Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 16903 від 17.11.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 195 019 грн. 57 коп. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спірний виконавчий напис вчинено за відсутності доказів існування боргу позивача перед відповідачем ТОВ «Росвен Інвест Україна» (яке є правонаступником АТ «Дельта Банк»), оскільки за рішенням суду у справі № 355/1489/15-ц, за яким з позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором №300708048454005 від 25.10.2013, було виконано в рамках виконавчого провадження №52273261 та №67592119, а спірний виконавчий напис також було вчинено на підставі наявної непогашеної заборгованості за кредитним договором №300708048454005 від 25.10.2013. Оскільки нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в наявності документів, які за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку та з пропуском трирічного строку на вчинення виконавчого напису, існує достатньо підстав для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 01.12.2021 позивач подав клопотання про забезпечення позову, в якому просив суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №67592119, відкритому на підставі Виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною № 16903 від 17.11.2021р. про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі І95 019,57 грн. (сто дев`яносто п`ять тисяч дев`ятнадцять гривень 57 коп.) на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», який оскаржується [PERSON] у судовому порядку та забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у зведеному виконавчому провадженні № 67592936, яке було об`єднано на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка Арсена Мухаммеда від 18.11.2021р., згідно якої виконавчі провадження №6706844 та №67592119 об`єднані у зведене виконавче провадження № 67592936. 03.12.2021 ухвалою суду задоволено клопотання позивача про забезпечення позову в повному обсязі. 13.12.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 25.01.2022 до суду надійшли письмові пояснення по суті сопору від відповідача. Відповідач повністю заперечував проти задоволення позову, варховучи те, що 19.11.2018 відповідно до укладеного Договору №993/К про відступлення права вимоги, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», відповідач набув права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №300708048454005 від 25.10.2013. Інших обгрунтована відповідач не надав. 23.03.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.05.2022 о 10 год. 00 хв. 20.06.2022 від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 22.09.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача. Відповідач у справі повідомлявся про хід розгляду справи шляхом направлення поштової кореспонденції, про що міститься в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції. Треті особи в судове засідання не з`явились, про хід розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що міститься в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції. Так судом встановлено, що 25 жовтня 2013 року між позивачем та «АСТРА БАНК» був укладений кредитний договір № 300708048454005, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 156 664,00 грн., на строк 25.10.2013 року до 25.10.2020. 02 грудня 2013 року між АТ «АСТРА БАНК» та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі на умовах, визначених даним Договором АТ «АСТРА БАНК» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором № 300708048454005 від 25.10.2013р. 16 грудня 2015 року рішенням Баришівського районного суду Київської області було винесено рішення у справі № 355/1489/15-ц відповідно до якого з позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором на загальну суму 178 081 грн. 64 коп. з яких: сума заборгованості за кредитом 146\~726,50 грн.; сума заборгованості за відсотками - 31 355.14 грн. З метою виконання вищезазначеного рішення суду АТ «Дельта Банк» звернулось до Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) та на підставі виданого судом виконавчого листа у справі №355/1489/15-ц було відкрите виконавче провадження №52273261 від 19.09.2016. 16 листопада 2018 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №993/К, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №300708048454005 від 25.10.2013, укладеним між АТ «Дельта Банк» та позивачем, перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Ухвалою Баришівського районного суду Київського області у справі №355/1489/15-ц від 24.01.2019 замінено сторону у виконавчому провадженні на ТОВ «Росвен Інвест Україна». В рамках виконавчого провадження №52273261 була реалізована земельна ділянка з кадастровим номером 3220882903:02:027:0100 площею 0,6 га, що сходиться за адресою: Київська область, Бориспільский район, с. Кийлів, яка на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.01.2016 належала [PERSON] , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу, наявного в матеріалах справи. Станом на сьогоднішній день вищевказана земельна ділянка належить іншій особі - [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 9474, виданий 22.12.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.11.2021. Після реалізації земельної ділянки було закрите виконавче провадження № 52273261. 06 жовтня 2021 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до приватного виконавця Бурка Арсена Мохаммеда та на підставі виконавчого листа у справі №355/1489/15-ц було відкрите виконавче провадження № 67068445. Як вбачається з постанови про відкриття вищезазначеного провадження, сума грошових коштів, яка підлягає стягненню становить 178\~081,64 грн. Так, в рамках виконавчого провадження № 67068445 був реалізований автомобіль позивача, що підтверджується Актом про проведення електронних торгів від 18.11.2021. 18.11.2021 приватним виконавцем Бурко Арсеном Мохаммедом відкрито виконавче провадження №67592119. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 67592119 від 18.11.2021р. підставою для відкриття вказаного провадження є виконавчий напис нотаріуса №16903 від 17.11.2021 Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни. Згідно вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса №16903 від 17.11.2021р. підставою для вчинення вказаного документа є заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» за Кредитним договором № 300708048454005 від 25.10.2013 у розмірі 195 019, 57 грн. Таким чином, відповідач повторно звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка Арсена Мохаммеда з метою повторного стягнення грошових коштів за вже виплачену заборгованість за Кредитним договором №300708048454005 від 25.10.2013, що підтверджується матеріалами виконавчих проваджень № 52273261 та № 67068445. З цього приводу суд зазначає наступне. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Суд звертає увагу на те, що в рамках виконавчих проваджень №52273261 та № 67592119 відбулось стягнення заборгованості з позивача за кредитним договором №300708048454005 від 25.10.2013. За таких обставин суд приходить до висновку, що сума у розмірі 195 019, 57 грн., яка підлягає до стягнення за оскаржуваним виконавчим написом, не є безспірною. Варто також зазначити, що згідно ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Аналогічний строк щодо вчинення виконавчого напису встановлений у пп. 3.1, 3.3 п. З Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Зі змісту наведених норм вбачається, що трьохрічний строк в межах якого може бути вчинено виконавчий напис законодавець пов`язує з моментом виникнення права вимоги, при цьому обумовлює, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За змістом ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так, 20.08.2015 вищезазначеним правом скористувався АТ «Дельта Банк», який на той момент був кредитором позивача. Оскільки АТ «Дельта Банк» 20.08.2015 скористався правом вимоги дострокового повернення частини кредиту за договором № 300708048454005 від 25.10.2013р., відповідно трьохрічний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, необхідно відраховувати саме з дня звернення АТ «Дельта Банк» з такою вимого, тобто з 20.08.2015р. Таким чином, на підставі вищезазначеного можна зробити висновок, що виконавчий напис нотаріуса № 16903 від 17.11.2021 був вчинений з порушенням вимоги ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» в частині строку для такої нотаріальної дії. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача за дві позовні вимоги немайнового характеру на користь Держави.

Outcome: approved