Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

15.09.2022 року [PERSON] звернулась з вищевказаною заявою до суду, в якій зазначає, що [PERSON] є її син. Заявник проживає за адресою: [ADDRESS] у квартирі, що перебуває у її користуванні, на неї оформлені всі рахунки щодо сплати послуг квартири, яку вона і утримує. В квартирі зареєстрований і проживає заявник та заінтересована особа, який у власності має квартиру за адресою: [ADDRESS] . Син під час спільного проживання з постійно підіймає на заявника руку, висловлювалась нецензурною лайкою, завдаває тілесних ушкоджень, внаслідок чого остання декілька разів викликала поліцію та фіксувала вказані обставини. Постійні побиття з боку [PERSON] стали підставою розриву їх відносин, заявниця змушена була викликати поліцію і звертатись до лікарні. Окрім того, кривдник систематично зловживає спиртовими напоями, приходить за місцем своєї реєстрації та трощить майно в оселі, вчиняє сварки, словесно ображає мене, висловлюється нецензурною лайкою, безпідставно, кричить, погрожує фізичною розправою, неодноразово підіймав руку, виганяє з житла та вимагає в мене мою пенсію. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння з`ясовує стосунки в агресивній формі, виносить із оселі та продає всі коштовні речі. У зв`язку з вищевикладеним, заявник вимушена звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису, задля припинення протиправної поведінки відносно неї та просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити наближатися до заявника на відстань у 200 м , а також до місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; місця роботи: [ADDRESS] супермаркет Таврія В та інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори із заявником або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; направити [PERSON] до державної установи на проходження програми для кривдників строком на шість місяців. Провадження у справі відкрито 15.09.2022 року та призначено заяву до розгляду. Заявник та її представник у судовому засіданні викладені у заяві пояснення підтримали та просили задовольнити її у повному обсязі. Заінтересована особа до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у спосіб, передбачений ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до приписів ст.\~350-5\~ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд, заслухавши думку заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є родичами першого ступеню спорідненості, а саме матір`ю та сином. Також, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Миколаєва № 13.23-290751-2022 від 15.09.2022 року. [PERSON] постійно проживає у вищезазначеній квартирі. Крім того [PERSON] має у користуванні квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Договором міни від 10.01.1999 року. Згідно Довідки Філії «Миколаївська « ПП «Таврія Плюс» № 84 від 16.09.2022 року, [PERSON] працює на посаді прибиральника виробничих приміщень в Філії «Миколаївська « ПП «Таврія Плюс» на підставі Наказу № 87к від 30.11.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що відносно неї з боку заінтересованої особи чиниться насилля психологічного та фізичного характеру як за місцем проживання так і за місцем роботи, на підтвердження чого надаються листи Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області від 01.08.2022 року, від 08.08.2022 року зі змісту яких встановлено, що правоохоронні органи неодноразово проводили профілактичні бесіди з [PERSON] та відносно останнього складались протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (Вчинення домашнього насильства). Також, правоохоронними органами надано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 111409 від 26.08.2022 року в якому кривдником зазначено [PERSON] . Крім того, надано характеристику Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області від 29.08.2022 року згідно якого [PERSON] характеризується негативно, постійного місця роботи не має, схильний до зловживання алкоголю, неодноразово був помічений у стані алкогольного сп`яніння, під впливом якого схильний до вчинення протиправних дій. Перебуває на обліку як «кривдник». Допитані в судовому засіданні у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , показали суду, що [PERSON] систематично зловживає спиртовими напоями, приходить за місцем своєї реєстрації та трощить майно в оселі, вчиняє сварки, словесно ображає заявника, висловлюється нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, неодноразово підіймав руку, виганяє з житла та вимагає пенсію заявника. Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису та в судовому засіданні, заявник вказує, що [PERSON] не перестає вчиняти відносно неї насильство, постійно вчиняє сварки та завдає тілесних ушкоджень. Заявник, заінтересована особа є особами, на яких розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошує п. 3, 6, 7, 8 ч. 1, ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Статтею 26\~Закону України\~«Про запобіганню\~та протидію\~домашньому насильству»\~визначено,\~що обмежувальним\~приписом визначаються\~один чи\~декілька таких\~заходів тимчасового\~обмеження прав\~кривдника або\~покладення на\~нього обов`язків,\~зокрема:\~1)\~заборона перебувати\~в місці\~спільного проживання\~(перебування)\~з постраждалою\~особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Встановивши фактичні обставини справи, в сукупності\~з дослідженими належними та допустимим доказами, які наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність факту домашнього насильства\~у розумінні\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». З огляду на те, що заінтересована особа не надає належної оцінки агресивності своїх дій, суд дійшов висновку про вірогідність та існування ризику продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, яке мало непоодинокі випадки. Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄКПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄКПЛ. Суд вважає, що вжиті заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису, шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника строком на 6 (шість) місяців та покладення на нього обов`язку, зокрема, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial