Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

02 серпня 2022 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі, яким позов[PERSON] , представник позивача - [PERSON] до ТзОВ "Фінансова компанія управління активами", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Дунаєвецький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець- Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Хмельницький) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню- задовольно. Вирішено визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №10914 про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором із страхування життя №1255/4824CLBPS від 07.06.2013 року на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в загальній сумі 22979,95 грн. та повернуто [PERSON] із державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 454 грн. і 227 грн. та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанасова компанія управління активами» на користь [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн. та 227 грн. Як вбачається зі змісту рішення, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. 15 серпня 2022 року від представника позивача адвоката Наталюка Назара Миколайовича до суду надійшла заява про винесення додаткового рішення по справі, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на користь [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Заявник представник позивачки адвокат Наталюк Н.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності, вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримує та просить задовольнити. Інші учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи міститься клопотання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про зменшення витрат на правову допомогу, згідно якого просить зменшити з 5000 грн. до 1907 грн., оскільки сума 5000 грн. є неспівмірною із складністю справи, не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. У зв`язку з наведеним, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Представником позивача подано наступні докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.: копію договору про надання правничої допомоги №369 від 24.12.2021 року, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, квитанцію про оплату гонорару клієнтом від 24.12.2021 року, копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 28.12.2021 року. Зі змісту розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу, складовими частинами гонорару представника позивачки є: зустріч з клієнтом з наданням консультації вартістю 400 грн., пошук та аналіз судової практики вартістю 400 грн., складання позовної заяви вартістю 2000 грн., складання клопотання про витребування доказів 400 грн., складання заяви про забезпечення позову 400 грн., участь у судових засіданнях 1400 грн., а всього 5000 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником відповідача заявлялось клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Проте, всупереч вимог ч.6 ст.137 ЦПК докази неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги вказане клопотання не містить. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Також, при винесенні означеного рішення суд враховує висновок, викладений у Постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 № 910/13071/19, згідно якого втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору. Таким чином, позивачем доведено належними доказами факт понесених витрат на правничу допомогу. На думку суду, заявлений розмір витрат не суперечить складності справи та часу, витраченого на надання послуг. Отже, суд доходить висновку про покладення на відповідача обов`язку компенсувати позивачу витрати на правничу допомогу в повному обсязі.

Outcome: approved