Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду із указаною заявою, у якій просить встановити факт спільного проживання заявниці разом із спадкодавицею [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] у період з 2009 по 07.11.2018, а з 07.11.2018 по день її смерті за адресою: [ADDRESS] , тобто на час відкриття спадщини. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її сестра [PERSON] , з якою вона постійно проживала в [ADDRESS] в період з 2009 року по 07.11.2018 року, а з 07.11.2018 року по день її смерті за своїм місцем реєстрації в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала їх матері, [PERSON] ,1953 р.н., яка померла [INFO] , яку сестра фактично прийняла, своєчасно звернувшись до Бердичівської державної нотаріальної контори у встановлений строк, але не оформила право на спадщину. 23.09.2021 заявниця звернулася до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину після смерті сестри [PERSON] за законом, проте 02.02.2022 державний нотаріус Бердичівської державної нотаріальної контори постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цією заявою. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 07.07.2022 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду, витребувано матеріали спадкових справ № 435/2013 від 19.09.2013 щодо майна померлої [PERSON] та № 427/2021 від 23.09.2021 щодо майна померлої [PERSON] . 09.07.2022 на адресу суду надійшла належним чином завірена копії спадкових справ. В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги заяви з підстав, наведених у ній, просила задовольнити заяву. Заінтересована особа подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 3 CK України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 CK України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1)проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2)на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) та Верховним Судом у постановах: від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц (провадження № 61-43735св18); від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17 (провадження №61-7058св19);від 17 жовтня 2019 року у справі № 712/1294/17 (провадження № 61-34351св18); від 09 січня 2020 року у справі № 186/421/17 (провадження № 48280св18); від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження №61-17111св20). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , рідна сестра заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 28.02.2015 вбачається, що 21.08.1971 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 486, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] народилася [PERSON] (заявниця), батьком якої є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 10.01.2014 вбачається, що 11.08.1990 [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 583, після реєстрації шлюбу мені присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 22.09.2018 вбачається, що 22.04.1975 шлюб між батьками заявниці розірвано, після розірвання шлюбу матері присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 22.09.2018 вбачається, що 08.09.1976 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 508, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 22.09.2018 вбачається, що [INFO] сестра заявниці - [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 22.09.2018 вбачається, що 18.12.1984 шлюб між [PERSON] та нашою матір`ю розірвано, після розірвання шлюбу мати залишила прізвище « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 09.06.2022 вбачається, що 30.01.1985 [PERSON] знову уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 63, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 09.06.2022 вбачається, що 22.06.1988 шлюб між [PERSON] та нашою матір`ю розірвано, після розірвання шлюбу нею залишено прізвище [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 13.10.2020 вбачається, що 03.10.1990 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 755, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Отже, померла [PERSON] , 1953 р.н., є матір`ю заявниці та померлої [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої ОСББ "Дружба-12" 27.12.2022 № 17 [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] з 1986 по 07.11.2018. На даний час за цією ж адресою, кв. [ADDRESS] . Разом з нею проживала без реєстрації її сестра [PERSON] , 1975 року народження, з 2099 до дня її смерті - [INFO] . [PERSON] звернулась до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа №427/2021. Постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотріальної контори, від 02.02.2022 за №192/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру15, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлій [INFO] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також з посиланням на відсутність інформації про реєстрацію місця проживання [PERSON] на день її смерті. Допитані у судових засіданнях 17.08.2022 та 08.09.2022 свідки [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , які є сусідами заявниці, а також [PERSON] , племінниця заявниці, кожен окремо підтвердили, що [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] , з 2009 року постійно проживала із заявницею за адресою: [ADDRESS] , а з моменту купівлі [PERSON] квартири (07.11.2018) , разом проживали за тією ж адресою тільки у кв. [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] власної сім`ї не мала, [PERSON] нею опікувалась, разом вели спільне господарство, купували речі, продукти. Після смерті [PERSON] заявниця здійснила її поховання. З матеріалів спадкової справи судом не встановлено існування на даний час будь-якого спору про право на спадщину, зацікавлена особа у справі таких вимог не заявляла. Ведення спільного господарства також підтверджується. Таким чином, фактичні обставини справи, встановлені судом та підтверджені показами свідків, які надані у судовому засіданні, свідчать про те, що [PERSON] на час смерті постійно проживала разом з заявницею, а саме у період з 2009 по 07.11.2018 за адресою: [ADDRESS] та за адресою: [ADDRESS] у період з 07.11.2018 по день смерті спадкодавиці - [INFO] . Відповідно, встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем - має юридичне значення для реалізації заявником свого права на спадкування після смерті [PERSON] . Тобто встановлення факту постійного проживання заявнику необхідне для оформлення спадкових прав. У позасудовому порядку, встановити вказаний факт, заявник позбавлений можливості. Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявником спадщини без встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved