Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно якої позивач вказує про те, що Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04 грудня 2019 року було розірвано шлюб між мною та відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . 15.02.2020 року донька [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття. Донька [PERSON] навчається на третьому курсі Київського національного університету будівництва і архітектури. Форма навчання - денна. Нормативний термін навчання з 01.09.2019 року складає 4 роки. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 100 000 грн. Просить стягнути з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення 23 років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В судове засідання позивачне з`явилась. Згідно заяви, поданої представником позивача просять розгляд справи проводити у їх відсутність, позов задовольнити В судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, та оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04 грудня 2019 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . На даний момент донька є повнолітньою, проте, потребує матеріальної допомоги від батьків у зв`язку із навчанням на денній формі навчання у Київському національному університеті будівництва і архітектури на архітектурному факультеті за спеціальністю «Архітектура та містобудування», що підтверджується копією Договору № Арх-23464 від 29.07.2019. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору, загальна вартість навчання становить 100 000,00 грн., вартість навчання за один навчальний рік становить 25000,00 грн. 13.01.2020 року позивачка уклала Додаткову угоду до Договору № Арх. - 23464 від 29.07.2019 року про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом будівництва і архітектури, згідно з якою Виконавець і Замовник у зв`язку з тяжким матеріальним становищем погодилися доповнити Договір № Арх. - 23464 від 29.07.2019 року. Пункт 4.4. Договору після слів «по семестрам» доповнено такими словами: «або помісячно зі здійсненням оплати до 10 числа кожного місяця». Інші умови договору залишили без змін. Викладені обставини підтверджуються Договором № Арх. - 23464 від 29.07.2019 року, Додатковою угодою до Договору № Арх. - 23464 від 29.07.2019 року від 13.01.2020 року. 07.08.2020 року позивачка уклала Додаткову угоду до Договору № Арх. - 23464 від 29.07.2019 року про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом будівництва і архітектури. У зв`язку з введенням в дію наказу від 26.06.2020 року № 281 «Про збільшення розміру плати за навчання» сторони погодилися доповнити Договір № Арх. - 23464 від 29.07.2019 року. Пункт 4.2 Розділу IV Договору викладено у наступній редакції: «Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 103060 грн. Вартість навчання за один навчальний рік, згідно розрахунку, складає: 26020 грн». Викладені обставини підтверджуються Додатковою угодою до Договору № Арх. - 23464 від 29.07.2019 року від 07.08.2020 року. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки що-до дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного ро-звитку дитини. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досяг-нення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд вра-ховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров`я відповідача, від-сутність у платника аліментів непрацездатної дружини та неповнолітніх дітей. Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом і до припинення донькою навчання або до досягнення нею 23-річного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зо-бов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставина-ми (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на по-криття додаткових витрат на дитину. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину по-ширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випад-ках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додат-кових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додатко-вих витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих вит-ратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпе-чити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини, витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінце-вого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Вер-ховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвит-ком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фак-тичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обстави-ни, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо. Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими з метою здобуття нею освіти, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох бать-ків, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 \\4 усіх видів заробітку (доходу). В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 84, 180-182, 199 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved