Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

В інтересах неповнолітніх дітей до суду звернувся орган опіки та піклування з вище вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що відповідач ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні неповнолітніх дітей, їх вихованням та доглядом не займається, не піклується про них, не забезпечує матеріально, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. На даний час сім`я перебуває на обліку, як така, що потрапила в складні життєві обставини та з 29.04.2022 року знаходиться під соціальним супроводом. Четверо старших дітей проживають, виховуються та утримуються бабусею дітей [PERSON] , 1964 року народження, та батьком дітей [PERSON] . Найменшу дитину [PERSON] , 2021 року, відповідач часто залишає в будинку саму без нагляду. Працівниками служби у справах дітей, інспектором ювенальної превенції, працівниками соціальної служби з відповідачем неодноразово проводились профілактичні бесіди, надавались рекомендації, однак безрезультатно. 27.04.2022 року виконавчим комітетом Кодимської міської ради Подільського району Одеської області було прийняте рішення про доцільність відібрання у [PERSON] неповнолітніх [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2017 року народження, [PERSON] , 2021 року народження, без позбавлення її батьківських прав. У зв`язку з чим та з метою захисту інтересів неповнолітніх дітей орган опіки та піклування пред`явив до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить відібрати у відповідача [PERSON] неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с.5-9). Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні до неповнолітніх дітей, їх вихованням та доглядом не займається, не піклується про них, не забезпечує матеріально, зловживає спиртними напоями, не забезпечила створення належних умов для проживання дітей у будинку, що підтверджується копіями актів обстеження умов проживання складеними посадовими особами служби у справах дітей (а.с.11-12). Відповідач притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178, ч.2 ст.178, ч.1 ст.175-1 та ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.15-17). Згідно характеристики депутата Кодимської міської ради від 29.04.2022 року (а.с.21) [PERSON] характеризується негативно, оскільки зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, безвідповідальна, нерозсудлива, не займається утриманням і вихованням своїх дітей. 27.04.2022 року виконавчим комітетом Кодимської міської ради Подільського району Одеської області було прийнято рішення № 357 (а.с.22) про негайне відібрання дітей. Рішенням виконавчого комітету Кодимської міської ради Подільського району Одеської області №391 від 23.06.2022 року (а.с.43) затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність відібрання дітей у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. У відповідності до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 11 зазначеного Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до абзацу першого ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених\~пунктами 2-5\~частини першої статті 164\~цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. В свою чергу пунктами 2-5 ч.1 ст. 164 СК України передбачено підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: -\~ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Водночас із цим, згідно ч.2 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. У відповідності до ч.1-2 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що поведінка та спосіб життя відповідача вказує на її ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а залишення останніх з відповідачем є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання, тому відібрання неповнолітніх дітей у відповідача без позбавлення її батьківських прав є обґрунтованим та виправданим в інтересах дітей, тож позов підлягає задоволенню. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved