Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він та відповідачка у зареєстрованому шлюбі не перебували, але проживали однією сім`єю з 2005 по 2015 рік. Під час їхнього спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка з вересня 2020 року проживає з позивачем та знаходиться на його повному одноособовому утриманні, що підтверджується актом сектору №2 по роботі з органами самоорганізації населення Лубенської міської ради Полтавської області від 07.06.2022. (а.с.10). Відповідачка [PERSON] погодилася з тим фактом, що донька проживає з позивачем, ніде цей факт не оспорювала, не намагалася доньку повернути до себе. Даний факт підтверджується актом сектору №2 по роботі з органами самоорганізації населення Лубенської міської ради Полтавської області від 25.05.2022. Відповідачка [PERSON] припинила свою участь у вихованні спільної доньки та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач [PERSON] вимушений звертатися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2022 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 12.09.2022 надала до суду відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому просить поновити їй строк для подання відзиву та відмовити в задоволені позову, оскільки вона також її утримує, надає допомогу по мірі можливості матеріальну. Дохід має лише пенсію по інвалідності у розмірі 2100 гривень на місяць. Інших доходів не має, вважає, що при задоволені позову про стягнення 1/3 частини її пенсії їй на проживання та ліки залишиться 1400 гривень. Існувати на вказану суму просто неможливо. Разом з відзивом надала докази. Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. В відзиві відповідач просить суд поновити їй строк для подання відзиву, суд вважає за можливе відповідачу поновити строк на подання відзиву та долучити надані докази які надійшли до матеріалів справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Бондаренко С.Г. в судовому засіданні заперечують проти задоволення позову, оскільки відповідач по мірі своєї можливості надає матеріальну допомогу доньці. З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд уважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до Акту про фактичне місце проживання неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] проживає зі своїм батьком [PERSON] з вересня 2020 року та знаходиться на його утримані. (а.с.9, 10) Згідно довідки від 24.03.2005 року [PERSON] знаходиться на офіційному обліку з приводу ВІЛ-інфекції та довідки від 11.11.2020 року [PERSON] перебуває в ВСП №6 КП «ПО центр терапії залежності ПОР». [PERSON] має другу групу інвалідності по загальному захворюванню до 31.03.2023, що підтверджується копією пенсійного посвідчення. Відповідно до довідки про доходи № 3400444371221450, пенсіонер [PERSON] отримала пенсію по інвалідності з березня 2022 року по серпень 2022 року в розмірі 12\~532, 26. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне задовольнити частково вимоги позивача, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд приходить до наступного. Відповідач [PERSON] від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнена, оскільки є інвалідом 2-ї групи, загальне захворювання, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] від 20.04.2022. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, судові витрати в розмірі 992,40 грн. компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. ст.10-11, 223,247,258-259,263-268,280, 287-289 ЦПК України,

Outcome: partial