Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся із позовом Обслуговуючий кооператив «Хвойний» до [PERSON] , за яким просить стягнути з [PERSON] 18930,01 грн. за отримані послуги теплопостачання та витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2481,00 грн, посилаючись на такі обставини. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Право власності Відповідача підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.11.2016 р. Обслуговуючий кооператив «Хвойний» є виконавцем комунальної послуги теплопостачання відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що підтверджується доданими копіями ліцензій від 17.03.2020 року. Так як відповідач є власниками квартири [ADDRESS] , він є споживачем послуги теплопостачання ТОВ «Теплодім-3», що надавалась у опалювальний період зима 2019 р. весна 2020 р. та споживачами послуги теплопостачання ОК «Хвойний» в опалювальний період зима 2020 р. весна 2021 р. та зима 2021 весна 2022, починаючи з листопада 2020 р. по травень 2022р. Несплата/несвоєчасна сплата Відповідачем за спожиту послугу призводить до порушення прав Позивача, останній вважає дані обставини достатніми для звернення до суду. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов не подавав. Суд у зв`язку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Обслуговуючий кооператив «Хвойний» є виконавцем комунальної послуги теплопостачання відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що підтверджується доданими копіями ліцензій від 17.03.2020 року. До отримання Позивачем ліцензій послуги теплопостачання надавав ТОВ «Теплодім-3». 28.12.2019 р. між ТОВ «Теплодом - 3» та Позивачем було укладено договір Доручення за яким Повірений зобов`язується від імені Довірителя організувати проведення, вже розпочатого, опалювального сезону за даним договором Доручення, у зв`язку з тим, що ТОВ «Теплодом - 3» припиняє свою діяльність, та не має можливості самостійно виконати такі дії, через відсутність персоналу, наявність боргів за попередній опалювальний період перед постачальниками газу та електроенергії. Збирати кошти на власний рахунок за опалення з споживачів послуг по ціні, відповідно до закону про теплопостачання. Також, 29.10.2020 р. між Позивачем і ТОВ «Теплодім-3» був укладений договір про відступлення прав вимоги, згідно з положеннями якого ТОВ «Теплодім-3» відступає Позивачу належні ТОВ «Теплодім-3», а Позивач набуває права вимоги оплати за комунальні послуги теплопостачання ТОВ «Теплодім-3» до фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 3 до цього Договору, надалі за текстом Відповідачі, включаючи права вимоги до правонаступників Відповідачів, спадкоємців Відповідачів або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Відповідачів, за комунальні послуги теплопостачання. Відповідно до п. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017р. у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Відповідна інформація щодо укладання публічного договору приєднання наявна на офіційному сайті ОК «Хвойний» за посиланням: https://hvoyniy.od.ua. Відповідно до абзацу другого частини 1 ст. 9 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідач отримує послугу теплопостачання, а Позивач нараховує оплату за таку послугу відповідно до публічного договору приєднання. Відповідач є власниками квартири [ADDRESS] та є споживачем послуги теплопостачання ТОВ «Теплодім-3», що надавалась у опалювальний період зима 2019 р. весна 2020 р. та споживачами послуги теплопостачання ОК «Хвойний» в опалювальний період зима 2020 р. весна 2021 р. та зима 2021 весна 2022 починаючи з листопада 2020 р. по травень 2022р. відповідно до наступного розрахунку: Розрахунок заборгованості з опалення за 2019-2022р.р. Власник [PERSON] по кв. [ADDRESS] МісяцьОпалювальна площаТарифНараховано за період (грн.)Сплачено за період (грн.)Борг на кінець періоду (грн.) грудень 201948,823,761159,48801159,488 січень 202048,823,761159,48801159,488 лютий 202048,823,761159,48801159,488 жовтень 202048,83,38164,9440164,944 листопад 2020 48,817,56856,9280856,928 грудень 202048,824,451193,1601193,16 січень 202148,831,951559,1601559,16 лютий 202148,829,851456,6801456,68 березень 202148,824,351188,2801188,28 квітень 202148,89,22449,9360449,936 травень 202148,86,78330,8640330,864 червень 202148,86,78330,8640330,864 липень 202148,86,78330,8640330,864 серпень 202148,86,78330,8640330,864 вересень 202148,86,78330,8640330,864 жовтень 202148,86,78330,8640330,864 листопад 202148,811,1541,680541,68 грудень 2021 48,825,711254,64801254,648 січень 202248,832,511586,48801586,488 лютий 202248,826,261281,48801281,488 березень 202248,826,051271,2401271,24 квітень 202248,86,78330,8640330,864 травень 202248,86,78330,8640330,864 разомХХ18930,01018930,01 Розрахунок за опалювальний період зима 2019 р. весна 2020 р. здійснювався виходячи з середньомісячної вартості однієї гігакалорії кілоджоуля, метра квадратного по місту Одеса (копія відповіді КП «Теплопостачання м. Одеси» надається), за опалювальні періоди зима 2020 р. весна 2021 р. та зима 2021 р. весна 2022 р. починаючи з листопада 2020 р. по травень 2022р. проводився виходячи з двоставкових тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.10.2020 р. № 368. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до частини 1 ст. 9 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 8 жовтня 1992 року № 572. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не як право сторін. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності підписаного письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з положенням ст. 322 ЦК України власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 162 ЖК УРСР власники квартир повинні своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги відповідно до умов договору з організацією, яка обслуговує будинок, а також приймати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до положень частини 1 та пунктів 1, 2 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на суму 18930,01 грн. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2481,0 грн. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved