Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчука С.В., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що 18.10.1990 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим відкрилась спадщина на належне останньому майно. Вказує, що окрім неї, як дружини померлого, спадкоємцями першої черги виступили: син [PERSON] , на користь якого відмовилася від прийняття спадщини мати померлого [PERSON] ; син [PERSON] , на користь якого відмовився від прийняття спадщини третій син спадкодавця [PERSON] . Разом з тим, на час подання позову, є невирішений спір рідної сестри померлого [PERSON] про включення її до числа спадкоємців першої черги. Зазначає, що в період шлюбу, вона разом з чоловіком набули у власність цінне майно, серед якого: квартира [ADDRESS] , загальною площею 67,3 кв.м. та квартира [ADDRESS] ; автомобіль марки BMW, модель 740І, 2011 року випуску; частка в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ «Мрія Старопілля» та частка на майнове право вимоги до [PERSON] по сплаті боргу, який виник на підставі боргових розписок. Титульним власником переліченого майна (активів) був [PERSON] , тому на нього відкрилась спадщина, однак, оскільки, майно придбавалося за їхні з покійним спільні кошти та в період шлюбу, вона має право на частку в спільному майні подружжя, що не може бути включене до спадкової маси. У зв`язку з цим, вона звернулася до приватного нотаріуса Веремчука С.В., відповідача у справі, із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Однак, постановою від 17.08.2021 року відповідач відмовив у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на заборону видавати свідоцтва про право власності на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , встановлену ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2020 року у справі №161/18792/20 до набрання законної сили рішенням по даній справі та відсутністю оплати нотаріальної дії. Вважає, що відповідач неправомірно відмовив їй у видачі вищезазначеного свідоцтва, оскільки, заборона видачі свідоцтв про право власності на спадщину не перешкоджала нотаріусу видати їй свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, посилаючись на ухвалу суду. На підставі наведеного, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчука С.В. від 17.08.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. У письмових поясненнях третя особа [PERSON] вважає позов безпідставним та необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на приписах законодавства України. Зазначає, що категорично не погоджується з переліком майна, що на думку позивача, входить до спільного майна подружжя, оскільки, позивач не надала відповідних документів, що підтверджують вказані обставини. Крім того, щодо права вимоги до нього, які випливають з його боргових зобов`язань за борговими розписками, то зазначає, що строки давності за ними минули ще за життя [PERSON] та останній не звертався з ними до суду про зобов`язання виконання обов`язку в натурі. Також, вважає, що позивач звертаючись до суду з даним позовом переслідує інші цілі не пов`язані із захистом того прав, про порушення якого заявляє. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2021 року, заяву позивача про забезпечення позову задоволено, заборонено приватному нотаріусу Веремчуку С.В. видавати свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника позивача щодо витребування належним чином завіреної копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . Протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду від 31 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав у ній зазначеній. Просила позов задовольнити. Представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав наведених у письмових поясненнях. Відповідач до судового засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі. Просив вирішити спір відповідно до норм чинного законодавства України. Представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] до судового засідання подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без участі третьої особи та його представника. Щодо задоволення позовних вимог не заперечує, вважає їх обґрунтованими та підставними. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників процесу, що не з`явилися. Заслухавши думку представника позивача, представника третьої особи [PERSON] , дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 18.10.1990 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а.с. 48 том 1). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 49 том 1). Після його смерті відкрилася спадщина на належне останньому майно. Із матеріалів справи вбачається, що 13.08.2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Веремчука С.В., відповідача у справі, із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме: Ѕ частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,3 кв.м., Ѕ частини квартири [ADDRESS] ; Ѕ частину автомобіля марки BMW, модель 740І, 2011 року випуску; Ѕ частину частки в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ «Мрія Старопілля» та Ѕ частини на майнове право вимоги до [PERSON] по сплаті боргу, який виник на підставі боргових розписок (а.с. 60-62 том 1). Однак, постановою відповідача від 17.08.2021 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтв про право власності на частку в спільному майні, що залишилося після смерті [PERSON] (а.с. 63-65). Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.08.2021 року мотивована тим, що 10.06.2020 року приватним нотаріусом Веремчуком С.