Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Прилуцької міської ради Чернігівської області, в якому просили визначити розмір ідеальних часток у праві спільної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 7410700000:03:004:0495, площею 0,1 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , набуту у спільну сумісну власність на підставі рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області від 23.12.2016 року №29, за яким розмір часток [PERSON] та [PERSON] становить по 1/6 частині кожному та розмір частки [PERSON] , яка померла [INFO] , - 2/3 частини. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №67247481 від 03.09.2016 року було зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 83,1 м?, який знаходить за адресою: [ADDRESS] . Підставою реєстрації права власності була ухвала Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.06.2016 року про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками. Так, власниками вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами зазначені: [PERSON] , якій на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки, [PERSON] , якому на праві спільної часткової власності належить 1/6 частка, та [PERSON] , якому на праві спільної часткової власності також належить 1/6 частка. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №78060988 від 13.01.2017 року було зареєстровано спільну сумісну власність на земельну ділянку з кадастровим номером: 7410700000:03:004:0495, площею 0,1 га, цільове призначення якої це для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власниками якої є: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , право власності було набуте на підставі рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області №29 від 23.12.2016 року. Так, [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим [PERSON] та [PERSON] у червні 2022 року, як спадкоємці першої черги за законом, звернулися до приватного нотаріуса Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Ігнатова Д.Є. з заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину, як на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 83,1 м?, так і на земельну ділянку з кадастровим номером: 7410700000:03:004:0495, площею 0,1 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Проте 07.07.2022 року приватний нотаріус Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Ігнатов Д.Є. надав [PERSON] та [PERSON] відмову за №228/02-14, в якій зазначив, що видати свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки у праві власності на зазначену земельну ділянку після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у нотаріуса немає можливості у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавиці у спільному майні. Враховуючи ту обставину, що частки власників у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку не визначені, він рекомендував звернутись до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з відповідною заявою про визначення часток у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку, в тому числі щодо частки спадкодавиці, тому позивачі змушені були звернутися до суду з даним позовом. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, проте позивачі подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили такі задовольнити та розглянути справу за їхньої відсутності (а.п.27), а представниця відповідача [PERSON] подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу за її відсутності (а.п.28). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 29.06.2016 року провадження №2/742/787/16 (єдиний унікальний №742/1798/16-ц) між позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідачами [PERSON] , [PERSON] було затверджено мирову угоду щодо розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за якою [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було виділено у власність в натурі в рахунок належної їм на праві спільної часткової власності Ѕ даного будинку з надвірними будівлями та спорудами, визнавши за [PERSON] 2/3 часини, за [PERSON] 1/6 частину та за [PERSON] 1/6 частину (а.п.15-16). Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №67247481 від 03.09.2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області Лабунською Т.Г. на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.06.2016 року про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками було зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 83,1 м?, який знаходить за адресою: [ADDRESS] , власниками якого зазначені: [PERSON] , якій на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки, [PERSON] , якому на праві спільної часткової власності належить 1/6 частка та [PERSON] , якому на праві спільної часткової власності належить 1/6 частка (а.п.11-12). Як вбачається з копії витягу з рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області №29 від 23.12.2016 року «Про вирішення питань землекористування» було вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передати земельну ділянку із земель комунальної власності, що раніше була надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, без зміни цільового призначення, у власність [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) площею 1000 м? в [ADDRESS] , (кадастровий номер земельної ділянки: 7410700000:03:004:0495) у спільну сумісну власність (а.п.14), що також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №78060988 від 13.01.2017 року (а.п.13). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.п.17) та відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69074242 від 31.05.2022 року приватним нотаріусом Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Ігнатовим Д.Є. у спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа за №69328351 (а.п.18). Як вбачається з копії листа приватного нотаріуса Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Ігнатова Д.Є. за №228/02-14 від 07.07.2022 року, [PERSON] та [PERSON] дійсно зверталися до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, що знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий номер: 7110700000:03:004:0495, після смерті їхньої матері [PERSON] , померлої [INFO] , проте заявникам було відмовлено у цьому, посилаючись на те, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, але заявниками було надано нотаріусу витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазначена земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності. Проте відповідно до п.1.5 Розділу 3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя (схвалених Рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року): «не видаються свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності, оскільки нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки спадкодавця у спільному майні. У цих випадках питання щодо оформлення спадкових прав вирішуються спадкоємцями в судовому порядку», тому видати свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки у праві власності на зазначену земельну ділянку після смерті [PERSON] немає можливості у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавиці у спільному майні (а.п.19). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, ч.1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У відповідності до ст.89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України у разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна, що перебувала у приватній власності її попереднього власника, право власності на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, одночасно переходить до набувача пропорційно до його частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Відповідно до ч.2 ст.355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Частиною 1 ст.З68 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст.355 ЦК України), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Відповідно до ч.1, 2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Потреба у визначенні часток майна в судовому порядку виникає як за життя співвласників спільної сумісної власності, так і у разі смерті одного з них. Так, згідно з п.5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що «зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи зміст ч.2 ст.120 ЗК України, яка пов`язує визначення розміру часток у праві власності на земельну ділянку, надану для обслуговування житлового будинку, із розміром часток у праві власності на об`єкт нерухомого майна, розмір часток у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 7410700000:03:004:0495, площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , повинен відповідати розміру часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна, тобто на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому розмір ідеальних часток у праві спільної власності на вказану земельну ділянку становить: [PERSON] - 2/3 частки, [PERSON] - 1/6 частка та [PERSON] - 1/6 частка, у зв`язку з чим поданий позов підлягає беззаперечному задоволенню. На підставі викладеного та ст.319, 355, 356, 368, 370 ЦК України, ст.86, 89, 120 ЗК України,

Outcome: approved