Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви В травні 2022 року до суду звернувся позивач Криворізький державний педагогічний університет в особі в.о. ректора Остроушко Оксани з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просив суд стягнути із [PERSON] на користь Позивача заборгованість у розмірі 43 483,17 грн. та 2481,00 грн. витрат на судовий збір. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що між Криворізьким державним педагогічним університетом в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та [PERSON] було укладено Договір № 1270 про надання місця для проживання в гуртожитку від 17 грудня 2018 року. Відповідачу було видано ордер на житлову площу у гуртожитку серія 4 № 759 від 29.11.2018року,строк поселення до 31.08.2019року. Відповідно до умов Договору найму житлового приміщення в гуртожитку №1270 від 07.12.2018р. відповідач прийняла на себе зобов`язання своєчасно, але не менше ніж за місяць уперед вносити плату за проживання в гуртожитку, в розмірі встановленому Університетом, відповідно до зайнятості житлової площі. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором № 1270 надання місця для проживання в гуртожитку від 07.12.2018р., зокрема, порушуючи пункт 5.3. зазначеного договору за Відповідачем утворилась заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 10048,94 грн. у період з грудня 2018року по серпень 2019року. Крім того, в період 01.10.2021 по 01.03.2022 року за несвоєчасне внесення плати за проживання в гуртожитку Відповідачу нарахована пеня у розмірі 921,20 грн.,3% річних від простроченої суми - 983,03 грн. Основний борг з урахуванням індексу інфляції складає 12 230 грн. Загальна сума боргу за Договором найму житлового приміщення в гуртожитку №1270 від 07.12.2018 року складає -14 134,23 грн. Крім того, 21 вересня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено новий Договір №156 найму житлового приміщення в гуртожитку. Відповідачу було видано ордер на житлову площу у гуртожитку серія 4 № 164 від 21.09.2020року, строки поселення до 31.08.2021р. Разом з тим, відповідач знову порушуючи умови договору (п.4.2.4, 5.3) в частині несвоєчасного внесення плати та не в повному її обсязі спричинила виникнення заборгованості за проживання в гуртожитку в розмірі 8 766,03грн. у період з вересня 2020 року по серпень 2021 року. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором найму житлового приміщення в гуртожитку №156 від 21.09.2020року відповідачу нараховано пені за період з 01.10.2021р. по 01.03.2022року - 803,59грн., 3% річних - 178 грн., інфляційні витрати - 9 319,60 грн. Загальна сума боргу за Договором найму житлового приміщення в гуртожитку №156 від 21.09.2020 року складає - 10 301,19 грн. Крім того, 01 вересня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено новий Договір №362 найму житлового приміщення в гуртожитку. Відповідачу було видано ордер на житлову площу у гуртожитку серія 4 № 555 від 01.09.2021року, строки поселення до 31.12.2021р. Разом з тим, відповідач знову порушуючи умови договору (п.4.2.4, 5.3) в частині несвоєчасного внесення плати та не в повному її обсязі спричинила виникнення заборгованості за проживання в гуртожитку в розмірі 4 480,86грн. у період з вересня 2021 року по січень 2022 року. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором найму житлового приміщення в гуртожитку №362 від 01.09.2021року відповідачу нараховано пені за період з 01.10.2021р. по 01.03.2022року-144,86грн., 3% річних - 67 грн., інфляційні витрати - 4706,23 грн. Загальна сума боргу за Договором найму житлового приміщення в гуртожитку №362 від 01.09.2021 року складає - 4 918,09 грн. Крім того, задля врегулювання спору між Позивачем та Відповідачем на підставі заяви останнього було укладено договір реструктуризації №16/07 від 01 жовтня 2021 року, але за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року Відповідач не здійснював жодної оплати задля погашення заборгованості. Рух справи Ухвалою суду від 09 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Аргументи учасників справи Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місце проживання (перебування). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький державний педагогічний університет», в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та [PERSON] тричі було укладено Договір найму житлового приміщення, а саме: № 1270 про надання місця для проживання в гуртожитку від 07.12.2018 року. (а.с.5-6). Відповідачу було видано ордер на житлову площу у гуртожитку серія 4 № 759 від 29.11.2018року, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Згідно зазначеного ордеру Відповідачу була надана житлова площа у гуртожитку [ADDRESS] . Відповідачу було дозволено мешкати в гуртожитку до 31.08.2019 року (а.с.7). Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором № 1270 про надання місця для проживання в гуртожитку від 07.12.2018 року, зокрема, порушуючи пункт 5.3. зазначеного договору за Відповідачем утворилась заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 10 048,94 грн. (а.с.8,9,10). Крім того, 21.09.2020р. між Криворізьким державним педагогічним університетом, в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та [PERSON] було укладено Договір найму житлового приміщення, а саме: № 156 про надання місця для проживання в гуртожитку від 21.09.2020 року. (а.с.11-12). Відповідачу було видано ордер на житлову площу у гуртожитку серія 4 № 164 від 21.09.2020 року, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Згідно зазначеного ордеру Відповідачу була надана житлова площа у гуртожитку [ADDRESS] . Відповідачу було дозволено мешкати в гуртожитку до 31.08.2021 року (а.с.13-17). Однак знову внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором № 212 про надання місця для проживання в гуртожитку від 21.09.2020 року, зокрема, порушуючи пункт 5.3. зазначеного договору за Відповідачем утворилась заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 12 697,86 грн. (а.с.13,14,15). Крім того, 01.09.2021р. між Криворізьким державним педагогічним університетом, в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та [PERSON] було укладено Договір найму житлового приміщення, а саме: № 362 про надання місця для проживання в гуртожитку від 01.09.2021 року. (а.с.22-23). Відповідачу було видано ордер на житлову площу у гуртожитку серія 4 № 555 від 01.09.2021 року, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Згідно зазначеного ордеру Відповідачу була надана житлова площа у гуртожитку [ADDRESS] . Відповідачу було дозволено мешкати в гуртожитку до 31.12.2021 року (а.с.24). Однак знову внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором № 362 про надання місця для проживання в гуртожитку від 01.09.2021 року, зокрема, порушуючи пункт 5.3. зазначеного договору за Відповідачем утворилась заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 4480,86 грн. (а.с.25,25а,26). На підставі заяви Відповідача [PERSON] 01 жовтня 2021 року між нею та відповідачем в особі ректора КДПУ Шрамко Я.В. укладено договір 16/07 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги на строк: з 01 жовтня 2021 року по 31 липня 2022року (а.с.27). Однак, у строк, встановлений сторонами та станом на дату пред`явлення цього позову борг [PERSON] не погашено. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між Криворізьким державним педагогічним університетом (надалі - Позивач), в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та [PERSON] , було тричі укладено договори про надання місця для проживання в гуртожитку, а саме Договір №1270 від 07 грудня 2018 року, Договір №156 від 21 вересня 2020року та Договір №362 від 01 вересня 2021 (а.с. 5-6,16-17,22-23). Предметом договору є надання університетом мешканцю одного місця для проживання в гуртожитку в кімнаті (площа кімнати 12 кв.м.) на умовах спільного користування цією кімнатою з однією іншою особою на умовах, визначених цим договором (розділ 1 договору). Згідно розділу 2 договору, поселення мешканця в гуртожиток здійснюється на підставі ордера на жиле приміщення № 759 серії 4 від 29.11.2018, виданого КДПУ, обладнане майном згідно з актом прийому-передачі . Підставою для укладення договору найму житла у гуртожитку незалежно від форми власності є спеціальний ордер, який видається в порядку, передбаченому статтею 129 Житлового Кодексу УРСР. Крім того, відповідачу [PERSON] видано ордер на житлову площу в гуртожитку по [ADDRESS] зі строком поселення до 31 серпня 2019 року, виданий начальником відділу гуртожитків Криворізького державного педагогічного університету (а.с.7,12,18). Предметом договору найму у гуртожитку, у залежності від його виду, є кімната, її частина або ліжко-місце. Договір найму з мешканцем гуртожитку включає також елементи договорів про надання послуг, зберігання, виконання робіт тощо. Наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Слід зазначити, що пунктом 10 статті 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 4 вересня 2008 року № 500-VI встановлення плати за проживання у гуртожитку та за участь в утриманні місць загального користування та прибудинкової території віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування незалежно від виду жилої площі у гуртожитку (яка перебуває у відособленому користуванні або ліжко-місце). Експлуатацію гуртожитку здійснює житлово-експлуатаційна організація, а за її відсутності підприємство, установа, організація, у віданні якого перебуває гуртожиток, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76. Згідно пункту 4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 № 84, чинного на момент виникнення правовідносин (втрата чинності 02.01.2019), особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує кошти за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги (пункт 7 Положення). Аналогічні положення викладені в Примірному положенні про користування гуртожитками, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 498, відповідно до пункту 15 якого особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі) Відповідно до пункту 4.2.5 договору № 1270 від 07 грудня 2018 року, мешканець зобов`язаний своєчасно вносити плату за проживання в гуртожитку в розмірі, встановленому університетом відповідно до зайнятої житлової площі (а.с.5 зворот). Розмір плати за проживання в гуртожитку встановлюється університетом щомісячно, в залежності від площі, яку займає мешканець, обсягу спожитих комунальних послуг мешканцями гуртожитків, чинних тарифів на комунальні послуги. (пункт 5.1 договору) (а.с.6). Як вбачається зі звіту по студентам по оплаті за гуртожиток, [PERSON] неодноразово порушувала умови договору в частині своєчасної та повної оплати за проживання в гуртожитку, борг на кінець період складає 10048,94 грн. (12697,86грн.,11 416,03грн.)з урахуванням сплаченої суми заборгованості (а.с.8,13,19). Доказів на спростовування зазначеного відповідачем не надано, а отже відповідачем не заперечується факт користування та проживання в вказаному житловому приміщенні. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 626 , статті 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тому з врахуванням зазначеного вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за проживання обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з частиною другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (а.с.9,10,14,15,20,21). За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги зазначене, правовідносини і зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Як зазначено в Аналізі практики застосування статті 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01 липня 2014 року), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявив вимоги про стягнення з відповідачки на його користь 3% річних від простроченої суми, інфляційних втрат та суми пені, нарахованих на суму несплаченої заборгованості. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини другої статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Положеннями частини першої статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов до суду та доказів на його обґрунтування, суду не надала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2481,00 грн., що документально підтверджено платіжним дорученням № 605 від 05.04.2022 року (а.с.35). На підставі викладеного,

Outcome: approved