Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь заборгованість по\~заробітній платі\~у розмірі\~ 245564,29\~грн., середній заробіток за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення про стягнення заробітної плати, та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 01.04.2002 року працювала у ТОВ «Корал» Довбиський фарфоровий завод», а з 01.02.2019 року на посаді головного бухгалтера. У зв`язку із систематичною затримкою виплати заробітної плати 18.03.2021 року вона подала до керівництва підприємства заяву про звільнення за власним бажанням. Відповідно до розпорядження керівництва підприємства 18.03.2021 року її було звільнено з посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, у зв`язку з переходом на іншу роботу. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед нею по виплаті заробітної плати, тому, при звільненні вона одночасно звернулася з проханням провести з нею кінцевий розрахунок при звільненні, тобто 18.03.2021 року. На її прохання, відповідачем було зазначено, що на даний час відсутні кошти для погашення заборгованості, але протягом двох місяців заборгованість буде виплачена. На момент подання позову до суду, заборгованість складає 245564, 29 грн., про що свідчить розрахунковий лист за травень 2021 року. При неодноразовому усному зверненні до відповідача з проханням провести з нею кінцевий розрахунок, вона отримувала відповідь про те, що внаслідок відсутності коштів у відповідача немає можливості розрахуватися з нею. Тому 20.07.2021 року вона звернулася з заявою про те, щоб їй надали довідку про стан заборгованості з виплати заробітної плати, довідку-розрахунок середнього заробітку, розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати. Проте, відповіді на своє звернення не отримала, і виплата заборгованості з нею не проведена . Так як відповідачем не дотримано вимоги закону, заробітна плата у встановлені строки не виплачувалася та остаточний розрахунок при звільненні не проведений, внаслідок чого по сьогоднішній день перед нею існує заборгованість, змусило її звернутися до суду за захистом своїх трудових прав. Ухвалою Баранівського районного суду від 20.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з повідомленням сторін по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи права та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій ( а.с. 16). Ухвалою Баранівського районного суду від 25.11.2021 року за клопотанням позивача здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання по суті підготовчим судовим засіданням ( а.с. 20 ). 06.04.2022 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог. До заяви додано розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку, розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати та розрахунок середньоденного заробітку ( а.с. 29-33 ). Ухвалою Баранівського районного суду від 06.04.2022 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 35 ). Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 18.05.2022 року позовну заяву [PERSON] до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Корал»\~Довбиський фарфоровий\~завод» про\~стягнення нарахованої,\~але не\~виплаченої заробітної\~плати,\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку,\~компенсації втрати\~частини доходів\~у зв`язку\~з порушенням\~строків її\~виплати, залишено без руху, надано термін для усунення недоліків ( а.с. 39 40 ). 06.06.2022 року до суду надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на дану позовну заяву не скористався. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. ст. 280, 281 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 01.04.2002 року по 18.03.2021 року позивач працювала в ТОВ «Корал» Довбиський фарфоровий завод , що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] , звільнена за власним бажанням ( а.с. 9 10). 21.07.2021 року позивач направила відповідачу заяву-вимогу про надання довідки про заборговану їй заробітну плату, про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати заробітної плати та про розрахунок середнього заробітку, проте відповіді не отримала ( а.с. 11 ). Згідно копії розрахункового листа за травень 2021 року борг підприємства ТОВ «Корал» Довбиський фарфоровий завод» перед [PERSON] становить 245\~564,29 грн. ( а.с. 12). Ухвалу суду Баранівського районного суду Житомирської області від 25.11.2021 року в частині витребування довідки про розмір заборгованості з виплати заробітної плати відносно [PERSON] , довідки-розрахунку середнього заробітку та розрахунку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати відповідачем також не виконано. Всі вищевказані обставини відповідачем не оспорюються та підтверджуються матеріалами справи. За наведеним уточненим розрахунком позивача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 19.03.2021 року по 31.03.2022 року становить 202\~954,99 грн., компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати 43\~315,14 грн., середньоденний заробіток 783,61 грн. ( а.с. 31,32,33 ). Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч.5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Частиною шостою статті 24 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», а позивачка [PERSON] перебувала з ТОВ «Корал» Довбиський фарфоровий завод в трудових відносинах до 18.03.2021 року , виконувала свої трудові обов`язки в повному обсязі, а також при звільненні не отримала усі належні їй платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду. Підприємство не провело остаточний розрахунок з позивачем за виконану нею роботу. Зазначені обставини відповідачем не спростовувалися, доказів повної або часткової виплати зазначеного боргу з боку відповідача на користь позивача, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних доказів у справі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні. Що стосується позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків її виплати, то суд виходить з наступного. Позивач просить стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 202 954,99 грн. за період з 19.03.2021 року по 31.03.2022 року. Середньоденний заробіток зазначає у розмірі 783,61 грн., виходячи із розрахунку заробітної плати за січень та лютий 2021 року, а також компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати за період з лютого 2019 року по березень 2021 року в сумі 43\~315,14 грн. Вказані розрахунки позивача зроблені нею самостійно, всі відомості, які взяті за основу розрахунків не підтверджені жодними доказами, перевірити правильність та достовірність таких розрахунків є неможливим, а тому суд не може взяти їх до уваги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині. Оскільки при зверненні до суду позивач на підставі п.п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати, то з відповідача з врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь держави суму судового збору у розмірі 2\~455,64 гривень. Сплачений судовий збір за вимоги стягнення середнього заробітка за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати, з врахування ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача, оскільки в цій частині в позові відмовлено. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved