Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

28.12.2021 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 18585,40 грн., а також судових витрат зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.02.2021 відповідач [PERSON] , шляхом подання електронної заяви з використанням Дистанційних каналів обслуговування, ініціював одержання кредиту в розмірі 15000,00 грн на умовах банківського продукту «Моя кредитка». 12.02.2021 безпосередньо у відділенні банку [PERSON] підписано Заяву про приєднання № 31133715/260121 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). 12.02.2021 відповідачу [PERSON] було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні та встановлено кредитний ліміт в бажаному відповідачем розмірі 15 000,00 грн. Згідно з умовами вказаної заяви [PERSON] ініціює та погоджується на одержання кредиту та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтверджує укладення між нею та банком кредитного договору. Підписаною заявою відповідач підтвердив, що до підписання даної заяви банк ознайомив з орієнтовною сукупною вартістю кредиту і підтвердив, що ознайомився з детальним розписом сукупної вартості кредиту, який міститься в додатку до цієї заяви. Однак, всупереч взятим на себе зобов`язанням, відповідач порушує умови кредитного договору в односторонньому порядку та не сплачує в добровільному порядку кредит та проценти за його користування, внаслідок чого у останнього станом на 03.11.2021 р. виникла заборгованість в розмірі 18 585,40 грн., з яких: 14 991,69 грн. - заборгованість за основним боргом; 3 473,65 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 4,66 грн. - комісія; 85,02 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 30,38 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Враховуючи названі обставини, позивач був змушений звернутися в суд з вказаним позовом. Ухвалою суду від 18.01.2022 р. по вказаній справі відкрито провадження, якою визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Копія ухвали невідкладно направлена сторонам по справі, а також відразу розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду була доступною для ознайомлення відповідачу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові конверти однак, заяву про участь у судовому засіданні не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надав. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.02.2021 року відповідач [PERSON] шляхом подання електронної заяви з використанням Дистанційних каналів обслуговування, ініціював одержання кредиту на умовах банківського продукту «Моя кредитка» в розмірі 15000,00 грн. по картковому рахунку № [NUMBER] . 12.02.2021 року безпосередньо у відділенні банку проведено ідентифікацію особи відповідно після чого останнім була підписана Заява про приєднання № 31133715/260121 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, складовою якої є заява про встановлення відновлювальної кредитної лінії. Підписанням Заяви про приєднання відповідач беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору він ознайомився з повним текстом Договору, в тому числі з додатками до Договору та Тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами Договору, а також отримав примірник Договору. Згідно паспорту споживчого кредиту (БП «Моя кредитка» на умовах тарифу «Мій комфорт»), максимальний розмір кредиту, одержання який може ініціювати клієнт -250000,00 грн; строк кредитування - 60 місяців; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та складає 38% річних; процентна ставка за перевищення витратного ліміту (несанкціонований овердрафт) - 60% річних; періодичність сплати процентів - щомісячно; комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит- 2,99 % від суми таких коштів; порядок погашення кредиту - щомісячно в розмірі не менше обов`язкового щомісячного платежу, що складає 5% від суми використаних кредитних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3ст. 12 ЦПК України). Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Крім того, згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). АТ «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконав, а відповідач [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася заборгованість. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з вимогами статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 03.11.2021 р. складає 18 585,40 грн., з яких: 14 991,69 грн. - заборгованість за основним боргом; 3 473,65 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 4,66 грн. - комісія; 85,02 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 30,38 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав. Оскільки відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн., а тому він підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: approved