Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з цим позовом і вказала, що 02 березня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 02 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року шлюб, зареєстрований 02 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 07 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка вказує, що за час перебування у шлюбі з відповідачем, ними було набуто майно, яке підлягає розподілу, а саме: житловий будинок, загальною площею 69,8 кв., житловою площею 37,7 кв. м., який розташований по [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 1222055100:05:017:0017 та земельна ділянка площею 0,2376 га, кадастровий номер 1222055100:017:0018, які розташовані [ADDRESS] . Тому позивачка звернулась до суду з цим позовом та просить визнати зазначене майно спільною сумісною власністю її та відповідача та визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку, який розташований [ADDRESS] , а також право власності на Ѕ частину земельних ділянок з кадастровими номерами 1222055100:05:017:0017, 1222055100:017:0018, які розташовані по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово повідомив суду просьбу вирішити справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позову. \~ \~ \~ \~У відповідності до\~ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивачки мають бути частково задоволені з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що з 02 березня 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року шлюб, зареєстрований 02 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 07 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За період шлюбу сторонами було придбано: житловий будинок, загальною площею 69,8 кв., житловою площею 37,7 кв. м., який розташований по [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу серії ВСТ № 988719, посвідченого 02 травня 2006 року державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори Овчаренко Л.Л. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ч. 2\~ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року № 6-37цс11. Відповідно до положень ч. 1, 2\~ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1ст. 36 цього\~Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно договору купівлі-продажу серії ВСТ № 988749, посвідченого 02 травня 2006 року державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л., власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] є [PERSON] . Статтею 60\~СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому суд вважає цей будинок з господарськими будівлями визнати спільною сумісною власністю сторін, як набуту в період шлюбу. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації цього права. Судом встановлено, що згідно інформаційних довідок з ЛДЗК вбачається, що власником земельних ділянок з кадастровими номерами 1222055100:05:017:0017, 1222055100:017:0018, які розташовані по [ADDRESS] є [PERSON] , яка не є стороною у справі. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. На час подання позовної заяви і розгляду цієї справи відповідач не є власником вищезазначених земельних ділянок з кадастровими номерами 1222055100:05:017:0017, 1222055100:017:0018, тобто вказане майно не є наявним на час розгляду справи і не підлягає розділу. Тому право власності на 1/2 частину зазначеного майна за відповідачкою не може бути визнано, що обумовлює висновок суду про неможливість задоволення позовних вимог щодо визнання згаданих земельних ділянок спільною сумісною власністю сторін, визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину цього майна. Тому суд вважає можливим на підставі ст. 60 СК України визнати житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] спільною сумісною власністю сторін. Ст. 69 СК України надає позивачці право на поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. За правилами ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівним. Тому суд вважає можливим задоволити позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . А часткове задоволення позовних вимог суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат на користь позивачки, як те передбачено ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved