Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт здійснення нею поховання на Засумському кладовищі м. Суми [PERSON] , який помер у 1966 році. Свої вимоги мотивує тим, що на Засумському кладовищі м. Суми є родинне поховання, на якому розташовані могили: [PERSON] , який помер у 1966 році та [PERSON] , яка померла у 2009 році, які були її батьками. Вона здійснила їх поховання, на могилах встановила таблички із зазначенням ПІП, дати їх народження та дати смерті, постійно доглядає за цими могилами, підтримує там чистоту та охайність. Для визначення її користувачем місця поховання необхідно мати оригінали свідоцтва про смерть, на підставі якого видається свідоцтво про поховання. Із плином часу оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] у неї не зберігся, оскільки у 1985 році був пошкоджений та замінений на дублікат. Так як необхідний термін часу, визначений законодавством з моменту смерті [PERSON] сплинув, вона може (в разі необхідності) як користувач місця родинного поховання здійснити в його могилу підпоховання. Вона звернулася до КП «Спеціалізований комбінат» з питанням видачі свідоцтва про поховання [PERSON] , однак їй було відмовлено через відсутність оригіналу свідоцтва про смерть. На даний час єдиним шляхом вирішення проблеми є звернення до суду з заявою про встановлення факту проведення нею поховання [PERSON] , який помер у 1996 році. Представник заявниці [PERSON] [PERSON] у письмовій заяві свою заяву про встановлення факту підтримав, просить розглядати праву у його відсутність. Заінтересована особа: Комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат» про день та час слухання справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві просять розглядати справу без участі їх представника, не заперечують проти заяви [PERSON] щодо встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 05.08.2022 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду на 07.09.2022 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що на Засумському кладовищі в м. Суми знаходиться родинна огорожа, де розташовані могили померлих родичів заявниці [PERSON] , а саме: [PERSON] - помер у 1966 році, [PERSON] - померла у 2009 році та [PERSON] - помер у 2020 році, що підтверджується листом КП «Спеціалізований комбінат» від 08.08.2022 року за №01-05/243 та доданою до нього схемою поховання. Заявниця здійснила поховання своїх родичів та доглядає за могилами. Оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] був втрачений, заявницею отриманий його дублікат (а.с.4). На звернення [PERSON] до КП «Спеціалізований комбінат» про надання свідоцтва про поховання батька [PERSON] , який був нею похований в родинній огорожі на Засумському кладовищі в м. Суми, їй було відмовлено, так як у заявниці не зберігся оригінал свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу», після здійснення поховання померлого, виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання/користувачу місця родинного поховання/спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво про поховання. Це свідоцтво дає право пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили, вирішення питання про проведення підпоховання в зазначену могилу інших померлих членів родини, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу» свідоцтво про поховання видається виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання), після здійснення поховання. Визначення заявника користувачем родинного поховання необхідне їй для отримання свідоцтва про поховання і подальшої можливості використання своїх прав, передбачених законом як користувача родинного поховання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та необхідність встановити факт здійснення [PERSON] поховання [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved