Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Розпорядженням Верховного суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Золочівському районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області. Від позивача через відділення пощтового зв`язку 09.08.2022 до суду надійшла позовна заява про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вони з відповідачем 17.08.2021 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від якого спільних дітей не мають, але сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на нього, а також відсутність взаємоповаги у зв`язку з чим виникали постійні сварки. Відновлювати їх наміру не мають, спільне господарство не ведеться. Сама відповідачка через неодноразові пропозиції розірвати шлюб через органи РАЦС відмовляється. Тому, з огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними в судовому порядку. 31.08.2022 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, але на адресу суду надіслав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. При цьому у заяві вказав, що підтримує свою заяву. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, але на адресу суду надіслала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, вказала, що вимоги позивача визнає повністю та проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до вказаних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Сторони 17.08.2021 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 3323, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на нього, шлюбні стосунки вони довгий час не підтримують, відновлювати їх позивач наміру і бажання не має. Спільне господарство не ведуть. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Положеннями ст.110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи те, що позивачем [PERSON] не було заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідача понесених ним судових витрат у справі та не подано суду будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, питання щодо розподілу судових витрат у справі не було предметом судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved