Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , Луцької міської ради про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що їй на праві власності належить 41/100 частини будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідачу [PERSON] належить 59/100 частин даного нерухомого майна. Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами має загальну площу 76.5 кв.м., житлова площа 56, 0 кв.м . Біля житлового будинку знаходиться (а прибудова, а1 прибудова) та розташовані такі надвірні будівлі і споруди: б-сарай, Б-1 сарай. В-1 гараж, Г убиральня, Д - убиральня, № 1 ворота. № 2 ворота, № 3-6 огорожа. Позивач вказує, що житловий будинок фактично поділено на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , хоча документально не зареєстровано та договору про поділ не укладено, оскільки відповідач заперечує щодо розподілу. Вона, [PERSON] , користується приміщеннями квартири [ADDRESS] , згідно техпаспорта виданого КП ВОБТІ до складу квартири входять такі приміщення: 2-1 коридор площею 3.4 кв.м., 2-2 кімната площею 8.2 кв.м., 2-3 кімната площею 12,4 кв.м., 2-4 кухня площею 5.7 кв.м., всього по квартирі [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] користується приміщеннями квартири [ADDRESS] , згідно техпаспорта виданого КП ВОБТІ до складу квартири входять такі приміщення: 1-1 кухня площею 5.1 кв.м., 1-2 кімната площею 7.7 кв.м., 1-3 кімната площею 13.9 кв.м., 1-4 кімната площею 13.8 кв.м., всього по квартирі [ADDRESS] - 40.5 кв.м. В спільному користуванні перебувають коридор площею 2.7 кв.м. - паливна площею 3.6 кв. м. Оскільки згоди щодо поділу в натурі вони з відповідачем не можуть досягти, просить виділити їй в натурі із спільної часткової власності 41/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як окремий цілий об`єкт нерухомого майна в особисту приватну власність та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок. Крім того, позивач вказує, що під вище зазначеним житловим будинком із надвірними будівлями і спорудами знаходиться земельна ділянка, яка перебуває в постійному користуванні позивача та відповідача. Рішенням Луцького міського народного суду Волинської області від 21 жовтня 1988 року визнано за [PERSON] право користування земельною ділянкою в розмірі 83/100 частини житлового будинку, що становить 415 кв.м. в будинку [ADDRESS] згідно запропонованої схеми Луцьквиконкому та визнано за [PERSON] право користування земельною ділянкою в розмірі 17/100 частини житлового будинку, що становить 85 кв.м. в будинку [ADDRESS] згідно запропонованої схеми Луцьквиконкому. Вказане рішення суду залишається обов`язковим для співвласників житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , які є спадкоємцями колишніх його власників, до встановлення нового порядку користування земельною ділянкою у судовому порядку чи у добровільному порядку між сторонами. Оскільки добровільно дійти згоди щодо встановлення нового порядку користування земельною ділянкою, у відповідності до часток 41/100 а 59/100 співвласники дійти не можуть, позивач просить встановити право користування земельною ділянкою по [ADDRESS] відповідно до її частки в житловому будинку, що складає 41/100 частину житлового будинку по [ADDRESS] . Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б. від 30 квітня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду від 22 березня 2021 року справу прийнято до провадження судді Філюк Т.М. 16 листопада 2022 року на адресу суду надійшов висновок експерта від 10 листопада 2022 року № 210119/1_З.О.В. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2021 року поновлено провадження по справі з призначенням підготовчого засідання. 03 серпня 2022 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просила припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] , виділивши їй із спільної часткової власності в натурі 41/100 частки даного нерухомого майна, як окремий цілий об`єкт нерухомого майна в особисту приватну власність, згідно варіанту розподілу № 1 запропонованого експертом у висновку експерта № 210119/1_З.О.В. за результатами судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 161/6457/20Є, встановити право користування земельною ділянкою площею 367 м кв. по [ADDRESS] згідно Рис. 5 варіанту № 1 порядку користування земельною ділянкою в [ADDRESS] (до варіанту № 1 виділу домоволодіння), запропонованого експертом у висновку експерта № 210119/1_З.О.В. за результатами судової будівельно-технічної експертизи відповідно до її частки, яка виділяється в житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що складає 476/1000, яка виділяється в [ADDRESS] , стягнути з позивача [PERSON] в користь [PERSON] , компенсацію за відхилення від ідеальних часток в сумі 37 574 грн. (тридцять сім тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривні), які внесені позивачем на депозитний рахунок Луцького міськрайонного суду Волинської області. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, вимоги за позовом задовольнити згідно заяви про уточнення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Луцької міської ради в заяві від 14.09.2022 року просив справу розглядати за його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності сторонам по справі: 41/100 частин - [PERSON] , 59/100 частин - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Згідно вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. З аналізу зазначеної правової норми слідує, що вона регулює порядок здійснення права часткової власності, тобто, порядок користування спільною частковою власністю без її поділу у натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. При установленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на нього. Виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки установлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України, дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку житлового будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює прав приватної власності громадян на житловий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України, з урахуванням інтересів всіх її учасників. Володіння, користування і розпоряджання частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55 (далі - Інструкція). Пунктом 2.7. Інструкції визначено, що спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку. Відповідно до п., п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 №55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку, суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Не може бути встановлено такий порядок користування жилим будинком, при якому учаснику спільної часткової власності виділяються в користування тільки непридатні для проживання або підсобні приміщення (підвал, коридор, комора тощо). Кожний учасник спільної часткової власності відповідно до своєї частки має право на доходи від спільного майна, відповідає перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном, і повинен брати участь у сплаті всякого роду податків і платежів, а також у витратах з утримання і зберігання спільного майна. Кожний учасник спільної часткової власності має право на оплатне або безоплатне відчуження іншій особі своєї частки в спільному майні. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. N7 зазначено, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Відповідно до п.1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 №55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 210119/1_З.О.В. від 10 листопада 2021 року дійсна ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 565 229 гривень. Загальна площа будинку становить 76,5кв.м., відповідно 41/100 частина від площі становить 31,4 кв.м., що не суперечить нормам ДБН щодо нижньої межі площі квартири, існує технічна можливість поділу житлового будинку в частках 41/100 та 59/100 у відповідності до ідеальних часток співвласників [PERSON] та [PERSON] . Висновком експерта № 210119/1_З.О.В. від 10 листопада 2021 року за результатами судової будівельно-технічної експертизи було запропоновано два варіанти розподілу (виділу в натурі) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з першим варіантом у користування стороні І ( [PERSON] ) з часткою 59/100 частин пропонується виділити 524/1000 частин житлового будинку, а саме: по житловому будинку літ.( А-1) кімната 1-2 площею 7,7 кв.м., кімната 1-3 площею 13.9 кв., кімната площею 13.8 кв.м., паливна ІІ площею 3.6 кв., загальною площею 39 кв.м.; по прибудові літ (а): кухня 1-1 площею 5.1 кв.м.; по надвірних спорудах: сарай літ ( б), сарай літ.(Б-1), гараж літ ( В-1) вбиральня літ ( Д), ворота літ ( №2), 59% огорожі літ ( №№3-6). Стороні ІІ ( [PERSON] ) з часткою 41/100 частин пропонується виділити 476/1000 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а саме: по житловому будинку літ. (А-1): кімната 2-2 площею 8.2 кв.м, загальною площею 8.2 кв.м.; по прибудові літ. (а): коридор 1 площею 2.7 кв.м, загальною площею 2.7 кв.м..; по прибудові літ. (а1): коридор 2-1 площею 3.4 кв.м, кімната 2-3 площею 12.4 кв.м, кухня 2-4 площею 5.7; загальною площею 21.5 кв.м..; по надвірних спорудах: вбиральня літ. (Г); ворота літ. (№ 1); 41% огорожі літ. (№№3-6). Грошова компенсація, яку другий співвласник повинен сплатити першому співвласнику за відхилення від ідеальної частки в розмірі 6,6% становить 37574 гривні. При варіанті №1 для здійснення розподілу житлового будинку та дотримання будівельних норм необхідно провести наступні роботи: Для сторони І ( [PERSON] ) - влаштувати прибудову розміром 2,70х4,40 для розміщення в ній вхідного коридору та санвузла; влаштувати дверний проріз між новоствореною прибудовою та приміщеннями 1-1; об`єднати приміщення 1-1 та 1-2 в один простір шляхом влаштування арки на місці дверного прорізу та утворити кухню-нішу з електроплитою і примусовою вентиляцією, об`єднати приміщення 1-3 та 1-4 в один простір шляхом влаштування арки на місці дверного прорізу, влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-2 та ІІ. Для сторони ІІ ( [PERSON] ) - влаштувати прибудову розміром 2.52х2.74 м для розміщення в ній вхідного коридору; влаштувати дверний проріз між новоствореною прибудовою та приміщенням 2-4; влаштувати перегородку в приміщенні 2-1; об`єднати приміщення 2-1, 2-3, 2,4 в один простір шляхом демонтування перегородок та утворити кухню-нішу з електроплитою і примусовою вентиляцією; утворити санвузол в приміщенні I та частині 2-1; об`єднати приміщення 2-1 та I в один простір шляхом влаштування арки на місці дверного прорізу. Для сторони І та сторони ІІ - замурувати дверний проріз між приміщеннями І та ІІ з попереднім демонтажем дверної коробки. При варіанті №2 експертом пропонується стороні І ( [PERSON] ) з часткою 59/100 частин пропонується виділити 529/1000 частин житлового будинку, а саме: по житловому будинку літ.( А-1) кімната 1-2 площею 7,7 кв.м., кімната 1-3 площею 13.9 кв., кімната 1-4 площею 13.8 кв.м., загальною площею 35,4 кв.м.; по прибудові літ (а): кухня 1-1 площею 5.1 кв.м.; по надвірних спорудах: сарай літ ( б), сарай літ.(Б-1), гараж літ ( В-1) вбиральня літ ( Д), ворота літ ( №2), 59% огорожі літ ( №№3-6). Стороні ІІ ( [PERSON] ) з часткою 41/100 частин пропонується виділити 471/1000 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а саме: по житловому будинку літ. (А-1): кімната 2-2 площею 8.2 кв.м, загальною площею 8.2 кв.м.; по прибудові літ. (а1): коридор 2-1 площею 3.4 кв.м, кімната 2-3 площею 12.4 кв.м, кухня 2-4 площею 5.7; загальною площею 21.5 кв.м..; по надвірних спорудах: вбиральня літ. (Г); ворота літ. (№ 1); 41% огорожі літ. (№№3-6). Стороні І та стороні ІІ пропонується виділити для спільного користування по прибудові літ.(а) : коридор площею 2.7 кв.м., по житловому будинку літю ( А-1): паливна ІІ площею 3.6 кв.м. При варіанті №2 для здійснення розподілу житлового будинку та дотримання будівельних норм необхідно провести наступні роботи: Для сторони І - влаштувати прибудову розміром 2,70х4,40 для розміщення в ній вхідного коридору та санвузла; влаштувати дверний проріз між новоствореною прибудовою та приміщеннями 1-1; об`єднати приміщення 1-1 та 1-2 в один простір шляхом влаштування арки на місці дверного прорізу та утворити кухню-нішу з електроплитою і примусовою вентиляцією, об`єднати приміщення 1-3 та 1-4 в один простір шляхом влаштування арки на місці дверного прорізу. Для сторони ІІ - влаштувати прибудову розміром 1,30/3,45х3,09 для розміщення в ній санвузла; влаштувати дверний проріз між новоствореною прибудовою та приміщенням 2-2; влаштувати перегородку в приміщенні 2-1; об`єднати приміщення 2-1, 2-3, 2,4 в один простір шляхом демонтування перегородок та утворити кухню-нішу з електроплитою і примусовою вентиляцією; утворити санвузол в приміщенні I та частині 2-1; об`єднати приміщення 2-1 та I в один простір шляхом влаштування арки на місці дверного прорізу. Грошова компенсація згідно варіанту №2 , яку другий співвласник повинен сплатити першому співвласнику за відхилення від ідеальної частки в розмірі 6,1% становить 34 451 гривня. При цьому експерт вказав, що перепланування (переобладнання) житлового будинку, а також здійснення прибудов, відповідно до наведених варіантів розподілу слід провести після повідомлення відповідних органів ( отримання відповідної дозвільної документації та розробки проектної документації спеціалізованими організаціями). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. В розглядуваному випадку спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється. Беручи до уваги, що висновком зазначеної судової експертизи визначена технічна можливість розподілу спільного домоволодіння та запропоновані два варіанта поділу об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, господарських будівель і споруд, проаналізувавши запропоновані експертом варіанти суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та поділу домоволодіння із застосуванням варіанту № 1. Такий варіант є можливим і правильним, оскільки відповідає положенням ст. 367 ЦК України і не порушує законних прав та інтересів співвласників майна. На думку суду варіант № 2 до застосування не підлягає, оскільки даним варіантом пропонується залишення у спільному користуванні співвласників будинку приміщень, що суперечить нормам ст. 367 ЦК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. При вирішенні спору про поділ в натурі земельної ділянки, визначаючи варіанти такого поділу, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого відсутні підстави, він ухвалює рішення про застосування саме такого варіанту поділу. Якщо ж відсутній погоджений або встановлений порядку користування земельною ділянкою, то суд здійснює поділ в натурі земельної ділянки з дотриманням розміру часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Судом встановлено, що під спірним житловим будинком із надвірними будівлями і спорудами знаходиться земельна ділянка, яка перебуває в постійному користуванні позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Рішенням Луцького міського народного суду Волинської області від 21 жовтня 1988 року визнано за [PERSON] право користування земельною ділянкою в розмірі 83/100 частини житлового будинку, що становить 415 кв.м. в будинку [ADDRESS] згідно запропонованої схеми Луцьквиконкому. Визнано за [PERSON] право користування земельною ділянкою в розмірі 17/100 частини житлового будинку, що становить 85 кв.м. в будинку [ADDRESS] згідно запропонованої схеми Луцьквиконкому. Вказане рішення суду залишається обов`язковим для співвласників житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , які є спадкоємцями колишніх його власників, до встановлення нового порядку користування земельною ділянкою у судовому порядку чи у добровільному порядку між сторонами. Відповідно до статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час придбання позивачами частки домоволодіння), до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (стаття 88 ЗК України). Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Відповідно до частини першої статті 318 ЦК кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною п`ятою статті 319 ЦК України встановлено, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи. При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16 та від 1 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 210119/1_З.О.В. від 10 листопада 2021 року судовим експертом запропоновано чотири варіанти визначення порядку користування земельної ділянки по [ADDRESS] . Вказаною експертизою встановлено, що фактична площа земельної ділянки на час проведення дослідження становила 622 кв.м., 41/100 частина становить 255 кв.м., що є більше за нормативно встановлену межу 150 кв.м., тому є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0.62 га по [ADDRESS] . За варіантом №1, експертом запропоновано виділити сторонам у користування земельні ділянки, які повністю відповідають їх часткам у будинку. Зокрема, відповідачу [PERSON] пропонується виділити для користування земельну ділянку площею 367 кв.м., що дорівнює 59/100 частик і складається з однієї частини: -ділянка площею 367 кв.м., позначена на плані зеленим кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою з північного кута, в метрах: 3,84-4, 31-6, 08-03, 80-6, 68-2, 50-18, 75-16, 04-7, 51-3,79 -по межі ділянки; 4,24-2,59-4,04-3,08-1,73-2,65-4,56-4,36-4,21-2,34-5,83-6,11-по лінії розмежування. Позивачу [PERSON] пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 255 кв.м., що дорівнює 41/100 частки і складається з однієї частини: -ділянка площею 255 кв.м., позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою з північного кута, в метрах: 15,09-по межі ділянки; 6,11-5,83-2,34-4,21-4,36-4,56-2,65-1,73-3,08-4,04-2,59-4,24-по лінії розмежування; 16,74-4,32-1,82-по межі ділянки. Суд прийшов до висновку, що саме вказаний варіант розподілу земельної ділянки повністю відповідає часткам у будинку і такий варіант розподілу найбільше забезпечить баланс інтересів сторін, оскільки при цьому варіанті визначальним є розмір часток у праві власності на житловий будинок. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, провівши поділ спірного домоволодіння та виділивши в користування сторонам частку земельної ділянки згідно запропонованого експертом варіанту поділу, який не порушуватиме прав сторін. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Наявний в матеріалах справи висновок судової експертизи є чітким та конкретним, обґрунтованим та належно мотивованим, виконаний на підставі відповідних методик, ґрунтується на матеріалах справи і чинному законодавстві, виділ часток співвласників, здійснений відповідно до правовстановлюючих документів з незначним відхиленням від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом по справі. У випадку незгоди з висновком експерта за результатами експертизи, особа має право заявити клопотання про призначення повторної експертизи, виклавши у ньому підстави незгоди з цим висновком та зазначити вимоги до повторної експертизи. Заперечуючи проти позову та не погоджуючись з висновком експерта, сторона відповідача на спростування висновку експертизи, не зверталася до суду із клопотанням про проведення повторної експертизи. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірне будинковолодіння підлягає поділу у відповідності до першого варіанту поділу, який запропонований експертом у висновку експерта № 210119/1_З.О.В. від 10 листопада 2021 року за результатами судової будівельно-технічної експертизи. В свою чергу, як наслідок, право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] у відповідності до вимог ст. 364 ЦК України, слід припинити. Згідно зазначеного вище висновку експерта, вартість майна, що є предметом спору становить 565 229,00 грн. Згідно запропонованого варіанту розподілу, грошова компенсація за відхилення від ідеальної частки становить 37574 грн. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію за відхилення від частки в сумі 37 574 грн., яка внесена позивачем на депозитний рахунок. Також суд прийшов до висновку про виділ в користування сторонам земельної ділянки за адресою : [ADDRESS] відповідно до варіанту №1 запропонованого експертом .

Outcome: approved