Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . На обґрунтування позову зазначив, що 11.05.2022 ним прийнято в спадщину квартиру [ADDRESS] після померлої [INFO] матері [PERSON] . Під час оформлення спадщини він дізнався, що крім матері в даній квартирі зареєстровані і два його племінники [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі з 2011 року в квартирі фактично не проживають та не користуються нею, їх фактичне місце знаходження йому невідоме, зв`язків він з ними не підтримує та не спілкується. Зазначає, що від спільних знайомих йому стало відомо, що племінники з 2011 року не проживають на території України. Комунальні витрати за квартиру він сплачує сам, в тому числі і витрати на зареєстрованих у квартирі відповідачів. Оскільки реєстрація відповідачів у належному йому житлі створює перешкоди у користуванні і розпорядженні цим майном, просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Михайлюк К.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позові та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Додав, що реєстрація відповідачів у належній позивачеві квартирі порушує його права, оскільки [PERSON] змушений платити за них вартість комунальних послуг, якими фактично не користується, крім того, не може розпорядитися своїм майном та відчужити його. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час і місце судових засідань шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень за адресою реєстрації та шляхом публікування оголошення на сайті «Судова влада». Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідачів не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи проводити у його відсутність та ухвалити рішення, враховуючи норми діючого законодавства. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вислухавши представника позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2022, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопом Д.О., позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Право власності на квартиру належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 301283007. З інформації з Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області вбачається. що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані як проживаючі за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивача [PERSON] вона знає з його дитинства, він ріс разом з її дітьми. Вказала, що [PERSON] мешкає і зараз за адресою: [ADDRESS] в квартирі, де жила його мати [PERSON] . Відповідач [PERSON] та [PERSON] у квартирі ніколи не мешкали, вона їх бачила ще у зовсім юному віці, вони з батьками ще маленькими виїхали до Казахстану . Вказала, що за життя матері позивача, [PERSON] , вона була в квартирі, жодних речей відповідачів там не було. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона - сусідка [PERSON] , мешкають в одному будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказала, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] - це діти рідної сестри позивача, в квартирі вони ніколи не мешкали, бачила їх, коли вони були зовсім маленькі. Вказала, що в квартирі проживала мати позивача, [PERSON] , проживала одна, померла близько року тому. Їй невідомо, щоб позивач чи члени його сім`ї чинили перешкоди відповідачам у проживанні. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном, навіть, якщо він не позбавлений володіння цим майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Частиною першою статті 383 ЦК України закріплено положення, відповідно до якого власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Як встановлено судом відповідачі [PERSON] та [PERSON] набули права користування житлом як члени сім`ї попереднього власника, що не заперечується позивачем, проте не мешкають за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS] тривалий час. Наявності поважних причин непроживання відповідачів у квартирі за місцем реєстрації судом не встановлено, перешкод у користуванні житлом суду не доведено, добровільно з реєстраційного обліку відповідачі не знялися. Реєстрація у належній позивачеві квартирі відповідачів, які не сплачують комунальних послуг, перешкоджає позивачу розпорядитися своїм майном, чим створюються перешкоди перешкоди власнику. У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у праві користування своєю власністю, а тому вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved