Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Представник ТзОВ «Фінансова Компанія Центр Фінансових Рішень» (далі - Товариство) звернувся з позовом до суду та просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №1475449109 від 10.06.2021 у розмірі 266\~732, 85 гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.06.2021 між Товариством та [PERSON] підписано кредитний договір та заяву-анкету на отримання кредитів та інших послуг. Умови отримання кредитів та інших послуг разом із заявою-анкетою на отримання кредитів та інших послуг, кредитним договором та паспортом кредиту становлять кредитний договір. Відповідно до кредитного договору позичальник доручив Товариству перерахувати, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів: переказ до запитання на користь [PERSON] у сумі 177 000 гривень; страховий платіж у сумі 2000 гривень; оплата за пакет послуг «Кіно і ТБ: оптимальна» у сумі 1188 гривень; оплата страхового платежу за договором страхування №1475449109-С від 10.06.2021 у сумі 31860 гривень; оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет 48» у сумі 650 гривень; оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADAR. Screen», пакет СТАНДАРТ у сумі 599 гривень; оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU1475449109 від 10.06.2021 року у сумі 1299 гривень; оплата страхового платежу за договором страхування №1475449109-ЛО від 10.06.2021 у сумі 1900 гривень. Представник позивача зазначив, що усі інші умови кредитного договору, викладені у паспорті кредиту № 5449109, який є невід`ємною частиною договору, та в умовах отримання фінансових кредитів кредитодавця, які розміщені на сайті, і з якими позичальник ознайомилась до укладення цього договору та до яких приєдналась, підписавши договір. Проте, підписавши такий кредитний договір та отримавши кошти у сумі 223\~576 гривень строком на 36 місяців, [PERSON] свої зобов`язання не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 266\~732, 85 гривень на 23.11.2021, яка складається із : простроченої заборгованості за тілом кредиту 31048,54 гривень, простроченої заборгованості за річними процентами 8,95 гривень; простроченої заборгованості за щомісячними процентами 38566,90 гривень, заборгованості за штрафом/пенею 0,00 гривень; строкової заборгованості за тілом кредиту 192527,46 гривень; строкові заборгованості за річними процентами 1,18 гривень; строкової заборгованістю за щомісячними процентами 4579,82 гривень. Позивач дотримався вимог щодо форми договору, який укладено письмово, містить всі істотні умови, тобто Товариство виконало зобов`язання за кредитним договором перед позичальником. У свою чергу позичальниця умови кредитного договору не виконала, не здійснивши жодних дій на погашення заборгованості. Провадження у\~даній справі\~відкрито 25.02.2022,\~справу постановлено\~розглядати за\~правилами загального\~позовного провадження. Ухвалою суду від 31.05.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання 22.06.2022 відповідачка не з`явилася, про розгляд справи повідомлена, проте згідно довідки судова повістка про виклик до суду у вигляді SMS-повідомлення на мобільний номер телефону, вказаний нею у заявці про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, поданій до суду 22.03.2022, не доставлена абоненту з технічних причин. Представник позивача у судове засідання 22.06.2022 не з`явився, 02.06.2022 подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Товариства. У зв`язку з неявкою відповідачки розгляд справи відкладено. У судове засідання 19.07.2022 відповідачкане з`явились, хоча про розгляд справи повідомлена належним чином. Представник позивача\~у судове\~засідання 19.07.2022\~не з`явився,\~14.07.2022\~подав до\~суду клопотання\~про розгляд\~справи за\~відсутності представника\~Товариства. Розгляд справи відкладено. У судове засідання 06.09.2022 відповідачкане з`явились, хоча про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Представник позивача\~у судове\~засідання 06.09.2022\~не з`явився,\~25.08.2022\~подав до\~суду клопотання\~про розгляд\~справи за\~відсутності представника\~Товариства. Згідно ч.3\~ст.131\~ЦПК України\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про причини\~неявки у\~судове засідання.\~У разі\~неповідомлення суду\~про причини\~неявки вважається,\~що учасники\~судового процесу\~не з`явилися\~в судове\~засідання без\~поважних причин. Відповідачка про причини неявки у судове засідання суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, отже вважається такою, що не з`явилася у судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача у позовній заяві просив про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідачка не скористалася правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 10.06.2021 [PERSON] підписала заяву-анкету на отримання послуг у ТОВ «ФК «ЦФР» та цим підтвердила, що ознайомлена із умовами внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на веб-сайті www.kreditmarket.ua, та дає згоду ТОВ «ФК «ЦФР» на використання під час укладення із нею правочинів щодо надання кредиту власноручного підпису уповноваженої особи ТОВ «ФК «ЦФР» та /або цифрового підпису, та/або аналогу власноручного підпису уповноваженої особи ТОВ «ФК «ЦФР», та відтиску печатки, які відтворені засобами копіювання, та зразок розміщений в Правилах, а також приєднуюсь до Договору про спосіб підписання договорів, який розміщений на веб-сайті www.kreditmarket.ua. Цього ж дня, між Товариствомта [PERSON] укладено кредитний договір 1475449109, згідно якого кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Сума кредиту становить 223\~576 гривень на строк 36 місяців. Згідно п.