Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] , в якому\~просить зменшити\~розмір аліментів,\~визначений рішенням\~Ріпкинського районного\~суду Чернігівської\~області від\~14.11.2006,\~що стягуються\~з нього\~на користь\~відповідачки на\~утримання дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з 1/4\~до 1/6\~частини його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14.11.2006, він сплачує на користь відповідачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Однак, у позивача у шлюбі з [PERSON] народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких, згідно судового наказу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2017, сплачує на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Таким чином, сімейний стан позивача змінився і відповідно матеріальний стан погіршився, оскільки на даний час на його утриманні перебуває троє дітей. Тому, позивач вважає, що розмір аліментів які стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] , має бути однаковий з розмірами аліментів, які стягуються на двох інших дітей, а тому просить його зменшити. У судове засідання від представника позивача адвоката Стукалової І.В. надійшло клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У матеріалах справи відсутній відзив на позов. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20.09.2022 постановлено справу розглядати у заочному порядку. У відповідності\~до ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно із рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14.11.2006 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2006 і до досягнення дитиною повноліття. З свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу\~Васильківського міськрайонного\~суду Київської\~області від\~10.11.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на малолітніх дочок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 27.09.2017 і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім по ј частці до повноліття меншої дитини. Із довідки від 06.12.2021, виданої ТОВ «Н-ТРАНС», вбачається, що позивач працює на посаді водія автотранспортних засобів (вантажного автомобіля) у даній установі, його середній щомісячний заробіток з жовтня 2021 року по січень 2021 року склав 12519 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок по утриманню батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини (ст. 141 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум ВСУ у п. 17, 23 постанови № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що після ухвалення рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14.11.2006, у позивача, згідно судового наказу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2017, виник ще один обов`язок по сплаті аліментів на утримання двох дітей від іншого шлюбу, суд вважає, що матеріальний та сімейний стан позивача змінився, що є підставою для зменшення розміру аліментів, присуджених за судовим рішенням від 14.11.2006. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення суду від 14.11.2006 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відтак, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved