в сумі 242579,53 грн. При звільненні працівника виплата всіх сумм, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. (ст. 116 КЗпП України) Проте, при звільнені 30.06.2021р., з нею розрахунок по існуючій заборгованості з виплат не проведено. Станом на дату звільнення сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки та вихідної допомоги становить 242579,53 грн., про що свідчить довідка видана відповідачем, а тому ця сума ніким не оспорюється. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з Хмельницької обласної фірми «Фармація» на її користь суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки, та вихідної допомоги 242579,53 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді головного бухгалтера Хмельницької обласної фірми «Фармація» (код ЄДРПОУ 01980130), з якої була звільнена наказом голови ліквідаційної комісії №53 від 30.06.2021р., в зв`язку з ліквідацією підприємства, ст.40 КЗпП України. Згідно довідки Хмельницької обласної фірми «Фармація» від 29.06.2021 року №8/103 заборгованість фірми «Фармація» із виплати заробітної плати перед [PERSON] складає: 160099,23грн. заробітна плата; 70563,89 компенсація відпустки; 11916,41грн. вихідна допомога, загальна заборгованість 242579,53грн. Вказані обставини підтверджуються: довідкою Хмельницької обласної фірми «Фармація» від 29.06.2021 року №8/103; наказом голови ліквідаційної комісії №53 від 30.06.2021р. Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За приписами статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Як передбачено ч.1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Крім того, ч. 1 ст. 83 КЗпП України передбачено, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Однак, в день звільнення позивача відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є порушенням ч.1ст. 116 КЗпП України. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Хмельницької обласної фірми «Фармація» про стягнення коштів підлягають задоволенню, та слід стягнути з Хмельницької обласної фірми «Фармація» на користь позивача суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки, та вихідної допомоги в сумі 242579,53грн. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2425,79 гривень (242579,53грн./100), враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, згідно до положень Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved