Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 22.01.2008року було укладено кредитний договір № VIW3A800006940 на суму 20848,00 доларів США на термін до 21.01.2013 року. Погашення заборгованості мало здійснюватися щомісяця. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав, видав відповідачці кредит у розмірі 20848,00 доларів США, але відповідачка погашення кредиту у встановленому порядку та строки не здійснила, сума боргу складає 17895,20 доларів США. Як вказав позивач, за період з 22.05.2016 по 22.02.2022три проценти річних, які повинна сплатити відповідач у зв`язку із порушенням своїх зобов`язань на підставі ст. 625 ЦК України, складають 3090,80 долари США. Також, як вказав представник позивача, на забезпечення виконання [PERSON] її зобов`язань за кредитним договором 22.01.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір застави. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2016року в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль Шкода, модель: Супер Б, рік випуску 2006, седан - В. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість із сплати трьох процентів річних у розмірі 3090, 80 долара США що за курсом 28,48 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.02.2022 року складає 88025,98 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просив розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання неодноразово повідомлялася належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання. У зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 22.01.2008року було укладено кредитний договір № VIW3A800006940 на суму 20848,00 доларів США на термін до 21.01.2013 року. Погашення заборгованості мало здійснюватися щомісяця. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав, проте, відповідачка погашення кредиту у встановленому порядку та строки не здійснила, сума заборгованості за кредитом складає 17895,20 доларів США. Як вбачається з розрахунку заборгованості, за період з 22.05.2016 року по 22.02.2022 року три проценти річних, які повинна сплатити відповідач у зв`язку із порушенням своїх кредитних зобов`язань, складають 3090,80 долари США. На забезпечення виконання [PERSON] її зобов`язань за кредитним договором 22.01.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір застави. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2016року в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль Шкода, модель: Супер Б, рік випуску 2006, седан - В. Отже, в порушення умов договору, ст.625 ЦК України, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором та законом належним чином не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору, та є підставою для стягнення передбачених ст.625 ЦК України трьох процентів річних від простроченої суми. У відповідності до ст.509 ЦК України, зобов`язання має правовідношення, в якому одна сторона(боржник)зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо)або утриматися від вчинення певної дії(негативне зобов`язання),а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно до ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення з [PERSON] заборгованості з трьох процентів річних за невиконання обов`язків за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 2481,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved