Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та уточненнями до нього, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 11491,12 грн. страхового відшкодування, а також судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 992,40 грн., 3020 грн. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 08.11.2021 року у м.Львові на перетині вул. Виговського-Кульпарківської відбулась дорожньо- транспортна пригода /ДТП/, під час якої автомобіль марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] здійснив зіткнення із задньою частиною належного йому автомобіля марки «Skoda Fabia Ambiente» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого його автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Скориставшись положеннями п.33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» /надалі Закон 1961-IV/, водії на місці ДТП заповнили повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду (європротокол), відповідно до якого [PERSON] визнав свою винуватість у ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» відповідно до полісу ЕР-206695694, а тому позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. За наслідками розгляду його заяви ТДВ «СК «Гардіан» йому виплачене страхове відшкодування у розмірі 38508,88 грн., що не відповідає розміру реально завданих збитків. Для встановлення реального розміру завданої йому майнової шкоди позивач звернувся до судового експерта Галамай Б.І. для проведення експертного автотоварознавчого дослідження, за результатами якого відповідно до висновку №165 від 06.12.2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Fabia Ambiente 1,4i 5dr 5MT86к.с.», ідентифікаційний номер ТМВВС 25383015633 д.н.з. [NUMBER] з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових від виявлених при обстеженні 24.11.2021 року пошкоджень внаслідок ДТП 08.11.2021 року без врахування ПДВ становить 55564,67 грн. Із врахуванням наведеного просить стягнути із відповідача різницю між розміром оціненої майнової шкоди в межах максимального розміру страхової виплати та сумою виплаченого страхового відшкодування, що становить 11491,12 грн., а також судові витрати. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.06.2022 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача 02.08.2022 року скерував на адресу суду відзив на позов /а.с. 70-73/, у якому зазначив, що дійсно 08.11.2021 року у м.Львові на перетині вул. Виговського-Кульпарківської відбулась дорожньо- транспортна пригода між автомобілем марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Skoda Fabia Ambiente» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» відповідно до полісу ЕР-206695694, згідно із умовами якого страхова сума на 1 потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров?ю становить 260000,00 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 130000 грн., франшиза становить 0 грн. Оформлення матеріалів ДТП учасниками такої було здійснено без участі працівників Державтоінспекції МВС, а тому розмір ліміт страхової виплати згідно із Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29.12.2015 року №3471 становить 50000 грн. Водночас, на виконання вимог п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» /в редакції, чинній на час ДТП/ для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком було залучено аварійного комісара. Відповідно до аварійного сертифікату № 81-D/99/0 від 25.11.2021 року про визначення вартості матеріального збитку автомобілю марки «Skoda Fabia Ambiente» д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту такого за вирахуванням зносу без ПДВ становить 38508,87 грн., в той час як ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 124846,45 грн. Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону 1961-IV ізврахуванням того, що позивачем не було надано доказів проведення ремонту транспортного засобу у платника ПДВ, відповідачем 04.02.2022 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 38508,88 грн. на рахунок позивача. Вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а звіт оцінювача, наданий позивачем, складений із порушенням вимог нормативно-правових актів з оцінки майна, оскільки про проведення огляду транспортного засобу відповідач не був повідомлений, які і його представник не був присутній при такому. Окрім того, вважає, вимоги позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу необгрунтованим та завищеним. Представник позивача 06.09.2022 року скерував на адресу суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що відповідачем було значно занижено суму страхового відшкодування та запропоновано підписати акт про узгодження розміру страхового відшкодування, однак такий позивачем не підписано і суму страхового відшкодування не узгоджено. У зв?язку із тим, що позивач не погодився із сумою страхового відшкодування, він звернувся до судового експерта, який провів автотоварознавчу екпертизу відповідно до вимог ЦПК України, Закону України "Про судову експертизу". При цьому експерт Галамай Б.І зазначив, що обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України. З приводу тверджень представника відповідача про те, що вони не були повідомлені про огляд транспортного засобу експертом, зазначив, що згідно із п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) такий виклик здійснюється у разі потреби. Із врахуванням наведеного просив позов задовольнити. 16.09.2022 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача зазначив, що відповідно до висновку ВС у постанові від 30.10.2019 року у справі № 753/19288/14-ц у разі проведення ремонту транспортного засобу, будь -яке товарознавче дослідження, в тому числі судова експертиза, втрачає статус належного доказу і слід виходити із реальної вартості втраченого або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Із врахуванням наведеного просив у позові відмовити. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до частини 8 статті 178 та частини 5 статті 279ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У відповідності приписів ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 08.11.2021 року у м.Львові на перетині вул. Виговського -Кульпарківської відбулась дорожньо- транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] здійснив зіткнення із автомобілем марки «Skoda Fabia Ambiente» д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Вказані обставини визнаються учасниками справи, а у суду не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності або добровільності їх визнання. Скориставшись положеннями п.33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії на місці пригоди 08.11.2021 року склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції (європротокол), відповідно до якого винуватцем пригоди визнаний водій [PERSON] . Повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду (європротокол) від 08.11.2021року долучено до матеріалів справи, у ньому зазначені всі обставини ДТП та складена схема /а.