Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

21.07.2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.12.2015 вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 60. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені з підстав несумісності характерів, сварок та конфліктів. Проживають окремо. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.12.2015 Виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 60, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.12.2015. [INFO] у шлюбі народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 01.06.2016 Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 99. Шлюбні відносини між сторонами припинені з підстав несумісності характерів, постійних сварок та конфліктів. До примирення не прагнуть, проживають окремо. З вказаних підстав суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просила суд відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дитини, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Позивач не просила стягнути з відповідача судовий збір.

Outcome: approved