Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.2002 між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Канів Канівського міського управління юстиції, актовий запис №\~120. Як зазначено, за час перебування у цьому шлюбі у сторін народилася дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Позивач також вказує, що протягом останніх двох років сімейне життя між ним та дружиною поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, і на цьому ґрунті у них часто виникають сварки, свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. За його глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що примирення між ними неможливе, а тому просить строк для примирення не надавати. Майновий спір між ним та відповідачкою відсутній. Згода про місце проживання та виховання дитини досягнута. На підставі викладеного вище, просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 21.08.2002 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Канів Канівського міського управління юстиції, актовий запис №\~120. Крім того, просить судові витрати не стягувати з відповідачки. Ухвалою суду від 20.07.2022 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча повідомлявся судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Між тим, у матеріалах справи наявна письмова заява [PERSON] від 19.09.2022 з проханням проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. У судове\~засідання відповідачка\~ [PERSON] \~не з`явилася, хоча судом повідомлялася у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. Між тим, 13.09.2022, до початку судового засідання, судом отримано її письмову заяву від 29.08.2022, зі змісту якої вбачається, що вона визнає позовні вимоги у повному обсязі. Просить справу розглядати без її участі. Крім того, після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище\~ [PERSON] . Відзив на позовну заяву не подано. Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 21.08.2002 [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Канівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №\~120 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] . Також встановлено, що за час перебування у цьому шлюбі у сторін народилася дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого 08.10.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №\~241. Батьком дитини записаний позивач. До того ж, судом не встановлено наявності спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами. Суд враховує позицію сторін про можливість розірвання шлюбу, оскільки вони разом не проживають, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не мають. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд прийняв визнання відповідачкою позову. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Встановлено, що вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається і про це жодна із сторін не заявляли. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті \~10 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка виявила бажання залишити собі після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] , що не суперечить нормам чинного законодавства, а тому такі вимоги підлягають до задоволення. Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе. Крім того, судові витрати слід залишити за позивачем, враховуючи його заяву. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved