Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

17.02.2022 року Комунальне підприємство «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» (далі по тексту позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту відповідач) про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги (а.с.1-4). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/1069/22 за позовом КП ««ЖКГ смт. Сергіївка»» до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Справу призначено до судового розгляду (а.с.46-47). В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що [PERSON] \~проживає в\~квартирі,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~яку забезпечує\~житлово-комунальними\~послугами КП\~«Житлово-комунальне\~господарство смт.\~Сергіївка.\~Між тим,\~ [PERSON] ,\~як споживач\~комунальних послуг\~не виконує\~свій обов`язок\~щодо сплати\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~31.08.2021\~року утворилася\~заборгованість перед\~КП «Житлово-комунальне\~господарство смт.\~Сергіївка» на\~загальну суму\~27\~522,21\~грн.,\~що підтверджується\~відповідним розрахунком\~заборгованості по\~абоненту [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . В свою чергу, позивач продовжує належним чином виконувати свої обов`язки та забезпечувати всіма необхідними комунальними послугами безперебійно, за винятком часу, який відведений на проведення ремонтних та профілактичних робіт, ліквідацій аварій та їх наслідків. Невиконання відповідачем обов`язків по сплаті наданих житлово-комунальних послуг порушує діяльність позивача, що і зумовило звернення КП «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» до суду із відповідним позовом. У судові засідання представник позивача не з`явився, але подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.50). Відповідач [PERSON] відзив або заперечення на позов КП «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» до суду не надавав та в судові засідання жодного разу не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с.50, 58). Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального\~кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний\~розгляд справи\~суд постановляє\~ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ст.281 ЦПК України). Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, відповідач [PERSON] , був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подавав відзив, а представник позивача КП «ЖКГ смт.Сергіївка», не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.09.2022 року постановлено розгляд справи № 495/1069/22 за позовом КП ««ЖКГ смт. Сергіївка» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги провести у заочному порядку. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. [PERSON] проживає в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку забезпечує житлово-комунальними послугами КП «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка. Між тим, [PERSON] , як споживач комунальних послуг не виконує свій обов`язок щодо сплати за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим станом на 31.08.2021 року утворилася заборгованість перед КП «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» на загальну суму 27 522,21 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по абоненту [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . В свою чергу, позивач продовжує належним чином виконувати свої обов`язки та забезпечувати всіма необхідними комунальними послугами безперебійно, за винятком часу, який відведений на проведення ремонтних та профілактичних робіт, ліквідацій аварій та їх наслідків. Крім того, за твердженням позивача, відповідач не виконав свої обов`язки по укладеному 13.08.2020 року договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Невиконання відповідачем обов`язків по сплаті наданих житлово-комунальних послуг порушує діяльність позивача, що і зумовило звернення КП «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» до суду із відповідним позовом. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг. Між тим, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У висновку Верховного суду України викладеним у постанові від 30.10.2013 року по справі 6-59цс13 зазначається про те, що споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» спожива зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 615 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із ст.ст. 66-68 Житлового кодексу України, п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, ст.ст.20, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розділу ІV Постанови КМУ від 24.10.2006 року №955 «Про затвердження порядку формування тарифів на виробництво транспортування, постачання теплової енергії та послуги з центрального опалення і постачання гарячої води», наймачі жилих приміщень зобов`язанні своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за надані послуги з теплозабезпечення, постачання гарячої води, а також абонплати. Згідно із ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, споживачі зобов`язанні оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, що Комунальне підприємство «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» свої зобов`язання виконує у повному обсязі, а відповідач [PERSON] не сплачує надані житлово-комунальні послуги, чим завдає позивачу матеріальну шкоду. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог КП ««ЖКГ\~смт.\~Сергіївка» до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Між тим, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги представника позивача КП «ЖКГ смт.Сергіївка» - адвоката Гербей А.А. про стягнення на користь КП «ЖКГ смт.Сергіївка» з [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн., з огляду на наступне. Так, 07.10.2021 року між позивачем КП «ЖКГ смт.Сергіївка» і адвокатом Гербей А.А. було укладено Договір № 43 про надання правової допомоги у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області (а.с.6-8). Відповідно до ч.1 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із ч.2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Між тим, в порушення вимог ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, позивачем не представлено до суду: доказів щодо обсягу наданих їх представником послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті; доказів, які підтверджують здійснення їх представником відповідних витрат; детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Outcome: partial