Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] з одночасним зняттям з реєстрації, без згоди батька- [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва шлюб сторін розірвано. Після розірвання шлюбу позивач та відповідач не спілкуються та будь-які стосунки не підтримують. На телефонні дзвінки та письмові повідомлення відповідач не відповідає. Де його знайти та як з ним зв`язатись, щоб отримати дозвіл на переєстрацію сина не знає. [PERSON] та позивач зареєстровані за адресою [ADDRESS] . У вересні позивач придбала власне житло за адресою: [ADDRESS] у якому вона проживає зі своїм сином на даний час. 14.06.2022р. позивач звернулася до Центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації себе та свого малолітнього сина, однак 20.06.2022р. отримала СМС - повідомлення про відмову в реєстрації місця проживання. Тобто дитині було відмовлено у перереєстрації місця проживання у зв`язку із відсутністю згоди батька, а позивачу у зв`язку з тим, що місцем проживання дитини у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками. Неодноразові спроби вирішити питання реєстрції місця проживання сина результатів не дали, оскільки відповідач на телефонні дзвінки не відповідає, а родичі відповідача з позивачем не спілкуються, що позбавляє можливлсті отримати згоду батька на перереєстрацію місця проживання дитини з матір`ю. Просить задовольнити позов. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 11.07.2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 14.07.2022р. залучено Голосіївському районну в м. Києві державну адміністрацію. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] про що свідчить копія свідоцтва про народження/а.с.42/. Судом встановлено, що [PERSON] та її син зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с.5/. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/. Позивач звернулася до центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації себе та свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , тобто за адресою власного житла. 20.06.2022р. позивачем було отримано СМС - повідомлення на мобільний телефон від CNAР Kyiv про відмову в реєстрації місця проживання по справі № 65042-006833069-784-03/а.с. 41/. Також на електронну адресу було отримано лист про відмову з посиланням на п. 3 ст. 87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022р. № 265 - дитина залишається без жодних батьків./а.с.39/. Відповідно до п. 3 ст. 87 Постанови Кабінету Міністрів від 07.02.2022р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли: особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За приписами частини третьої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 4 ст. 5 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в України» задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 7 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в України» декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг", або засвідчується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису нотаріуса. У разі якщо місце проживання батьків або інших законних представників дитини зареєстровано/задекларовано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається. Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 17 Постанови Кабінету Міністрів від 07.02.2022р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Відповідно до п. 33 Постанови Кабінету Міністрів від 07.02.2022р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Судом встановлено спору між сторонами щодо місця проживання дитини [PERSON] немає, дитина фактично проживає разом із матір`ю [PERSON] у її власній квартирі за адресою: [ADDRESS] , хоча зареєстрований за іншою адресою. В той же час, позивач позбавлена можливості змінити зареєстроване місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не надає згоди на зняття з реєстрації неповнолітнього сина з адреси його місця реєстрації в [ADDRESS] та реєстрацію дитини за місцем їх фактичного проживання в [ADDRESS] . Враховуючи викладене, оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, виходячи з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення, суд вважає, що позовні вимоги про зняття з реєстрації та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved