Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Представник заявника - адвокат Рибалка Олена Сергіївна, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту неправильності в актовому записі про народження [PERSON] № 410, складеному 14 грудня 1946 року виконкомом Кіровської селищної ради міста Дзержинська Донецької області в частині дати народження дитини [INFO] та внесення змін до зазначеного актового запису, змінивши дату народження дитини з « [INFO] » на « [INFO] ». Заяву обґрунтовано тим, що заявник [PERSON] народилася [INFO] у місті Дзержинськ Донецької області, зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . [PERSON] , маючи намір оформити спадкові права, почала готувати відповідний пакет документів та помітила помилку в повторному свідоцтві про своє народження в частині місяця народження (зазначено «ноября» (російською мовою) замість правильного «октября»). З метою отримання дублікату цього документу заявниця звернулася до Торецького відділу ДРАЦС у Бахмутському районі Донецької області СМУМЮ (м. Харків), проте виявилося, що в актовому записі про її народження помилково зазначено дату народження замість правильного « [INFO] » - « [INFO] ». При цьому їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У первинному свідоцтві про народження заявниці дата народження була зазначена правильно. На його підставі видавалися й інші документи, які заявниця отримувала протягом життя. На повторне його було замінено у 1992 році, у зв`язку із псуванням. На розбіжності у даті народження, зазначеній у ньому, з іншими документами [PERSON] не звертала уваги аж до 2021 року. Дата народження « [INFO] » зазначена у внутрішньому паспорті заявниці, паспорті для виїзду за кордон, свідоцтві про шлюб. Заявниця впевнена, що її істинна дата народження - [INFO] . 05 жовтня її завжди вітали батьки з днем народження, у всіх без винятку її документах також зазначена саме ця дата. Тому вона переконана, що в актовому записі міститься помилка, яку наразі виправити у позасудовий спосіб неможливо. Внаслідок цієї помилки [PERSON] позбавлена можливості реалізувати законне право на отримання спадщини після смерті матері. Представник заявника в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає з 1950 року, проживала з нею на одній вулиці, тісно з нею спілкувалась, знає всю її сім`ю та батьків [PERSON] та [PERSON] . З 2014 року стосунки стали з заявницею ще більш дружніми. Зазначила, що у заявниці день народження 5 жовтня, завжди її вітала в цей день. Суд, заслухавши представника заявника, свідка, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому повторно в 1992 року виконкомом Кіровської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, зазначено [PERSON] народилась [INFO] . У графі мати вказана - [PERSON] , в графі батько- [PERSON] , актовий запис №410. Відповідно до витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про держану реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00033753820 від 18 листопада 2021 року, згідно актового запису №35 від 14 серпня 1976 року, складеного Старосалтівською селищною радою Вовчанського району, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданому 25 липня 1988 року відділом РАЦС Дзержинського виконкому Донецької області, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб 26 липня 1988 року з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис №179. Згідно копії паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 28 червня 1997 року Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] . Згідно копії закордонного паспорту № [NUMBER] , виданого 16 липня 2020 року органом 1428, дата народження [PERSON] зазначена [INFO] . Отже, судом встановлено, що у вищезазначених документах є розбіжності в даті народження [PERSON] , а саме: в свідоцтві про народження вказана дата народження [INFO] , в усіх інших документах- [INFO] . Згідно висновку начальника відділу Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18 лютого 2022 року, [PERSON] відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження № 410, складеного 14 грудня 1946 року Торецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) стосовно виправлення дати народження дитини з « [INFO] » на « [INFO] » у зв`язку з відсутністю первинного свідоцтва про народження [PERSON] , а також первинного медичного документа про народження за 1946 рік, які є підставою для внесення змін. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи. Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Відповідно до ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано Законом «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793. За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Відповідно до визначення поняття, наведеного в ч. 3 ст. 9 Закону «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 статті 22 Закону «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Такі ж самі положення містяться і в Правилах внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» №96/5. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження). Відповідно до ст.12, ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовився вносити зміни до актового запису про народження [PERSON] через відсутність первинного свідоцтва про народження [PERSON] , а також первинного медичного документа про народження за 1946 рік, які є підставою для внесення змін. При цьому, при вирішенні справи судом враховується правова позиція Великої Палати Верховного Суду по справі № 425/2737/17 від 14 листопада 2018 року, в якій суд касаційної інстанції зазначив, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису про дату народження особи і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису. Суд зазначає, що єдиними доказами, які підтверджують факт народження [PERSON] [INFO] є пояснення свідка [PERSON] , до яких суд ставиться критично, оскільки свідок не була присутня в момент пологів і може знати дату народження [PERSON] тільки з її слів. Доказами, які дійсно могли б підтвердити дату народження [PERSON] саме [INFO] є будь-які медичні документи, в яких зазначена дата пологів останньої та які підтверджують помилковість актового запису про народження, внесеного до свідоцтва про народження позивача , але їх суду не надано. Отже, суд вважає неможливим ухвалювати рішення про задоволення заяви тільки на підставі пояснень, наданих свідком, за відсутністю інших доказів. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: dismissed