Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що позивач із відповідачкою перебували у шлюбі до 04.11.2021. За час перебування у шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб було розірвано. Згідно судового наказу Семенівського районного суду Полтавської області від 01.03.2022 з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття. На момент винесення судового наказу дитина проживала з відповідачкою. Однак, починаючи з 27.06.2022 дочка почала постійно проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та з того моменту перебуває на повному його утриманні. Відповідачка ж залишилась проживати за адресою: [ADDRESS] . На даний час остання ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати свою дитину. Це виявилось у тому, що відповідачка відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Кошти, які надходять відповідачці в рахунок аліментів використовуються на власні потреби і не витрачаються на потреби дочки [PERSON] . Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 10.08.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просив позов задовольнити, вказав що донька проживає з ним, що остання може підтвердити. Відповідачка [PERSON] в судовому засідання проти позовних вимог не заперечила.. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Полтавської області 05 травня 2005 року, сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 04.11.2021 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 13). При цьому, згідно судового наказу Семенівського районного суду Полтавської області від 01.03.2022 з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №68788361 від 23.04.2022 з примусового виконання судового наказу № 547/92/22 виданий 01.03.2022 Семенівським районним судом Полтавської області сума заборгованості станом на 01.07.2022 становить 0,00 грн, переплата становить 3939,19 грн. (а.с. 9). Факт проживання дочки з позивачем підтверджується витягом ЦНАП № 1062 від 19.07.2022 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] за зазначеною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 10), а також витягом з реєстру територіальної громади № 2022/000112819 від 19.07.2022, згідно якого адреса проживання дочки [PERSON] зазначена: [ADDRESS] , що підтверджується копією домової книги. Позивач зазначив, що починаючи з 27.06.2022 дочка почала постійно проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та з того моменту перебуває на повному його утриманні. Відповідачка ж залишилась проживати за адресою: [ADDRESS] . На даний час остання ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати свою дитину. Це виявилось у тому, що відповідачка відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Кошти, які надходять відповідачці в рахунок аліментів використовуються на власні потреби і не витрачаються на потреби дочки [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка донька сторін - [PERSON] зазначила, що проживає разом з батьком [PERSON] з 27.07.2022 року. У матері [PERSON] за цей період була лише 2 рази, а саме, на день народження бабусі та щоб забрати свої речі. Батько повністю її утримує, мати коштів не надає, мати не була присутня на випусному вечері у зв`язку із закінченням школи. Після випусного вечора переїхала жити до батька. Батько допомагає в організації навчання у вищому навчальному закладі. Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що на даний час неповнолітня дочка сторін [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтвердила в судовому засіданні донька [PERSON] та не заперечила відповідачака. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дитини [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу Семенівського районного суду Полтавської області від 01.03.2022. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 26 липня 2022 року. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з останнього, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду оскільки згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, [PERSON] , [INFO] присвоєно 2 групу інвалідності (а.с. 12). В судовому засіданні відповідачка [PERSON] надала пенсійне посвідчення № [NUMBER] , де зазначено, що вона також є інвалідом 2 групи. На підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки сторони у судовому провадженні звільнені від сплати судового збору судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved