Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернувся до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 27.07.2007 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 11847,62 доларів США на термін до 25.07.2014 та зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, однак зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка стягнута за рішенням суду. На виконання рішення суду відповідач здійснив оплату заборгованості за кредитним договором, однак, за період з 02.10.2013 (подання позовної заяви) до 26.02.2018 (здійснення оплати заборгованості) у відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України виникла заборгованість в розмірі 474,69 доларів США, тобто 3% річних від простроченої суми, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 21.06.2022 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 18.07.2022 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить застосувати строк позовної давності, оскільки початок перебігу строку позовної давності розпочався 26.02.2018, коли відповідач здійснив оплату заборгованості по кредиту, та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову, тобто строк позовної давності за пред`явленими позивачем вимогами закінчився 26.02.2021, а позов до суду подано 08.06.2022. Також просить стягнути витрати відповідача на правничу допомогу, що становлять 6000 грн. 17.08.2022 представник позивача подав відповідь на відзив, узагальнені доводи котрої зводяться до того, що при зверненні до суду позивачем було дотримано строк позовної давності. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, проти задоволення позову заперечує, з підстав викладених у відзиві. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. 27.07.2007 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір VIX0AU07742131 (а.с. 15-20). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.11.2013 та рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 24.12.2013 у цивільній справі № 149/3240/13-ц з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованості за кредитним договором VIX0AU07742131 від 27.07.2007 в розмірі 68606, 03 грн та пеню 9865,17 грн (а.с. 6-9, 11-13). Постановою Жмеринського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 26.02.2018 (а.с. 14) виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області № 149/3240/13-ц про стягнення з відповідача на користь позивача боргу закінчено у зв`язку із сплатою боргу боржником. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 10) 3% річних від простроченої суми становить 474,69 доларів США. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка наведена у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Приймаючи до уваги те, що 26.02.2018 відповідач повністю сплатив заборгованість за кредитним договором, строк позовної давності для подання до суду позову про стягнення з відповідача коштів на підставі статті 625 ЦК України закінчився 26.02.2021, а даний позов подано до суду 08.06.2022, тобто із пропуском строку позовної давності. Позивач не обгрунтовує поважність причин пропуску цього строку. Враховуючи відзив представника відповідача, в якому він просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, а також встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про застосування позовної давності, що у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати належить залишити за позивачем. Оскільки відповідачем та його представником не підтверджено здійснення оплати витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн, ці витрати не підлягають стягненню з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed