Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

12.08.2022 року позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 64685,31 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 06.03.2020 року по 18.04.2022 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 18.04.2022 року позивач звільнилась з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (ст. 38 КЗпП України). На день звільнення з роботи підприємство нарахувало позивачу заборгованість з заробітної плати у сумі 64685,31 грн, але виплатити її відмовилось. Ухвалою суду від 15.08.2022 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. 02.09.2022 року представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву, відповідно до якої відповідачем підтверджується заборгованість по заробітній платі позивача, що виникла станом на 18.04.2022 в сумі 62314,00 грн (після відрахування податків). Наразі заборгованість залишається непогашеною. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 06.03.2020 року по 18.04.2022 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем та 18.04.2022 року звільнилась з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (ст. 38 КЗпП України). Після звільнення [PERSON] , 18.04.2022 року з ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб», роботодавцем не проведено розрахунок по заробітній платі. Станом на дату звільнення [PERSON] заборгованість по її заробітній платі та розрахункових за винятком утриманих ПДФО та військового збору складає 62314,00 грн. Відповідно до статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. За приписами ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 62314 грн 00 коп. Оскільки позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь держави\~судовий збір\~у сумі\~992\~грн 40\~коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial