Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якій вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який до дня смерті проживав без реєстрації місця проживання у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заявник проживала разом з чоловіком у [ADDRESS] , та де вона продовжує проживати на даний час, в той час як місце реєстрації чоловіка, на день смерті значиться: [ADDRESS] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлому спадкове майно, заявник звернулась до нотаріуса, проте їй було відмовлено в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. В зв`язку з тим, що місце проживання померлого на день його смерті не було зареєстровано, в зв`язку з чим, заявник не може підтвердити факт спільного проживання з ним, на день його смерті, а тому, вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини з метою оформлення права на нерухоме спадкове майно. Встановити факт постійного проживання разом з спадкодавцем необхідно заявнику для прийняття спадщини. В зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості встановити факт проживання однією сім`єю, від встановлення даного факту залежить виникнення її особистих майнових прав на спадкове майно, чинним законодавством України не встановлено іншого порядку встановлення даного факту, тому заявник змушена звернутись до суду. Встановлення факту постійного проживання з померлим не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник просить встановити факт, що вона постійно проживала на час відкриття спадщини, разом з спадкодавцем, [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, заявлені вимоги підтримують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 червня 2022 року Попільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 90 /а.с. 8/. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 червня 2022 року Попільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] та [PERSON] з 24 серпня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 8 /а.с. 9/. Згідно довідки № 263 від 08 червня 2022 року Виконавчого комітету Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , уродженець села Великі Лісівці, Житомирського (Попільнянського) району, Житомирської області, який помер [INFO] (а/з № 90 від 13.11.2018 року) проживав без реєстрації до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . До дня його смерті разом з ним проживала дружина померлого - [PERSON] , [INFO] /а.с. 10/. Довідкою № 199 від 20 червня 2022 року Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області визначено, що [PERSON] , 1956 року народження, знятий з реєстрації 05.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , згідно погосподарської книги за 2011-2015 роки № 3, особовий рахунок [NUMBER] /а.с. 11/. Як вбачається з Витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) видані 06 вересня 2022 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, у Спадковому реєстрі відсутня інформація відносно [PERSON] , який помер [INFO] /а.с. 12,13/. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 21 липня 2014 року Реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, [PERSON] є власником 1/1 частки земельної ділянки, яка розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Великолісівецька сільська рада, площа земельної ділянки: 6,7957 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 14/. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданого 21 липня 2014 року Реєстраційною службою Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, актуальна інформація про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 6,7957 га, власник: [PERSON] /а.с. 15/. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області № 125/01-16 від 05 вересня 2022 року, [PERSON] відмовлено у оформлені спадкових прав та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , так як строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився [INFO], а заявник не подала заяву вчасно про прийняття спадщини, і тому вважається що вона спадщину не прийняла /а.с. 16/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Як вбачається з статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до пункту 23 вищевказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з частини другої статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 1 статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац 1 частини другої статті 3 СК України). Відповідно до підпункту 4.10. пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Крім того, суд зауважує, що у постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною 3 статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №404/2163/16-ц (провадження 61-15926св). Таким чином, вислухавши заявника, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved