Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

До суду з позовом про визнання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] неукладеним, звернулась [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою суду від 23.02.2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу неукладеним залишений без руху. 27.06.2022 року адвокат Сафронкова Н.О., діюча в інтересах [PERSON] , надала заяву про виправлення недоліків позову та просить відкрити провадження у справі. Також, скориставшись своїм правом позивач уточнила позовні вимоги та просить суд визнати фіктивним шлюб зареєстрований Київським районним ВРАЦС ГТУЮ в Одеській області 27.11.1998 року, актовий запис про шлюб № 1071 між [PERSON] , [INFO] та громадянкою республіки Казахстан [PERSON] , [INFO] ; анулювати актовий запис про шлюб №1071 від 27.11.1998 року зареєстрований Київським районним ВРАЦС ГТУЮ в Одеській області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 30.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. До судового засідання представником позивача [PERSON] - адвокатом Сафронковою Н.О. надано заяву, про розгляд справи за її та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити, а також не заперечує проти заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суд невідомі. Станом на день розгляду справи заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило. Від відповідача відзив на позов не надходив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з таких підстав. Так судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , про свідчать їх свідоцтва про народження, копії яких містяться в матеріалах справи на аркуші 20, з яких вбачається, що їх батьками є мовою оригінала « [PERSON] » та « [PERSON] ». 18.05.1979 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом РАГС м.Одеси 18.05.1979 р., у зв`язку з чим, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про його смерть видане 07.09.2021 року Відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді 1/3 та 1/6 частки домоволодіння [ADDRESS] . Позивач як спадкоємець звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті брата, який мешкав разом з нею за адресою [ADDRESS] , однак нотаріусом було повідомлено про наявність спадкоємця першої черги, а саме дружини померлого- [PERSON] . Однак позивачу про наявність у рідного брата дружини не було відомо, більш того, як зазначає позивач, брат ніколи не був одружений, в силу свого тяжкого стану здоров`я. [PERSON] позивач ніколи не бачила та взагалі не знає хто вона є, і взагалі які відношення у неї були з її братом. Померлий [PERSON] завжди мешкав із сестрою однією сім`єю та за однією адресою, ані дружини, ані дітей в нього не було. Свідоцтва про одруження брата з відповідачем позивач ніколи не бачила. Відповідач ніколи не проживала разом з [PERSON] , не вела з ним спільного господарства, не мала спільного бюджету, спільних обов`язків, вони не були пов`язані спільним побутом, в них не було спільних дітей. Позивачу невідому, чи взагалі її брат приймав особисту участь та чи мав бажання укладати шлюб з відповідачем. [PERSON] ніколи не цікавилась життям [PERSON] , не цікавилась його здоров`ям, не приймала участь в його лікуванні, вона взагалі за весь час була відсутня за адресою мешкання брата. Відповідач є громадянином Казахстану, та напевне, при укладенні шлюбу з [PERSON] не мала на меті саме створення сім`ї. На вимогу суду, Київський ВДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) у листі від 15.07.2022 року за № 1953/24.30.-20 повідомив суд, про наявність актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 27.11.1998 року №1071, складеного Київським ВДРАЦС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса). Статтею 21 частиною 1 СК України визначено поняття шлюбу, а саме: шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Водночас, ч. 2 ст. 40 СК України передбачає, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Визнанню шлюбу недійсним в судовому порядку присвячені дві статі Сімейного кодексу України - стаття 40 та стаття 41. Перша регулює випадки, коли шлюб безальтернативно визнається недійсним за рішенням суду (шлюб, укладений без вільної згоди жінки та чоловіка та фіктивний шлюб). Друга стаття регулює випадки, коли залежно від обставин справи шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду (шлюб між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною; двоюрідними братом та сестрою, тіткою, дядьком та племінником, племінницею; шлюб з особою, яка приховала тяжку хворобу; шлюб з порушенням вимог відносно шлюбного віку). Відповідно до роз`яснень викладених в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 40 Сімейного Кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 41 СК України). Статтею 42 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність, якої обмежена. З матеріалів справи вбачається, що реєстрацією шлюбу [PERSON] та [PERSON] , порушено право позивача на отримання спадкового майна після смерті брата [PERSON] , померлого[INFO]. Шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації (ст. 44 СК України). Недійсний шлюб (ст. 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України (ч. 1 ст. 45 СК України). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали фіктивний шлюб без мети створення сім`ї, а тому він підлягає визнанню недійсним. Рішення суду про визнання шлюбу недійсним є підставою для анулювання актового запису, а тому вимоги щодо анулювання актового запису про шлюб №1071 від 27.11.1998 року є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved