Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 травня 2022 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалась на те, що з відповідачем вона знаходилась у шлюбі, який розірваний рішенням суду 10 вересня 2009 року. Ухвалою суду визначено здійснювати судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач на позовну заяву відзив не надав. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновків про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2009 року, Залізничним районним судом м. Львова 10.07.2019 року шлюб розірвано. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 21.07.2011 року, актовий запис за №3376. Крім того, вони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 01.10.2009 року, актовий запис за №5891. З Акту обстеження місця проживання від 06.05.2022 року, вбачається, що в житловому будинку [ADDRESS] , дійсно проживає [PERSON] , [INFO] та її діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але по місцю проживання не зареєстровані. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст.\~7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№789-ХІІ\~від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.\~9\~Конституції України проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частинами 2, 3 статті 182\~СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Приймаючи до\~уваги викладене,\~суд вважає\~за необхідне\~задовольнити позовні\~вимоги і\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки від усіх видів заробітку боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей, починаючи з 11.05.2022 року. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved