Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з вересня 2014 року по січень 2016 року вона та відповідач у справі перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Позивач зазначає, що під час сумісного проживання у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачем, та знаходиться на її повному утриманні, відповідачу відома адреса проживання дитини, однак, останній самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Не виконує рішення суду щодо стягнення аліментів, заборгованість по аліментам станом на 30.11.2021 року становить: 76 385 грн., не приймає участі в житті дитини. На підставі викладеного позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 24 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в підготовче засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, третій особі роз`яснено про право в порядку ст. 181 ЦПК України надати письмові пояснення. В підготовче засідання призначене на 05 вересня 2022 року позивач [PERSON] не з`явилась, разом з цим, звернулась на адресу суду із заявою про можливість розгляду справи за її відсутності в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.48). Також, надала суду висновок органу опіки та піклування та нотаріально засвідчену заяву відповідача [PERSON] , про визнання позовних вимог. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, позивач надала суду заяву відповідача засвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальовою К.І., щодо визнання позовних вимог про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.47). Представник третьої особи Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про час та місце слухання справи повідомлений (а.с.40), в підготовче засідання представник третьої особи не з`явився, про причини не явки суду не повідомив. Позивач надала суду висновок органу опіки та піклування про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.44-46). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] 24.02.2022 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 265. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.41-43). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані письмові докази в їх сукупності, заяву відповідача про визнання позову, висновок органу опіки та піклування, дійшов висновку щодо можливості задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво про народження видане 12 серпня 2015 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 7824 (а.с.6). Звертаючись до суду з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав [PERSON] , позивач зазначила, що відповідач, як батько дитини, участі у вихованні дитини не приймає, не забезпечує матеріально, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не підтримує з сином стосунків та не цікавиться життям дитини, має заборгованість по сплаті аліментів. Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] задоволені частково. З [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання малолітньої дитини стягнуто аліменти у розмірі: 1 426 грн. 00 коп., починаючи з 03.04.2017 року до 28.07.2033 року (а.с.15-19). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 56720329 від 22.02.2019 року державним виконавцем другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду (а.с.20). Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 23.09.2021 року виданої Головним державним виконавцем, заборгованість по аліментам становить: 73 533 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам (а.с.22-24). Таким чином, з досліджених документів вбачається, що відповідач, як батько дитини, рішення суду по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина не виконує, за ним утворилась заборгованість, яка становить: 73 533 грн. 00 коп. Згідно письмових пояснень [PERSON] , остання зазначила, що являється сусідкою [PERSON] , яка проживає разом з малолітнім сином за адресою: [ADDRESS] , дитина привітна, добра, ввічлива, розвинена та доглянута. Протягом всього часу спільного проживання за однією адресою, вона, як сусідка не чула щоб дитина згадувала про батька, розповідала про нього, та вона особисто, батька дитини не бачила. Підпис свідка засвідчено КП «ЖКС «Хмельницький» (а.с.11). Також, згідно письмових пояснень колишніх сусідів позивача, підписи яких засвідчені органом самоорганізації населення мікрорайону «Ближні млини» в м. Одесі, останні зазначили, що проживають за адресою: [ADDRESS] , були сусідами [PERSON] , з 06.2016 року по 07.2019 року та підтверджують, що протягом даного часу малолітній [PERSON] , був зареєстрований та проживав з матір`ю та бабусею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Для дитини були створені всі належні умови для проживання та розвитку. Дитина доглянута, вихована, привітна. Батька дитини сусіди ніколи не бачили (а.с.13). Крім іншого, позивач надала суду письмові свідчення сусідів за адресою свого місця проживання, а саме: [ADDRESS] , згідно яких свідки зазначила, що малолітня дитина та мати зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Дитина знаходиться на утриманні матері. За місцем проживання створені всі необхідні умови для проживання дитини та розвитку. [PERSON] забезпечує дитині належні умови для проживання, сприяє розвитку здібностей, забезпечує харчуванням тощо. Батька дитини за час проживання не бачили (а.с.14). Таким чином, судом з письмових пояснень свідків встановлено, що мати проживає разом з дитиною, забезпечую сина всім необхідним для життя та розвитку, піклується про сина, батько дитини сина не відвідує. Судом досліджено висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 17.08.2022 року № 1461/01-20 щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку зазначено, що мати дитини [PERSON] та батько дитини [PERSON] , у зареєстрованому шлюбі не перебували. Мати дитини зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає разом з сином за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання родини від 20.07.2022 року складеного службою у справах дітей ОМР, для дитини створені належні умови для виховання та розвитку. Також, 20.07.2022 року службою у справах дітей ОМР було складено акт бесіди з малолітнім [PERSON] , під час бесіди дитина повідомила, що збирається піти до першого класу, що займається айкідо, любить тварин. Дитина повідомила, що в нього велика та дружня родина, є мати, батько [PERSON] , бабуся та прабабуся, та він мріє полетіти до марсу. Згідно довідки Одеської загальноосвітньої школи № 110 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 29.06.2022 року № 01-33/186 [PERSON] , зарахований до 1 класу даної школи. У висновку також зазначено, що мати дитини за місцем проживання характеризується позитивно, сама займається вихованням сина. Батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, від виховання сина самоусунувся, за місцем проживання сина не відвідує, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує харчуванням, не приділяє розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей, не надає матеріальної допомоги. Також, у висновку зазначено, що [PERSON] , надав до служби у справах дітей нотаріальну засвідчені заяву, згідно якої зазначив. що згоден на позбавлення його батьківських прав відносно сина, просив розгляд засідання комісії провести за його відсутності. На підставі наданих документів та відповідно до ст.ст. 19, ч. 1 п.2 ст. 164, ст. 165, 243, 244,246, 247, 249 СК України, ч.1.2, ст. 16, ст. 34 п.1-б, п.п.4 ЗУ «Про місце самоврядування в України», відповідно до п.2.10 «Положення про Малиновську району адміністрацію», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26.04.2017 року № 1934-VII, проекту висновку служби у справах дітей ОМР, а також протоколу засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації ОМР від 10.08.2022 року № 13 - орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.44-46). Крім іншого, судом досліджується нотаріально засвідчена заява [PERSON] [INFO] , згідно якої [PERSON] , зазначив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Майнових претензій не має (а.с.47). Заява засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальовою К.І., зареєстрована в реєстрі за № 1448. З огляду на досліджені докази, судом встановлено, що батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не піклується та не цікавиться дитиною. Дані обставини підтверджені висновком органу опіки та піклування, та особистою заявою відповідача про визнання позовних вимог. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Судом встановлено, що дитина проживає та перебуває на утриманні позивача, вихованням та утриманням дитини займається мати. Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Приписами ст. 171 СК України передбачено врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, так. ч. 1 ст. 171 цієї норми зазначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Судом враховується, що відповідач у справі, позов про позбавлення батьківських прав визнав у повному обсязі про що надав нотаріально засвідчену заяву. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] виявив ознаки стійкого небажання підтримувати особисті відносини з малолітнім сином, не виявляє піклування про нього, не забезпечує матеріально, не піклується про його духовний та фізичний розвиток. Вихованням дитини у повній мірі займається мати дитини, тобто позивач у справі. Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування своїми обов`язками. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо свого малолітнього сина, не цікавиться його життям, не приймає участі в його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує та не спілкується з сином без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини. Відповідно до положення ч. 2 п. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у розмірі: 908 гривень 00 коп.

Outcome: approved