Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивачка Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02.12.2006 року. Від спільного проживання у них народилися син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком неповнолітніх, котрий матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не приймає участі у вихованні. Діти перебувають на її повному утриманні. Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів) на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову. Ухвалою суду від 24 червня 2022 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено її розгляд по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач на\~судовий розгляд\~справи подала\~заяву в\~якій зазначила,\~що позовні\~вимоги підтримує\~в повному\~обсязі,\~просить проводити\~розгляд справи\~у її\~відсутності,\~не заперечує\~щодо заочного\~розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавав. Суд, згідно\~ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.12.2006 року. Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] підтверджується, що сторони у справі є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.\~51\~Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує,\~зокрема,\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження\~коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що розмір аліментів в розмірі по1/4\~частки з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходів)\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для \~дітей відповідного\~віку не є надмірним з точки зору звичайних потреб неповнолітньої дитини. На думку суду, визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб неповнолітньої дитини та достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.\~7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків. Враховуючи те,\~що відповідач\~є батьком\~неповнолітніх \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~котрий не\~виконує обов`язок\~по утриманню\~неповнолітньої дитини,\~суд прийшов\~до висновку,\~що вимоги\~позивача є\~законними,\~доведеними і\~підлягають до\~задоволення. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка при пред`явлені позову про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved