Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці зі вказаним вище позовом. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 15 листопада 2019 року у Грузії. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Разом з тим, подружнє життя не склалось різні погляди на спільне життя, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння та суперечки. З липня 2021 року вони припинили фактичні шлюбні відносини та на даний час проживають окремо, не мають спільного бюджету. Неодноразові спроби налагодити відносини з дружиною не дали жодних позитивних результатів, у зв`язку із чим подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. Оскільки шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У разі відсутності відповідачки, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки не повідомила, відзиву на позов та жодних заяв, клопотань до суду не подала. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачки, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Оскільки в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15.11.2019 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № [NUMBER] , штрих-код 22191001602, актовий запис №22193001094, виданим 15.11.2019 Гурджаанською службою цивільного реєстру Агентства розвитку державних сервісів (а.с.4-8). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін не склалось через різні погляди на спільне життя. На даний час вони припинили подружні відносини, проживають окремо та не мають спільного бюджету. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved