Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що згідно Заяви № 0996081200 від 19 грудня 2014 року про відкриття та ведення карткового рахунку, укладеної між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками, згідно Статуту є АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] . Банк відкриває картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні на ім`я клієнта, випускає та надає клієнту платіжні картки, а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК або її (їх) реквізитів відповідно до правил Платіжних систем, Правил та Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 29 червня 2021 року співробітником АТ «Райффайзен Банк» в процесі обробки заявки на закриття кредитного карткового рахунку [NUMBER] клієнта [PERSON] з кредитним лімітом в сумі - 23300,00 грн., кредитний ліміт був скасований та помилково був встановлений в програмному забезпеченні кредитний ліміт на зарплатний рахунок [NUMBER] клієнта в сумі 23300,00 грн, який був використаний відповідачкою повністю, в силу цього кошти вважаються безпідставно отриманими. Із розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по рахунку вбачається підтвердження операцій з використання грошових коштів за допомогою платіжного засобу - картки. Рядок у розрахунку заборгованості - 07 липня 2021 року. Відповідачка по справі є клієнтом АТ «Райффайзен Банк», так 19 грудня 2014 року вона підписала заяву №0996081200 про відкриття та ведення карткового рахунку та угоду №PDV2-776228 від 19 грудня 2014 року. Зі змісту та переліку послуг, які надаються клієнту та умов цієї угоди не вбачається така послуга як встановлення та користування кредитним лімітом. Таким чином, виключається договірний характер спірних правовідносин, оскільки вчиненню дій співробітником Банку при встановленні кредитного ліміту на зарплатний рахунок є помилкою. Згідно з тарифами Пакету послуг «Оптимальний для приватних клієнтів» розмір процентів за користування не дозволеною заборгованістю складає 38 % річних. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачки за користування безпідставно одержаними коштами згідно ст. 1214 ЦК України станом на 03 вересня 2021 року складає: 22 025,91 грн. в т.ч. заборгованість за недозволеним овердрафтом - 22 025,91 гривень. Досудове врегулювання спору виявилось неуспішним. Телефонним засобом зв`язку відповідачці було запропоновано добровільно повернути позивачу надмірно отримані кошти. Також, 10 серпня 2021 року, нарочно вручено вимогу про необхідність погашення заборгованості. Однак, відповідачка повідомила, що зазначена у листі Банку сума відсутня та в строки, зазначені у вимозі - виконано її не було. Крім того, 10 серпня 2021 року із відповідачкою було підписано протокол зустрічі, яким вона засвідчила наявність заборгованості та визнала її в повному обсязі та вносила кошти в рахунок погашення заборгованості. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь грошові кошти, які набуті без достатньої правової підстави в сумі 22025 грн. 91 коп., а також понесені судові витрати. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2021 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з призначенням розгляду справи на 20 грудня 2021 року о 16 год.00 хв. 20 грудня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладене до 10 год. 00 хв. 09 березня 2022 року в зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного сповіщення відповідачки про час та місце судового розгляду та її неявкою в судове засідання. Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Справа призначена до розгляду на 11 липня 2022 року об 11 год. 00 хв. 11 липня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 19 вересня 2022 року о 09 год. 30 хв. в зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачки, відсутністю відомостей про її належне повідомлення про час та місце розгляду справи. В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій просить розглядати справу за його відсутності. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду встановлено, що згідно заяви № 0996081200 від 19 грудня 2014 року про відкриття та ведення карткового рахунку, укладеної між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками, згідно Статуту є АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] . Банк відкрив картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні на ім`я клієнта, випускає та надає клієнту платіжні картки, а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК або її (їх) реквізитів відповідно до правил Платіжних систем, Правил та Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб (а.с. 15-16). 29 червня 2021 року співробітником АТ «Райффайзен Банк» в процесі обробки заявки на закриття кредитного карткового рахунку [NUMBER] клієнта [PERSON] з кредитним лімітом в сумі - 23300,00 грн., кредитний ліміт був скасований та помилково був встановлений в програмному забезпеченні кредитний ліміт на зарплатний рахунок [NUMBER] клієнта в сумі 23300,00 грн, який був використаний відповідачкою повністю, в силу цього кошти вважаються безпідставно отриманими. Із розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по рахунку вбачається підтвердження операцій з використання грошових коштів за допомогою платіжного засобу - картки. Рядок у розрахунку заборгованості - 07 липня 2021 року (а.с. 20-38, 39-40, 41-100). 09 серпня 2021 року позивачем на адресу відповідачки направлено вимогу про повернення безпідставно отриманих коштів (а.с. 18). 10 серпня 2021 року між сторонами складено протокол зустрічі, згідно якої відповідачка вказала, що заборгованість за угодою №PDV2-776228 від 19 грудня 2014 року визнає та зобов`язується сплачувати не менше 1000 грн. 00 коп. щомісяця (а.с. 19). Відповідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Аналіз вищезазначених положень цивільного законодавства дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України». Враховуючи те, що грошові кошти в розмірі 22025 грн. 91 коп. набуті відповідачкою без достатньої правової підстави, позовні вимоги про стягнення з відповідачки цієї суми підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп..

Outcome: approved