В. заведена спадкова справа №07/2020 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . 30.11.2020 року нотаріусом отримано ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2020 року про відкриття провадження №161/18792/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчук С.В., про одержання права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги та ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2020 року про забезпечення позову в даній справі, а саме: заборону приватному нотаріусу Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчуку С.В. у видачі для спадкоємців свідоцтв про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] 04.12.2020 року отримано заяву [PERSON] про зупинення вчинення нотаріальної дії на виконання вимог ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2020 року. Крім того, 30.06.2021 року отримано заперечення [PERSON] про існування у нього боргу перед спадкодавцем. Також, відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» [PERSON] не здійснила оплати за вчинення нотаріальної дії в день подачі всіх необхідних документів (а.с. 63-65 том 1). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач неправомірно відмовив їй у видачі вищезазначеного свідоцтва, оскільки, заборона видачі свідоцтв про право власності на спадщину не перешкоджала нотаріусу видати їй свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, посилаючись на відповідну ухвалу суду. Однак, суд не погоджується з такими доводами позивача, виходячи з наступного. Статтями 15, 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Пунктами 1, 7 частини 1 статті 49\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема: вчинення такої дії суперечить законодавству України; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 4.13 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерством юстиції України №296/2 від 22.02.2012 року, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. За змістом частини 1 статті 31 Закону України «Про нотаріат», приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між нотаріусом та фізичною або юридичною особою. Із матеріалів спадкової справи вбачається, що на адресу приватного нотаріуса Веремчука С.В. надійшла ухвала про відкриття провадження від 20.11.2020 року у справі №161/18792/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчук С.В., про одержання права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги та ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2020 року про забезпечення позову в даній справі, а саме: заборону приватному нотаріусу Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчуку С.В. у видачі для спадкоємців свідоцтв про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] (а.с. 216-219, копія спадкової справи а.с. 143-273 том 1). Крім того, до приватного нотаріуса Веремчука С.В. надійшла заява [PERSON] про зупинення вчинення нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2020 року, до набрання законної сили рішенням суду у вищезазначеній цивільній справі (а.с. 220-221 том 1). Отже, на час звернення позивача із заявою до відповідача, останньому у судовому порядку було заборонено вчиняти будь-які дії щодо видачі свідоцтв після смерті спадкодавця [PERSON] . Із матеріалів справи також вбачається, що позивач звертаючись до нотаріуса із заявою від 13.08.2021 року не оплатила відповідних послуг нотаріуса і в подальшому не вчиняла дій для узгодження із нотаріусом розміру таких послуг, як це вимагає ст. 31 Закону України «Про нотаріат». Таким чином, вчинення нотаріальних дій під час дії ухвали суду від 20.11.2020 року про забезпечення позову, та наявність спору щодо майна спадкодавця, в силу вищезазначених вимог закону, відсутність оплати нотаріальних послуг з боку позивача є безумовною підставою для зупинення вчинення будь-яких нотаріальних дій щодо спірного майна спадкодавця, і як наслідок, відмови позивачу у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. При цьому суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що у даному випадку ухвала суду про забезпечення позову у справі № №161/18792/20 не перешкоджала нотаріусу видати відповідне свідоцтво про право на частку у спільному майні подружжя. Зокрема, статтею 71 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що одному з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні може бути видано нотаріусом лише у разі смерті відповідно іншого з подружжя з повідомленням інших спадкоємців померлого. Ухвалою суду у справі №161/18792/20 від 20.11.2020 року приватному нотаріусу Веремчуку С.В. було заборонено свідоцтва про право на спадщину будь-кому із спадкоємців після смерті [PERSON] , в тому числі і позивачу [PERSON] (а.с. 219 том 1), а тому, на думку суду, відповідач правомірно взяв до уваги зазначену ухвалу суду при винесенні оскаржуваної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відтак, суд вважає, що постанова приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчука С.В. від 17.08.2021 року про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про\~право власності\~на частку\~в спільному\~майні подружжя, винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Крім того, на думку суду, [PERSON] не позбавлена права на повторне звернення до нотаріуса із відповідною заявою, після закінчення обставин, що існували на момент звернення останньої та усунення недоліків заяви, що стали підставою для відмови у вчиненні конкретної нотаріальної дії.

Outcome: dismissed