п.1.3. та 1.4. кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у паспорті кредиту №5449109, який є невід`ємною частиною договору. Підписавши договір позичальник доручив кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів: переказ до запитання на користь [PERSON] у сумі 177 000 гривень; страховий платіж у сумі 2000 гривень; оплата за пакет послуг «Кіно і ТБ: оптимальна» у сумі 1188 гривень; оплата страхового платежу за договором страхування №1475449109-С від 10.06.2021 у сумі 31860 гривень; оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет 48» у сумі 650 гривень; оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADAR. Screen», пакет СТАНДАРТ у сумі 599 гривень; оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU1475449109 від 10.06.2021 року у сумі 1299 гривень; оплата страхового платежу за договором страхування №1475449109-ЛО від 10.06.2021 у сумі 1900 гривень. Згідно п.п.2.1., 2.2. всі інші умови кредитного договору викладені у паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів Товариства, редакція від 04.01.2021, які розміщені на сайті Товаристваwww.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір. Цей договір, паспорт кредиту № [NUMBER] та умови отримання фінансових кредитів Товариства, редакція від 04.01.2021, складають єдиний кредитний договір. Позичальник, підписавши цей договір, підтверджує, що свій примірник договору отримав. Також [PERSON] підписано паспорт кредиту від Товариства№ [NUMBER] , згідно п.5 якого реальна процентна ставка становить 91,57 % річних; п.6 передбачено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), загальний щомісячний платіж становить 13924,78 гривень. Згідно п.2.1. Умов отримання фінансових кредитів Товариствакредитодавець надає позичальнику кредит шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, зазначений позичальником у кредитному договорі. За даними п.4 паспорта кредиту від Товариства№5449109 спосіб та строк надання кредиту безготівковий, протягом трьох банківських днів від дня укладення договору. Оскільки відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання, позивач 29.09.2021 року звернувся до неї із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №1475449109 від 10.06.2021. Надіслання [PERSON] досудової вимоги підтверджується реєстром відправлення поштової кореспонденції, проте доказів отримання такої вимоги відповідачкою матеріали справи не містять. Підставою звернення позивача з даним позовом до суду є невиконання кредитних зобов`язань відповідачкою, що пов`язані із отриманням нею кредитних коштів. Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором на 23.11.2021 становить 266732, 85 гривень та складається із: простроченої заборгованості за тілом кредиту 31048,54 гривень, простроченої заборгованості за річними процентами 8,95 гривень; простроченої заборгованості за щомісячними процентами 38566,90 гривень, заборгованості за штрафом/пенею 0,00 гривень; строкової заборгованості за тілом кредиту 192527,46 гривень; строкові заборгованості за річними процентами 1,18 гривень; строковою заборгованістю за щомісячними процентами 4579,82 гривень Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, та суд зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Звертаючись до суду з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості у розмірі 266732, 85 гривень, представник позивача не надав жодного доказу, що підтверджував б перерахунок грошових коштів на виконання умов кредитного договору, обумовлених розділом 1, на користь відповідачки. Крім того, за умовами кредитного договору позичальник доручає кредитодавцю сплатити за рахунок отриманого кредиту певні суми грошових коштів на реквізити інших отримувачів, проте матеріали справи не містять доказів про те, що між ПАТ «Страхова компанія «ТАС», ТОВ «МЕГОГО», «ТОВ майСейфеті» та відповідачкою укладено відповідні договори. Також відсутні у матеріалах справи будь-які розрахункові документи, що підтверджують перерахунок коштів вказаним суб`єктам. Згідно з положеннями пунктів 17.1. та 17.2. ст. 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Документ на переказ може бути паперовим або електронним. Вимоги до засобів формування і обробки документів на переказ визначаються Національним банком України. Пунктом 22.1. ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів. Разом з тим, на підтвердження надання грошових коштів [PERSON] за кредитним договором № 1475449109 від 10.06.2021 стороною позивача не було подано суду жодного з перелічених вище документів. Суд вважає за доцільне зауважити, що копії анкети-заяви, кредитного договору № 1475449109 від 10.06.2021 та паспорта кредиту №5449109 не можуть вважатися підтвердженням перерахування кредитних коштів позичальниці [PERSON] , як і наданий стороною позивача розрахунок заборгованості [PERSON] з 10.06.2021 по 23.11.2021. Тобто наявними в матеріалах справи документами не підтверджено сам факт надання кредитних коштів позичальниці. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Також наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачки не дає можливості суду перевірити правильність нарахування позивачем складових кредитних коштів та напрямки їх зарахування. Інших первинних документів на підтвердження руху грошових коштів матеріали справи не містять. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач, опираючись на подані ним докази, не довів, що у відповідача на його користь виникли будь - які зобов`язання, а тому у зв`язку із недоведеністю заявлених вимог у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд покладає судові витрати на позивача. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: dismissed