Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказала наступне. 13.09.2008 року позивач та відповідач уклали шлюб, від якого у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вказує позивач, наразі нею подано позовну заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] .. Позивачка стверджує, що діти зареєстровані і проживають разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дітей не бере. Також, позивач вказала, що відповідач є працездатним, а тому може і зобов`язаний брати участь в утриманні дітей. Враховуючи викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття старшою дитиною, а в подальшому у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, щомісячно, до досягнення молодшою дитиною повноліття. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 24.08.2022 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися. Позивачка до суду надала заяву, в якій не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а. с. 20). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення копії ухвали Малиновського районного суду м. Одеси, від 24.08.2022 року та позову з додатками (а. с. 21). Будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи, а також відзиву на позов від нього не надійшло. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 13.09.2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с. 7). Згідно відомостей з ЄДРСР, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 20.09.2022 року, було розірвано шлюб між сторонами. Відповідно до свідоцтв про народження, серії [NUMBER] , від 14.01.2010 року, та серії [NUMBER] , від 20.08.2015 року, у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с. 8 9). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою місця проживання матері [PERSON] (а. с. 8, з. б.; а. с. 9, з. б.). Тобто, діти перебувають на утриманні позивача. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня 2022 року - 2744 гривень, з 1 грудня 2022 року - 2833 гривень. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти відповідача [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , потребують матеріальної допомоги, тому вважає, що відповідач може платити щомісячно аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення повноліття старшою дитиною, а в подальшому у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, щомісячно, до досягнення молодшою дитиною повноліття. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Разом з тим, суд роз`яснює, що згідно зі\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, щомісячно, до досягнення повноліття старшою дитиною, а в подальшому у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, щомісячно, до досягнення молодшою дитиною повноліття. Окрім того, у відповідності до\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 992,40 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved