Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] через свого представника адвоката Сацюка Віталія Валерійовича звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 25 000,00 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону. В обґрунтування позову вказує, що з 2014 року вона з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася спільна дитини - [PERSON] . Наразі фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, малолітня дочка проживає разом із позивачем. Зазначає, що враховуючи звичний спосіб та рівень життя, орієнтовна сума щомісячних витрат на дитину становить 50 000,00 грн. Після припинення стосунків, відповідач деякий час сплачував кошти на утримання спільної дитини у сумі 6000,00 грн, що на думку позивача є недостатнім для належного утримання доньки. На підтвердження спроможності [PERSON] сплачувати аліменти у вказаному розмірі зазначає, що останній має у власності три квартири, офіційно працює керівником ТОВ «Одесатепло», ТОВ «Чернігівтепло», ТОВ Лугтеплосервіс, ТОВ «Луганськ-Теплопостач», також здійснює підприємницьку діяльність через юридичні особи як їх засновнику та бенефіціарний власник, від чого отримує дохід у значному розмірі, неодноразово здійснював перетини державного кордону України, має депозитні раїхунки в банківських установах. Оскільки останнім часом відповідач добровільно припинив здійснювати виплати на утримання їх спільної доньки, звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 24 травня 2022 року на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими і безпідставними. Зазначає, що в добровільному порядку здійснював виплати на утримання доньки у розмірі 6 000,00 грн щомісячно до моменту отримання даного позову, придбавав одяг, що підтверджується квитанціями. Крім того, 09 червня 2021 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , на підтвердження чого долучив копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яка на час подачі відзиву перебувала на обліку по вагітності у жіночій консультації. Щодо власних доходів вказав, що на посаді директора ТОВ «Одесатепло» за період 01.11.2021 по 30.04.2022 склав 16 596,42 грн, ТОВ «Чернігівтепло» - 41 055,00 грн, ТОВ «Лугтеплосервіс» - господарська діяльність не здійснюється, доходи відсутні, на підтвердження чого надав відповідні довідки. Стосовно підприємницької діяльності юридичних осіб, заносваних [PERSON] , зазначає, що відповідно до фінансової звітності за минулий рік усі підприємства були збиткові, деякі діяльності не проводили. Враховуючи викладене, просив позовні вимоги задовольнити частково та призначити аліменти у розмірі 4 000,00 грн щомісячно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що відповідач очікує народження другої дитини, його дохід знизився, а розмір аліментів у сумі 25 000,00 грн є необґрунтованим. Зазначав, що [PERSON] не відмовляється від сплати аліментів та раніше перераховував на утримання доньки по 6 000,00 грн щомісячно. Разом з цим, надав суду копію свідоцтва про народження другої дитини відповідача - [PERSON] , [INFO] . Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [INFO] у народилася [PERSON] , батьками якої є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.11) Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, законодавець визначив, що саме особа з якою проживає дитина визначається зі способом стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що відповідач сплачував аліменти на утримання доньки. Однак з дня подачі даного позову до суду припинив перерахування коштів. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, відповідно до якої на адресу суду надійшли документи. Оцінивши надані головним управлінням Державної податкової служби України у м. Києві, суд приходить до висновку, що вони не підтверджують значні доходи [PERSON] (а.с. 78-83) Як вбачається з листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, [PERSON] неодноразово здійснював перетин кордону України. Однак суд дійшов висновку, що даний доказ не можу бути оцінений як підтвердження платоспроможності відповідача. Вказаних позивачем у позовній заяві депозитних рахунків у ПАТ «Державний ощадний банк» та АТ КБ «ПриватБанк» у [PERSON] відсутні, що підтверджується листами, які були направлені на адресу суду на виконання ухвали суду від 18 січня 2022 року (а.с. 149, 151, 162). Разом з цим, суд враховує, що у відповідача разом з його дружиною [PERSON] . [INFO] народилася дочка - [PERSON] . З урахуванням обставин справи та беручи до уваги, що відповідач зобов`язаний утримувати малолітню доньку до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, враховуючи, відсутність доказів, щодо обмежень у працевлаштуванні за станом здоров`я, та оскільки дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, потреби дитини, разом з цим враховуючи матеріальне становище відповідача, а також перебуванням на його утриманні малолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі, в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 992 грн 00 коп.

Outcome: partial