с. 9/. Таке повідомлення складено відповідно до вимог чинного законодавства, що визнається учасниками справи, а у суду не має обґрунтованого сумніву щодо його достовірності або добровільності визнання цієї обставини сторонами. Цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] станом на час ДТП була застрахована ТДВ «СК «Гардіан» згідно із полісом ЕР № 206695694 /а.с. 10/. Відповідно до умов полісу ЕР № 206695694 /а.с. 74/ страхова сума на 1 потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров?ю становить 260000,00 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 130000 грн., франшиза становить 0 грн. З аварійного сертифікату № 81-D/99/0 від 25.11.2021 року про визначення вартості матеріального збитку автомобілю марки «Skoda Fabia Ambiente» д.н.з. [NUMBER] /а.с. 76/ вбачається, що вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу за вирахуванням зносу без ПДВ становить 38508,87 грн., в той час як ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 124846,45 грн. Із платіжного доручення від 04.02.2022 /а.с. 87/ вбачається, що на рахунок позивача [PERSON] відповідачем сплачено кошти у сумі 38508,87 грн. Статтею 988 ЦК України установлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно зі п. 32.7 ст. 32 цього Закону шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ. Водночас, за змістом абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно частини шостої статті 106 ЦПК України експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Частина п`ята вказаної статті передбачає, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Оскільки сторони не досягли згоди про розмір страхового відшкодування, завданого внаслідок ДТП, а позивач не погодився із сумою такого, він звернувся до судового експерта Галамая Б.І., який у висновку №165 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 06.12.2021 року /а.с. 12-60/, будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України, зазначив, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля «Skoda Fabia Ambiente 1,4i 5dr 5MT86к.с.», ідентифікаційний номер ТМВВС 25383015633 реєстраційний номер [NUMBER] з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових від виявлених при обстеженні 24.11.2021 року пошкоджень внаслідок ДТП 08.11.2021 року без врахування ПДВ становить 55564,67 грн. Ринкова вартість автомобіля становить 99890,01 грн. За проведення експертизи позивачем згідно із квитанцією від 17.11.2021 року сплачено кошти у сумі 3020,00 грн. Вказаний висновок відповідає вимогам Закону України "Про судову експертизу", Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), а також містить відомості про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а отже з огляду на ст.ст. 76, 106 ЦПК України є належним та допустимим доказом, що узгоджується із позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19), постановах Верховного Суд від 01 квітня 2020 року у справі № 676/90/17-ц (провадження № 61-11873св19), від 25 травня 2020 року у справі № 475/793/17 (провадження № 61-19975св18) та від 21 жовтня 2020 року у справі № 303/2642/18 (провадження № 61-21118св19), від 30 червня 2021 року у справі № 523/7115/18 (провадження № 61-6241св21). Із врахуванням наведеного суд дійшов до висновку, про необґрунтованість визначеної і сплаченої відповідачем суми страхового відшкодування, оскільки її розмір спростовується вищенаведеним висновком №165 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 06.12.2021 року. При цьому суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що відповідач не був повідомлений про огляд транспортного засобу експертом, оскільки згідно із п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) такий виклик здійснюється у разі потреби. При визначенні суми, яка підлягає до виплати позивачу, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. У пункті 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» від 17 листопада 2011 року № 698 затверджено максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року - 50000 гривень потерпілому. У постанові від 04.07.2018 р. № 755/18006/15-ц Верховний Суд дійшов висновку, що обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування і в межах, обумовлених договором страхування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Із врахуванням наведеного, того, що позивачем та страхувальником складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції (європротокол), то до стягнення із відповідача підлягає різниця між максимальним розміром страхової виплати, встановленим розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України (50000 грн.) та виплаченими відповідачем коштами у сумі 38508,87 грн., що становить 11491,12 грн., а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн., що стверджується квитанцією від 22.06.2022 року /а.с. 4/. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК). Судом встановлено, що між [PERSON] та ТзОВ «ВМ» в особі директора адвоката Приступи Л.Л. укладено договір про надання правової допомоги від 08 грудня 2021 року/а.с. 62/. Також між зазначеними вище особами укладено додаткову угоду від 22 лютого 2022 року, де відповідно до п.1.2 за надання правової допомоги замовник сплачує виконавцю винагороду, розмір якої становить 5000 грн. /а.с. 63/. Сторони домовились, що оплата наданої правової допомоги здійснюється протягом 5 (трьох) днів з моменту підписання договору. До матеріалів справи долучена квитанція 0.0.2471461467.1 від 22.02.2022р. на суму 5000 грн. /а.с. 61/. Водночас, з урахуванням принципу співмірності наданих послуг із складністю справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, а також із врахуванням критерію розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що із відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Окрім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем для проведення автотоварознавчої експертизи від 06.12.2021 року з приводу визначення розміру заподіяної майнової шкоди було сплачено кошти у сумі 3020 грн., що стверджується квитанцією від 17.11.2021 року. Загальна сума судових витрат, які підлягають стягненню із відповідача становить 8012,40 грн.

Outcome: approved