Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить припинити обтяження речових прав на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що накладено відповідно до постанови ВДВС Солом`янського РУЮ м. Києва АА890571 від 30.07.2003. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в грудні 2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО Гончарук С.В. з метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини. Проте, нотаріус повідомив позивача про неможливість видачі свідоцтва, оскільки на квартиру сім`ї позивача, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , з незрозумілих для позивача причин накладено арешт. Згідно відомостей Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, існує обтяження - арешт за №1349424, зареєстрований 04.10.2004 Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою; підставою для накладення арешту є постанова Відділу державної виконавчої служби у Солом`янському районі АА 890571 від 30.07.2003. Також зі змісту Витягу вбачається, що нібито власником вищезазначеної арештованої квартири є сусідка позивача - [PERSON] , що не відповідає дійсності, оскільки згідно свідоцтва про право власності на житло № 29599 , виданого 18.06.2003 Відділом приватизації житла Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є позивач [PERSON] та члени її родини - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В Єдиному реєстрі боржників дані позивача та членів її родини відсутні. Таким чином, арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , накладено помилково. Згідно листа Солом`янського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), який отримано позивачем в січні 2022 року, виконавче провадження за яким накладено арешт на квартиру знищено за строком давності. З урахуванням викладеного позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.01.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 29599 , виданого 18.06.2003 Відділом приватизації житла Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є позивач [PERSON] та члени її родини - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних долях. Згідно змісту позовної заяви, в грудні 2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса КМНО з метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини, проте нотаріус повідомив позивачу про неможливість отримання свідоцтва через наявність обтяження речових прав на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.12.2021, існує обтяження - арешт за №1349424, зареєстрований 04.10.2004 Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови АА 890571 Відділу державної виконавчої служби у Солом`янському районі від 30.07.2003. Також зі змісту Витягу вбачається, що власником вказаної квартири є [PERSON] , яка як стверджує позивач, є її сусідкою. Згідно листа Солом`янського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 24.12.2021 вих.№183998, виконавче провадження, згідно якого внесено запис про арешт в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутнє, оскільки є знищеним за терміном зберігання. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Наявні в матеріалах справи докази надають підстави для висновку, що арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було накладено помилково. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на наведене, враховуючи наявність накладеного арешту на майно осіб, які не є боржниками у виконавчому провадженні в межах якого було накладено арешт, зважаючи на те, що наявність вказаного арешту майна порушує право власності власників арештованого майна, беручи до уваги неможливість захисту порушеного права власників в позасудовому порядку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved