Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 12 березня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір позики, за яким відповідач отримав у позивача грошові кошти в сумі 55\~000 доларів США та зобов`язався повернути не пізніше 13 березня 2021 року. Однак, станом на день подання до суду позову відповідач свої зобов`язання за договором позики від 12 березня 2019 року не виконали. У зв`яку з вищевикладеним просить стягнути відповідача на користь позивача борг за договором позики від 12 березня 2019 року в сумі 1\~608\~750грн. 00коп. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Судом встановлено, що 12 березня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір позики, за яким відповідач отримав у позивача грошові кошти в сумі 55\~000 доларів США та зобов`язався повернути не пізніше 13 березня 2021 року /а.с.7-8/. Однією з засад цивільного законодавства України, відповідно до п.п. 3, 5, 6\~ст. 3 ЦК України\~є: свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. При цьому, згідно з ч. 1\~ст. 12 ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Ст. 14 ЦК України\~закріплює положення, відповідно до яких цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України). Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (ч.ч .1-2\~ст. 202 ЦК України). Поняття позикових відносин і договору позики визначаються положеннями гл.71\~ЦК України. Відповідно до\~ст.1046 ЦК\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (абз.2 ч.1\~ст.1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій\~ст.640 ЦК, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1\~ст.207 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно частин 1, 3 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Такий висновок зазначено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц та від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц. Згідно частини 1 статті 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність розписки у [PERSON] , як позикодавця, згідно з положеннями статті 545 ЦК України також підтверджує те, що зобов`язання з повернення позики відповідачем не виконано. Такий висновок узгоджується з висновком, який Верховний Суд виклав у постановах у справі № 524/8813/17 від 15 травня 2019 року, у справі №308/4387/15-ц від 15 квітня 2019 року, та у справі № 372/3173/15-ц від 2 квітня 2020 року. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~Відповідно до частини другої\~статті 73 СК України\~стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. За розрахунком позивача, станом на 23.06.2022 року курс національної валюти відповідно наявної на офіційному сайті Національного банку України становить: 100 доларів США 29,25 гривень /а.с.11/. Таким чином, сума заборгованості становить 55\~000 доларів США (станом на 23.06.2022 року - 1\~608 750 гривень). Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved