Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право на завершення приватизації земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1348 га. розташовану за адресою: [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства площею 0,3200 га. розташовану за адресою: [ADDRESS] . Процедуру приватизації на зазначені ділянки за життя розпочала свекруха позивачки [PERSON] , однак за життя документи, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] не отримала. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся чоловік позивачки [PERSON] . Документів, що посвідчували б право власності на спадкові земельні ділянки - [PERSON] за життя не виготовляв. За життя [PERSON] за рішенням суду успадкував після смерті своєї матері житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] . В установленому законом порядку, відповідно до ст. 1270 ЦК України позивачка звернулася до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Джури С.В. з заявою про прийняття спадщини та отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Однак приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Джура С. В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1348 га розташовану за адресою: [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства площею 0,3200 га розташовану за адресою: [ADDRESS] , процедуру приватизації на які розпочала за життя [PERSON] та роз`яснила позивачці, що вона має право звернутися до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації. З цих підстав просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів, а саме, про надання копії спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . 12.07.2022 постановлена ухвала про відкриття провадження по справі та витребування доказів. 26.07.2022 від Баришівської районної державної нотаріальної контори до суду надійшли копія спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] , померлої [INFO] . 02.08.2022 від приватного нотаріуса Баришівського районного нотаріального округу Джури С.В. надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 20.09.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без-з участі позивача та його представника. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом вручення судової повістки та копії позовної заяви з додатками. Своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 04.07.2011. Після смерті [PERSON] до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся чоловік позивачки [PERSON] . Як встановлено матеріалами спадкової справи, спадкодавець [PERSON] була матір`ю [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . На випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження 26.10.2007, яким заповіла усе належне їй майно своєму синові [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] , що підтверджується копіює свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.12.2013, наявних в матеріалах спадкової справи. Однак, документів, що посвідчували б право власності на спірні земельні ділянки - [PERSON] за життя не виготовляв. За життя [PERSON] за рішенням суду успадкував після смерті своєї матері житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] , копія рішення Баришівського районного суду від 29 серпня 2012 року міститься в матеріалах справи. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 січня 2021 року міститься в матеріалах справи. Факт родинних відносин між покійним [PERSON] та позивачем підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 02.05.1973. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право на завершення приватизації земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1348 га розташовану за адресою: [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства площею 0,3200 га розташовану за адресою: [ADDRESS] . Процедуру приватизації на зазначені ділянки за життя розпочала свекруха позивачки [PERSON] , однак за життя документи, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] не отримала. В установленому законом порядку, відповідно до ст. 1270 ЦК України позивачка 03.03.2021 звернулася до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Джури С. В. з заявою про прийняття спадщини та отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Однак приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Джура С. В. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1348 га розташовану за адресою: [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства площею 0,3200 га розташовану за адресою: [ADDRESS] , процедуру приватизації на які розпочала за життя [PERSON] та роз`яснила позивачці, що вона має право звернутися до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації. За таких обставин суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно п 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та ивільного кодексу України обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.. Відповідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно із ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Джури С.В. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Також статтями 15, Цивільного кодексу України, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлого чоловіка, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, право позивача підлягає захисту. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved