Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

У червні 2022 р. [PERSON] , який представляє інтереси позивачів звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому заявляє дві позовні вимоги: стягнути з Держави Україна на користь [PERSON] шляхом списання Державною Казначейською службою України з Державного бюджету України суму в розмірі 17 310,00 грн. - послуги транспортування та зберігання транспортного засобу OPEL VIVARO, д.н.з. [NUMBER] ; стягнути з Держави Україна на користь [PERSON] шляхом списання Державною Казначейською службою України з Державного бюджету України суму в розмірі 17 110,00 грн. - послуги транспортування та зберігання транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з [NUMBER] . В обгрунтування позову посилається на арешт вказаних транспортних засобів в рамках кримінального провадження №32019100000000699, та подальше зберігання їх на території приватного майданчика ТОВ «Бум Мир». Зазначає, що кримінальне провадження було закрито, а арешт транспортних засобів скасовано. Однак у зв`язку зі зберіганням транспортних засобів позивачі були змушені сплатити кошти у розмірі 34420,00 грн. Позивач вважає, що обов`язок зберігання транспортних засобів покладений на органи поліції та таке зберігання мало здійснюватись безкоштовно, у зв`язку з чим просить стягнути зазначену шкоду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.07.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №32019100000000699 від 11.12.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 204 КК України, яке постановою слідчого СВ Святошинського УП Жаркіх О.О. про закриття кримінального провадження від 03.12.2021 р. закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2021 р. (справа з у. №759/5445/21, 1-кс/759/1897/21) надано дозвіл на проведення обшуку за адресою [ADDRESS] . Як зазначає позивач, в ході проведення обшуку 09.04.2021 р. на підставі вказаної ухвали було виявлено автомобілі OPEL VIVARO, д.н.з. [NUMBER] та SKODA FABIA, д.н.з [NUMBER] , які 12.04.2022 постановою старшого слідчого з ОВС восьмого СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві визнані речовими доказами. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2021 р. (справа з ун. №759/7427/21, пр. № 1-кс/759/2570/21), зокрема накладено арешт на вказані транспортні засоби. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2021 р. (справа з ун. № 759/27771/21, пр. № 1-кс/759/9608/21) скасовано арешт на автомобіль SKODA FABIA, д.н.з [NUMBER] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2022 р. (справа з ун. № 759/27755/21, пр. №1-кс/759/86/22) скасовано арешт на автомобіль OPEL VIVARO, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до квитанції №0263810079 від 11.02.2022 р. [PERSON] сплачено за послуги зі зберігання автомобіля SKODA FABIA, д.н.з [NUMBER] суму у розмірі 13960,00 грн. Відповідно до квитанції №0263810080 від 11.02.2022 р. [PERSON] сплачено за послуги зі зберігання автомобіля SKODA FABIA, д.н.з [NUMBER] суму у розмірі 3150,00 грн. Відповідно до квитанції №0260510047 від 17.02.2022 р. [PERSON] сплачено за послуги зі зберігання автомобіля OPEL VIVARO, д.н.з. [NUMBER] суму у розмірі 14160,00 грн. Відповідно до квитанції №0260510048 від 17.02.2022 р. [PERSON] сплачено за послуги зі зберігання автомобіля OPEL VIVARO, д.н.з. [NUMBER] суму у розмірі 3150,00 грн. Вирішуючи даний спір, суд вважає необхідним врахувати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 123 КПК України, витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 (далі - Порядок) визначено правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження. Згідно п. 20 Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Згідно п. 32 Порядку фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Наведені норми свідчать про те, що чинним кримінально процесуальним законодавством України не передбачено стягнення з користувача тимчасового вилученого майна плати за зберігання цього майна органом досудового розслідування, як стороною обвинувачення. Факт отримання ТОВ «Бум Мир» від позивачів грошових коштів у розмірі 17310,00 грн. та 17110,00 грн. відповідно знайшов своє підтвердження при розгляді справи судом та був доведений належними доказами. Також не надійшло жодних заперечень від відповідача с приводу вказаних обставин. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування. Законом визначено, що обов`язок відшкодувати завдану потерпілому шкоду покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю службової особи органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. З матеріалів справи вбачається, що позивачам безпідставно не було повернуто автомобіль безоплатно, а відтак суд доходить висновку, що дії відповідача, що проявилися у вигляді передачі транспортних засобів на оплатне зберігання третім особами були неправомірними. Відповідно до п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011 центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Пунктом 35 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 845 від 03 серпня 2011 року, визначено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. За таких обставин, суд вважає, що ґрунтуються на законі вимоги про стягнення цих сум з Держави України шляхом безспірного списання Головним управлінням Державної казначейської служби України з відповідного казначейського рахунку. Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивачами понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23000,00 грн. На обґрунтування своїх вимог позивачами долучено копії договорів №57 та №58 від 31.05.2022 р. про надання юридичної (правової) допомоги, укладених з адвокатом Усенком М.М. та копії ордерів. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, що підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). Разом з тим, позивачами не надано доказів, підтверджуючих здійснення судових витрат в сумі 23000,00 на професійну правничу допомогу адвоката Усенка М.М. у цивільній справі № 759/7131/22 (акт виконаних робіт, рахунок, тощо), у зв`язку з чим суд відмовляє у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved