Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

15 серпня 2022 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 квітня 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який розірвано рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 20 червня 2022 року, справа № 931/144/22. У шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю, відповідач проживає окремо. Позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом, необхідні для їх належного утримання. Добровільно про сплату аліментів з відповідачем їй домовитися не вдалося, тому вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 24 серпня 2022 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 22 вересня 2022 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, 09 вересня 2022 року від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за його зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 18). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20 червня 2022 року заочним рішенням Локачинського районного суду Волинської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28 квітня 2017 року Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 7 (а.с. 4-5). У шлюбі в сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , яким на даний час не виповнилося 6 років, що підтверджуються копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 2017 року та серії [NUMBER] від 22 квітня 2020 року, з яких вбачається батько дітей [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.6, 7). Згідно довідки Локачинської селищної ради Волинської області № 206 від 15 серпня 2022 року [PERSON] проживає у [ADDRESS] , склад її сім`ї: діти [PERSON] та [PERSON] , батько, мати, брат, баба (а.с. 8). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання малолітніх дітей. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Згідно зі\~ст.\~7\~Закону України\~"Про\~Державний бюджет\~України на\~2022\~рік"\~прожитковий мінімум\~на дітей\~віком до\~6\~років: з 1 січня - 2100 грн, з 1 липня - 2201 грн, з 1 грудня - 2272 грн. Як вбачається із позовної заяви, відповідач [PERSON] має постійний дохід, оскільки офіційно працевлаштований, інших аліментів нікому не сплачує, на його утриманні непрацездатних членів сім`ї немає. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Враховуючи наведене, норми ст. 182 СК України, вік дітей, положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved