Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 01.06.2012 у Станківській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 8. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різниці в поглядах на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Відповідач нехтує своїми сімейними обов`язками, не забезпечує матеріально дитину, яка зростає та витрати на утримання якої збільшуються, на підставі чого в сім`ї відбуваються розлади та сварки. Відповідач навіть не намагається змінити дану ситуацію та працевлаштуватися. Вона понад сім років проживає та працює в м. Прага Чеської Республіки, хоча регулярно приїжджає додому. Так, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вважає, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. За таких обставин вони подружніх стосунків не підтримують та не ведуть спільного господарства. В лютому місяці 2022 року вона забрала дитину до себе в м. Прагу, де син продовжив навчання. Таким чином, вона не має наміру робити спроб для примирення, оскільки вони стали чужими людьми, яких ніщо не поєднує, не спілкуються, втратили взаєморозуміння, тому шлюб існує тільки формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки вона має намір створити нову сім`ю, тому звертається до суду зданим позовом. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.\~174\~ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20 червня 2022 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 8/ На запит суду щодо доступу до персональних даних відповідача 08 липня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь /а.с. 9/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.07.2022 позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26.07.2022. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 10/. Розгляд справи по суті відбувся 23.09.2022 за участі представника позивачки [PERSON] адвоката Івануса М.І., відповідача [PERSON] та його представника адвоката Андрейківа Ю.Я. Представник позивачки [PERSON] \~адвокат Іванус\~М.І.у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] \~та його\~представник адвокат\~Андрейків Ю.Я.в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечили. Окрім того, відповідач [PERSON] просив строку на примирення не надавати, оскільки з позивачкою, яка зрадила йому в подружній вірності, не проживає з травня місяця 2021 року. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши думку представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 01.06.2012 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Станківській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 8 /а.с. 6/. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.05.2013 /а.с. 7/. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявності у сторін малолітньої дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року в справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи сторін, представників, судом встановлено, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо один від одного протягом тривалого часу. Поновлювати шлюбні відносини позивачка категорично відмовляється, як і відповідач, який просив строк для примирення не надавати. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення. Щодо судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~264ЦПК\~України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) суд зобов`язаний розглядати справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. А тому судові витрати слід залишити за позивачкою на вимогу її представника.

Outcome: approved