Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла, частка в розмірі 100% майнових прав засновника фермерського господарства «Воля» Золочівського району Львівської області. На випадок своєї смерті він не залишив заповіту. Зазначила, що інші спадкоємці, які претендують на спадщину у вигляді права на частку у статутному капіталі ФГ «Воля», відсутні. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Межвінський С.Д. направив суду заяву, в якій просить справу розглянути у їх відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, проти позову не заперечив. Відповідач Буська міська рада Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, проти задоволення позову по суті не заперечили, тобто визнали позов. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Білокамінською сільською радою Золочівського району Львівської області 06.11.2012 року, [PERSON] помер [INFO] . Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 31.07.1993 року Олеською селищною радою Буського району Львівської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Таким чином позивачка є спадкоємцем після смерті чоловіка в розумінні ст.1261 ЦК України. Згідно довідки № 445 від 05.08.2021 року виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] постійно до дня смерті [INFO] , був зареєстрований та проживав в с. Підлисся Зоочівського району Львівської області. Від імені померлого у Білокамінській сільській раді заповіт не посвідчувався. З свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності- юридичної особи від 25 грудня 2003 року, вбачається, що Фермерське господарство «Воля», зареєстроване Буською районною державною адміністрацією Львівської області, про що було зроблено запис 25 березня 2003 року в журналі обліку реєстраційних даних справ за №155. Відповідно до Статуту фермерського господарства «Воля» затвердженого 22 грудня 1993 року його засновником був чоловік позивача [PERSON] . Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори №265/01-16 від 16.08.2022 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно ст.1261\~ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України\~дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1.\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої\~статті 20 Закону України «Про фермерське господарство»\~(далі - Закону № 973-IV) майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Згідно з частиною першою\~статті 23 Закону № 973-IV\~успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша\~статті 22 Закону № 973-IV). До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені\~законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (стаття 19 Закону № 973-IV). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 травня 2018 року у справі № 916/978/17 вказала, що з огляду на положення\~статті 84 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), частини п`ятої статті\~63, частин першої та третьої статті\~167 ГК України,\~Закону України «Про господарські товариства»,\~Закону України «Про акціонерні товариства», статей\~1,\~19\~і частин першої, шостої статті\~20 Закону України «Про фермерське господарство», статей\~6,\~8,\~19\~та\~21 Закону України «Про кооперацію»\~у фермерських господарствах, заснованих на власності двох або більше осіб, виникають корпоративні відносини. У свою чергу у постанові від 03.10.2018 року у справі № 917/1887/17 Верховний Суд зазначив, що набуття статусу спадкоємця учасника товариства лише засвідчує перехід до спадкоємця майнових прав померлого (частка у статутному капіталі, яка належала померлому учаснику товариства) та дає спадкоємцю право на вступ до господарського товариства. Право ж безпосередньої участі в управлінні господарським товариством (корпоративні права) спадкоємці набувають тільки з моменту вступу до господарського товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів товариства. Вирішуючи 23 червня 2020 року справу № 179/1043/16-ц Велика Палата Верховного Суду ще раз наголосила на тому, що саме селянське (фермерське) господарство, зареєстроване як юридична особа, є власником цілісного майнового комплексу, а не засновник або член такого господарства. Тому право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення селянського (фермерського) господарства, після його створення належить цьому господарству, а відтак, не може входити до складу спадщини. Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що 17 червня 2018 року набрав чинності\~Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 6 лютого 2018 року. Згідно зі\~статтею 23 цього Закону\~у разі смерті учасника товариства його частка переходить до спадкоємця без згоди учасників товариства. Отже, за наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. Згідно із\~ст. 5 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(далі - Закон № 1952) підприємства як цілісний майновий комплекс (ЦМК) є окремими та самостійними об`єктами, на які потрібно реєструвати речові права. Отже, право власності на ЦМК виникає з моменту реєстрації цього права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (ч. 2\~ст. 331 ЦКУ, ч. 2 ст. 3\~Закону № 1952). Тож ЦМК ФГ може включатися до складу спадщини спадкодавця лише у разі, коли право власності на такий ЦМК було зареєстроване за спадкодавцем. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року по справі № 388/86/15-ц (провадження № 61-41970св18). Згідно\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за\~законом\~одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом). Відповідно до положень\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за\~законом\~одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за\~законом\~одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за\~законом\~має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину за\~законом\~після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання прав засновника та голови фермерського господарства за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені\~законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у\~Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,\~Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання прав засновника та голови фермерського господарства в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved