Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 26.01.2009 року вона уклала шлюб із [PERSON] .. Від шлюбу з відповідачем мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Подружнє життя у них із відповідачем не склалося внаслідок різності поглядів на життя, характерів, уподобань. Зникло почуття любові, взаємної згоди та бажання жити подружжям. Між ними часто виникали суперечки та непорозуміння, які переростали у тривалі конфлікти. Спільне життя з відповідачем стало неможливим. У зв`язку з цим шлюбні відносини між ними фактично припинились, вони проживають окремо, їхня сім`я існує формально. Спроби примирення між ними в минулому були невдалими. У зв`язку з наведеним, просила шлюб розірвати. Аргументи учасників справи Заперечень на позов відповідач не подав. У судове засідання позивач не з`явилася, надіслала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу без її участі, строк на примирення не надавати. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином (у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України), у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав та про причини неявки суд не повідомив. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Сторони знаходяться у шлюбі з 26.01.2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, про що було складено відповідний актовий запис № 9 (а.с.6). У шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння і довіру, а згодом - почуття любові. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту суд розцінює, як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Вказані обставини відповідачем не оспорені. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідна на примирення, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім`ї - втрата сторонами почуттів, що єднали їх однією сім`єю. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач прізвище змінювати не просила. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved