Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

06.09.2022 року заявниця звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить суд видати обмежувальний припис стосовно заінтересованої особи на строк 3 місяці, яким визначити наступне тимчасове обмеження його прав відносно заявниці: заборонити заінтересованій особі наближатися ближче ніж на 300 метрів до місця проживання заявниці у кв. [ADDRESS] . Вимоги заяви мотивовано тим, що заявниця зареєстрована та проживає у кв. [ADDRESS] , яка належить матері заявниці. Разом із заявницею проживає її малолітній син [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження дитини, його батьком є [PERSON] - заінтересована особа у справі. Заінтересована особа вже досить тривалий час здійснює насильницькі дії психологічного характеру по відношенню до заявника та інколи у присутності сина заявника, які полягають в образах заявника, вчиненні сварок на побутовому підґрунті із заявником. У зв`язку з ситуацією, що склалась між заявником та заінтересованої особою, заявник звернувся до Дніпровського районного у місті Києві центру соціальних служб де було встановлено, що відносно заявника заінтересована особа постійно вчиняє домашнє насильство психологічного характеру і видано направлення заявнику, який постраждав від домашнього насильства та/або насильства за ознаками статі №25 від 24 червня 2022 року. У травні, липні 2022 року, заявник звернувся до Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві із заявами від 31.05.2022 року та від 21.07.2022 року у зв`язку з вчиненням заінтересованою особою постійних конфліктів, психологічного насильства по відношенню до заявника. Також зазначені дії заінтересована особа вчиняла у присутності сина заявника. 15.07.2022 року та 11.08.2022 року заявник отримала від Дніпровського районною управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві відповіді, де зазначено, що за результатами перевірки було проведено роз`яснювальну роботу з заінтересованою особою. Також у липні 2022 року, заявник побоюючись за життя свого малолітнього сина, звернулася до служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації для вжиття невідкладних заходів для запобігання та протидії домашньому насильству з боку заінтересованої особи. 03.08.2022 року заявниця отримала від служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації відповідь №103008-1569 від 03.08.2022 року, у якій було повідомлено, що з заінтересованою особою працівниками поліції було проведено профілактичну бесіду. Також, за період з червня 2022 року по серпень 2022 року від заінтересованої особи приходили погрожуючі смс-повідомлення. Заявниця вказує, що неодноразово намагалась налагодити стосунки з заінтересованою особою, проте постійне психологічне насильство з боку заінтересованої особи, погіршує і без того погане здоров`я заявника. Заінтересована особа нехтує будь-яким нормальним ставленням до заявника, що у подальшому може призвести до ще більшого погіршення психологічного та фізичного здоров`я заявника, адже заінтересована особа не бажає змінювати свої звички та ставлення до заявника. Ухвалою суду від 06.09.2022 року відкрите провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження у спрощеному порядку, з викликом учасників справи, а також задоволено заяву представника заявника про виклик свідка. В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги своєї заяви, просить заяву задовольнити і додатково пояснила суду, що вона познайомилась із заінтересованою особою у 2016 році, а у 2018 році народився спільний син сторін у справі. В подальшому заінтересована особа став агресивним, вчиняє сварки та побиття. Разом як сім`я заявниця та заінтересована особа постійно не проживали. Якось заявниця знайшла у заінтересованої особи білий порошок. Коли заінтересована особа стає агресивним, у нього стають скляними очі і одного разу він так вдарив заявницю по вуху, що остання втратила слух, а також відібрав та розбив телефон аби заявниця не змогла зателефонувати до поліції. Заявниця вказує, що неодноразово зверталась до поліції письмово, десь 8 разів, та телефонувала на «102» десь 5 разів. Заінтересована особа систематично підчікує заявницю біля будинку, кричить, застосовує нецензурну лексику, хапає заявницю за одяг та рве його. Заявниця зазначає, що потребує судового захисту, адже на теперішній час боїться навіть виходити на вулицю. Як лікар заявниця розуміє, що то за білий порошок і що у такому стані заінтересована особа може зробити. Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснив суду, що заінтересована особа вчиняє по відношенню до заявниці насильницькі дії психологічного та фізичного характеру. З цього приводу заявниця зверталась до соціальної служби і отримала направлення як постраждала особа. Заявниця неодноразово зверталась до поліції з приводу домашнього насильства, але поліція надає лише відписки, жодного разу не склала протокол про вчинення домашнього насильства, лише відповідають, що проведено роз`яснювальну роботу із кривдником. Тобто у цьому питання поліція бездіє. Також заявниця зверталась до органів опіки, але й вони зазначили, що проведено бесіду і більше нічого. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному Інтернет-сайті судової влади, причини неявки суду не повідомив. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона є рідною сестрою заявниці та проживає поряд із нею у буд. [ADDRESS] . Заінтересована особа періодично проживав з її сестрою та в них народився спільний син. Свідок вказує, що заявниця знаходиться під психологічним тиском з боку батька дитини. Безпосередньо свідок була присутня коли заінтересована особа вдарив заявницю у вухо і вона на тиждень втратила слух. Заінтересована особа тероризує заявницю, систематично чекає її біля під`їзду, переслідує, вчиняє сварки, спокійно зайти у під`їзд неможливо. Заінтересована особа сам казав, що вживає наркотичні речовини. Також заінтересована особа надсилає заявниці смс-повідомлення образливого характеру, зміст яких свідок читала та особисто бачила як ці смс приходили на телефон заявниці. Заінтересована особа постійно влаштовує сварки у зв`язку із чим заявниця зверталась до поліції. Суд, вислухавши пояснення учасників справи та покази свідка, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши всі зібрані по справі докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця та заінтересована особа є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). Заявниця та її малолітній син зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва (а.с. 6-7, 9, 11). Заінтересована особа зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта (а.с. 12-13). 24.06.2022 року стосовно заявниці Дніпровським районним в м. Києві центром видане направлення особи, яка постраждала від домашнього насильства №25, у якому зазначено, що відповідно до повідомлення/інформації про особу щодо [PERSON] вчиняється фізичне та психологічне насильство з боку гр. [PERSON] (а.с. 14). Згідно відповіді Дніпровського УП ГУНП у місті Києві від 15.06.2022 року на звернення заявниці щодо можливого вчинення неправомірних дій, з громадянином [PERSON] було проведено роз`яснювальну бесіду (а.с. 15). Згідно відповіді Дніпровського УП ГУНП у місті Києві від 11.08.2022 року на звернення заявниці щодо можливого вчинення неправомірних дій, вивченням матеріалів звернення встановлено, що відомості, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, відсутні (а.с. 16). За змістом відповіді Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.08.2022 року на звернення заявниці про вжиття заходів щодо запобігання та протидію домашньому насильству з боку [PERSON] , копія звернення направлена до Дніпровського УП ГУНП у місті Києві для вжиття заходів в межах повноважень. Спеціалісту служби у справах дітей та сім`ї провести профілактичну бесіду виявилось неможливим, [PERSON] на виклики не реагує. Відповідно до листа з Національної поліції з гр. [PERSON] було проведено профілактичну бесіду роз`яснювального характеру щодо недопущення подібних випадків та попереджено про адміністративну і кримінальну відповідальність (а.с. 17). До заяви про видачу обмежувального припису заявницею долучено роздруківки смс-повідомлень, які містять образи на адресу заявниці, нецензурну лексику та погрози (а.с. 18-25). Відповідно до положень ст.ст. 350-2, 350-3 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Згідно ст. 350-5 ЦПК України, суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. За змістом ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; 17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на таких осіб: 6) особи, які мають спільну дитину (дітей). Згідно ст. 20 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суб`єкти, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до компетенції забезпечують надання дієвої допомоги та захисту постраждалим особам з урахуванням основних засад запобігання та протидії домашньому насильству, визначених статтею 4 цього Закону. Надання допомоги та захисту постраждалим особам здійснюється, зокрема, за такими напрямами: 4) забезпечення постраждалим особам доступу до правосуддя та інших механізмів юридичного захисту, у тому числі шляхом надання безоплатної правової допомоги у порядку, встановленому Законом України "Про безоплатну правову допомогу". Також, за змістом положень ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», постраждала особа має право на: 1) дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; 10) звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству; 11) своєчасне отримання інформації про остаточні рішення суду та процесуальні рішення правоохоронних органів, пов`язані з розглядом факту вчинення стосовно неї домашнього насильства, у тому числі пов`язані з ізоляцією кривдника або його звільненням. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать, зокрема: 2) обмежувальний припис стосовно кривдника. Як зазначено у ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема: постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ураховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, оцінюючи подані стороною заявника письмові докази та покази свідка, суд приходить до висновку про те, що заявниця обґрунтовано звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявниця дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] . До такого висновку суд прийшов за результатами оцінки доказів, зокрема відповідей поліції та соціальної служби, показів свідка і змісту смс-повідомлень. У відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, суд приходить до висновку про необхідність покладення на заінтересовану особу відповідного обов`язку на строк 3 місяці, згідно прохальної частини заяви [PERSON] . Оцінюючи ризики у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд також враховує право заявниці у відповідності до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» звернутись із заявою про продовження терміну обмежувального припису та скорочений строк розгляду такої заяви, що визначений ст. 350-5 ЦПК України. Суд роз`яснює заявниці, що відповідно до положень ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ст. 350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved