Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

22.07.2022 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . У вступному слові представник позивача пояснив, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . В цьому будинку зареєстрований відповідач - [PERSON] . Проте, з 2016 року відповідач у вказаному будинку не проживає, спільним побутом з позивачем не пов`язаний. Таким чином, відповідач чинить перешкоди позивачеві у користуванні та розпорядженні власністю. Тому просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи судом. У поданій заяві просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - Славутської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи судом; в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що є сусідами [PERSON] , знають його та відповідача [PERSON] з дитинства. Після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] успадкували спірний будинок, а понад шість років назад [PERSON] подарував належну йому частку будинку брату - [PERSON] та разом із дружиною купив будинок у Славутському районі, де проживає по теперішній час. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 вересня 1998 року (а.с.30), свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31 травня 2016 року (а.с.31), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 60294834 (а.с.8-9), договором дарування частки в праві спільної власності на житловий будинок від 06 вересня 2017 року, з якого вбачається, що [PERSON] подарував належну йому 1/2 частку будинку по [ADDRESS] брату - [PERSON] (а.с.10-11), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] № 96527247 (а.с.12), Витягом з з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.13) та технічним паспортом (а.с.14-18). У будинку по [ADDRESS] зареєстровані позивач - [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , донька дружини - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , та брат - [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, згідно даних, що є в наявності у відділі станом на 18.07.2022, виданою 18.07.2022 № 2193/26-13 відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області (а.с.19). Відповідач [PERSON] з 2016 року не проживає в будинку по [ADDRESS] , що стверджується актом квартального комітету про факту проживання № 39 від 13.07.2022 р (а.с.21) та показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки позивач є власником спірного житлового будинку, відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18 (провадження № 61-42856св18). Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18). Відповідач жодних доказів на спростування позовних вимог не надав, відзив на позовну заяву не подав, у заяві до суду позовні вимоги визнав. Ураховуючи вищенаведене, суд вбачає наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Outcome: approved