Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У серпні 2022 році [PERSON] звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що 04 серпня 1990 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, про що Куковицькою сільською радою Менського району Чернігівської області складено актовий запис за №05, від даного шлюбу мають повнолітніх дітей, подружнє життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не зійшлися характерами, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинено, вважає, що за таких обставин спільне сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, просить розірвати шлюб з відповідачем. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 08 вересня 2022 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи тільки з її участю суду не надала. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 серпня 1990 року Куковицькою сільською радою Менського району Чернігівської області, про що складено актовий запис за №05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони у справі мають сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які на даний час досягли повноліття. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Зважаючи на принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, відзиву на позовну заяву, письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову суду не надала, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що відповідачем у справі не заявлено клопотання про зміну свого прізвища після розірвання шлюбу, суд приходить до висновку після реєстрації розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». VI. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви на підставі п.10 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується матеріали справи, враховуючи положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 992,40 грн судового збору.

Outcome: approved