Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

[PERSON] \~\~звернулася до суду з позовом до\~\~ [PERSON] \~\~про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В позовній заяві зазначено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі, окрім позивача, з 2017 року зареєстрований відповідач [PERSON] , який ніколи за даною адресою фактично не проживав. Відповідач не є членом сім`ї позивача, не несе витрат пов`язаних з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, проведення ремонтних робіт, проте добровільно знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідачів у вказаному житловому приміщенні позбавляє позивача права вільно користуватись та розпоряджатися своєю власністю. З підстав, зазначених вище, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою у якій просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. (а.с. 20) В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Савчук І.В. вимоги позовної заяви підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, відзив на позов не надав. Частиною восьмою статті 178\~ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~і\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Свідок [PERSON] суду надала наступні покази. Так, свідок повідомила, що вона є сестрою позивача, часто буває вдома у позивача. Під час своїх візитів жодного разу не бачила відповідача або його речей у вказаній квартирі. З моменту реєстрації його у даній квартиті, він там жодного дня не проживав. Свідок [PERSON] суду надав наступні покази. Так, повідомив, що він є братом позивача, і часто відвідує [PERSON] за місцем її проживання. Вказує, що раніше за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем проживав її син, більше ніхто не проживав. Відповідача та його речей у квартирі жодного разу не бачив. В суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку від 26.10.2006 №989 виданого Виконавчим комітетом Вінницької міської ради, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 7) [PERSON] зареєстрована за вказаною вище адресою, що підтверджується відміткою в паспорті серії [NUMBER] (а.с. 5-6) Відповідно до картки реєстрації особи, місце проживання [PERSON] 30.01.2017 зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Це підтверджується також довідкою про реєстрацію місця проживання особи №18569 від 28.04.2022, виданою Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради. (а.с.19) Згідно акту №1 від 14.04.2022 комісією в складі Голови правління ОСББ «ТІМ-3А» Кубай Ю.М., співвласників [PERSON] та [PERSON] було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] . При перевірці встановлено, що [PERSON] фактично не проживає за даною адресою з 2017 року і його місцезнаходження невідоме. (а.с. 10) Згідно\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ст. 321 ЦК України) Статтею 386 ЦК України\~визначено засади захисту права власності: держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 47 Конституції України\~встановлено, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічна позиція викладена у постанові від 13 жовтня 2020 року (справа № 447/455/17) Великої Палати Верхового Суду. Виходячи з наведеного вище, вимоги позовної заяви про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає у даній квартирі з 2017 року, не являється членом сім`ї власника квартири, не є співвласником даної квартири, не несе жодних витрат по її утриманню та добровільно не знімається з реєстрації, чим перешкоджає реалізувати позивачу своє право на користування та розпорядження своїм майном. Судові витрати позивач просить залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved