Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

10 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати відповідача батьком їхніх малолітніх дітей та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу. В обґрунтування позову вказує про те, що з липня 2015 року по жовтень 2018 року вони з відповідачем [PERSON] проживали однією сім`єю у власному житловому будинку відповідача, що в [ADDRESS] . Від спільного проживання у них народилося двоє дітей, а саме дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Перед народженням другої дитини вона змушена була переїхати на найману квартиру, оскільки відповідач почав застосовувати до неї насильство. Відомості про батька дітей записані з її слів. Відповідач не заперечує своє батьківство, проте оформити це юридично не бажає. Оскільки Відповідач є батьком дітей, є фізично здоровим та працездатним, а тому зобов`язаний утримувати своїх дітей у тому числі шляхом сплати аліментів. В підготовчому судовому засіданні позивачка пред`явлений позов підтримала. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні пред`явлений позов визнав повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають двох малолітніх дітей, а саме дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони не перебувають у шлюбі між собою. З досліджених судом витягів з актових записів № 00036822979 та № 00036822728 від 13 вересня 2022 року видно, відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). У відповідності до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. В силу п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати і батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позов про визнання батьківства знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому підлягає задоволенню. Визначаючи розмір\~аліментів суд,\~відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~враховує,\~що малолітні\~діти знаходиться\~на матеріальному\~утриманні позивачки,\~відповідач участі\~в матеріальному\~забезпеченні дітей\~не приймає,\~є працездатною\~особою,\~офіційно не\~працює. Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього інших утриманців, тощо), судом не встановлена. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки ні позивачем, ні відповідачем, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про розмір доходу відповідача, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на малолітніх дітей у розмірі який просить позивачка, а саме в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Вказаний розмір аліментів є справедливим та розумним. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з визнанням позову відповідачем, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1) належить розподілити за правилами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, повернувши позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. Оскільки позивачка у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, а позов в цій частині задоволено повністю, судові витрати підлягають розподілу у відповідності до правил, визначених ч. 6 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: approved