Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 14.03.2014 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя. Більше року шлюбні відносини між сторонами припинилися, крім того, позивач з 29.06.2015 року знаходиться в місцях позбавлення волі, у зв`язку з чим сторони не ведуть спільне господарство. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Процесуальні дії у справі та заяви сторін: Позов надійшов до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 10.05.2022 року. Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.2022 року справа направлена для розгляду до Баштанського районного суду Миколаївської області за підсудністю. 16.06.2022 року справа надійшла до Баштанського районного суду Миколаївської області. Судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України 20.06.2022 року та повторно 21.07.2022 року був направлений запис до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Станом на 26.07.2022 року відповідь на такі запити не надійшла, у зв`язку з чим ухвалою від 26.07.2022 року відкрите провадження у справі, судове засідання по розгляду справи по суті призначене на 07.09.2022 року, відстрочена сплата судового збору в даній справі до ухвалення судового рішення у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином за адресою, вказаною ним в позовні заяві, у відповідності до ч.7 ст. 130 ЦПК України. 05.09.2022 року від позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Оскільки вказана заява подана до суду в супереч вимогам ч.2 ст. 212 ЦПК України пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, що у свою чергу, з технічних причин унеможливлює своєчасну організацію відеоконференції, відповідно до ч.2 ст. 126 ЦПК України вказане клопотання залишене без розгляду. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. За такого, вирішивши ухвалою про відкриття провадження у справі про розгляду справи в спрощеному провадженню з повідомленням сторін, суд визнав явку сторін до суду не обов`язковою. Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. З врахуванням того, що сторони належним чином повідомлені, відповідач подав до суду заяву про визнання позову, яка не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, і наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (копії свідоцтва про шлюб; копії свідоцтва про народження дитини) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 14.03.2014 року, мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди сторін на сімейне життя. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому оскільки позов підлягає задоволенню, то судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. При цьому, ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.07.2022 року позивачу відстрочена сплата судового збору до ухвалення судового рішення. \~ \~ \~ \~Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов задоволений у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави має бути стягнуто 50 відсотків ставки судового збору, визначеної для даної категорії спорів, що становить 496,20 грн. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved