Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] , зацікавлена особа - Золотоніська міська рада, в якій просить встановити факт того, що заповіт, складений 25.02.1997 [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гаврильченко Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 558, яким заповідається будинок по [ADDRESS] [PERSON] стосується будинку за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви вказано, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, та яку заявниця фактично прийняла, оскільки на момент смерті батька заявниці було 13 років. За час свого життя батько склав на ім`я заявниці заповіт, посвідчений державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гаврильченком Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 558, яким заповідав належний йому будинок по [ADDRESS] заявниці. Однак нотаріус повідомив заявницю про неможливість вчинення нотаріальної дії - оформлення спадщини за заповітом, оскільки під час виготовлення вказаного заповіту була допущена помилка у написанні адреси будинку, а саме помилково зазначено - [ADDRESS] , замість вірної адреси - [ADDRESS] . Оскільки виправити вказану помилку у заповіті в іншій спосіб на даний час неможливо, заявниця звернулась з даною заявою до суду. Ухвалою від 05.08.2022 відкрито провадження у справі за вказаною заявою. Судове засідання з розгляду заяви призначено на 26.09.2022. У судовому засіданні 26.09.2022 заявниця вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити заяву. Золотоніська міська рада, явку свого представника у судове засідання не забезпечила. Згідно з наявною в матеріалах справи заявою представник Золотоніської міської ради просить розглянути справу за його відсутності. Заслухавши заявницю, дослідивши наявні у справі докази, суд зазначає про таке. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 29.08.2019, виданого Золотоніським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , який згідно з свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 02.06.2002, помер [INFO] . Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 310146944 від 19.09.2022 [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину 607 від 25.02.1992 на праві приватної власності належить будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту, складеного 25.02.1997 [PERSON] , посвідченим державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гаврильченком Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 558, [PERSON] заповідав будинок по [ADDRESS] [PERSON] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 2163 від 07.07.2020 за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] , на день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]. 06 травня 2022 року, посилаючись на те, що [PERSON] спадщину прийняла, оскільки на день смерті [PERSON] була зареєстрована разом з померлим у спадковому будинку, [PERSON] звернулась до Золотоніської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Золотоніською районною державною нотаріальною конторою 25.02.1997, зареєстрований в реєстрі за № 558, на будинок по [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.05.2022 № 70/02-31 державний нотаріус Золотоніської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Чуй Н.В. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки з поданих документів наявна розбіжність в адресі майна, що заповідалось і яке належало спадкодавцю. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявницею у справі є [PERSON] , якій відповідно до заповіту, складеного 25.02.1997 [PERSON] , посвідченим державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гаврильченком Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 558, [PERSON] заповідав будинок по [ADDRESS] . Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 310146944 від 19.09.2022 [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину 607 від 25.02.1992 на праві приватної власності належить будинок за адресою: [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.05.2022 № 70/02-31 державний нотаріус Золотоніської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Чуй Н.В. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки з поданих документів наявна розбіжність в адресі нерухомого майна, що заповідалось і яке належало спадкодавцю. Наведене вказує на те, що при посвідчені тексту заповіту державним нотаріусом було допущено технічну помилку в частині зазначення адреси нерухомого майна, яке заповідається. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.01.2021 у справі №397/1396/19, технічні помилки (описки) у заповіті не впливають на його дійсність, не свідчать про порушення його форми та порядку посвідчення. Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру заповітів, номер витягу 4667930, заповіт № 558 від 25.02.1997 є чинним. Враховуючи викладене, зазначена вище технічна помилка у заповіті в зазначенні адреси нерухомого майна,що заповідалось і яке належало спадкодавцю не є тим порушенням, яке впливає на форму та посвідчення заповіту, що було б підставою для визнання заповіту недійсним. Встановлення факту того, що заповіт, складений 25.02.1997 [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гаврильченко Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 558, яким заповідається будинок по [ADDRESS] [PERSON] стосується будинку за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , який помер [INFO] , має юридичне значення та необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За таких обставин, заяву [PERSON] належить задовольнити.

Outcome: approved