Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

30.06.2022 р. [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь додаткових витрат на дитину [PERSON] в сумі 17 554 грн., що є половинною від понесених нею витрат. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.09.2012 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.11.2020 р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає та перебуває на її повному утриманні. [PERSON] повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Дитина навчається в 7-А класі НВК «Димерська гімназія - ЗОШ І ступеня» Димерської селищної ради Київської області.У період карантинних обмежень, що тривають з 2020 року вона навчаласьдистанційно за допомогою програмного забезпечення онлайн Classroom, Dojo, Zoom тапотребувала спеціальних засобів для навчання, а саме комп`ютера (системний блок та монітор) та телефона. Для забезпечення дистанційного навчання придбали комп`ютер, на що було витрачено грошові кошти у розмірі 23 460 гри. 00 коп. (робоча станція) та 5 150 грн. (монітор), що в сумі складає 28 610 гри. Поряд з цим донька потребувала особистого телефону, який їй необхідний був як для навчання так і для особистих цілей, це є засіб зв`язку з дитиною в період її перебуванні в школі або за межами будинку.Відповідач не бере ніякої участі у додаткових витратах на утримання дочки, не допомагає додатково грошовими коштами на дитину при необхідності, вона самостійно несе витрати на утримання, лікування та оздоровлення дочки, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.07.2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову. 29.07.2022 року через канцелярію суду подали відзив на позовну заяву, в якій вказали, що позов є необґрунтованим та не законним. Позивач стверджує, що Відповідач не утримує дитину, що не відповідає дійсності. Зазначив, що робоча станція (сервер) та монітор придбавалися для старшої доньки Позивача для навчання. [PERSON] постійно, кожного місяця, надає кошти на утримання їхньої спільної дитини. Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження необхідності придбання для дитини смартфону, монітору та робочої станції (серверу), Позивач не надає докази того, що ці речі придбані саме для їхньої спільної дитини. Зазначили, що [PERSON] працює на посаді водія в ТОВ «Димерське автотранспортне підприємство» та отримує заробітну плату в розмірі 6 600,00 грн. на місяць, має на утриманні непрацездатного батька, крім того сплачує комунальні послуги. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] , в свідоцтві про народження серії [NUMBER] сторони записані її батьками. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23.11.2020 р. по справі № 363/1653/20 шлюб між сторонами розірваний. Відповідно до Довідки № 23 від 15.06.2022 р., виданої Навчально-виховним комплексом «Димерська гімназія-загальноосвітня школа І ступеня» Димерської селищної ради Київської області [PERSON] , [INFO] дійсно навчається в 7-А класі вищезазначеного навчального закладу. Згідно наданих позивачкою розрахунків, нею було понесені додаткові витрати на утримання дитини на загальну суму 35109,00 грн., що складаються із: витрат на придбання робочої станції (сервера) у розмірі 23460,00 грн.; витрати на придбання монітору у розмірі 5150 грн.; витрати на придбання мобільного телефону у розмірі 6499 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Статтею 150 СК України серед іншого передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З частини 2 ст. 141 СК України вбачається, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року визначено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Отже, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Частиною 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, суд приймає до уваги посилання позивача [PERSON] на ті обставини, що протягом 2020-2022 навчального року, у зв`язку з поширенням короно вірусної хвороби, дитина знаходилася на дистанційному навчанні, тому для засвоєння програми, вона змушена була купувати комп`ютер (системний блок та монітор) та телефон, оскільки поширення короно вірусної хвороби та дистанційне навчання дітей у цей період є загальновідомою обставиною та не потребує доказування. Також, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо використання придбаного комп`ютера іншими особами, оскільки це є лише його твердження, яке не підтверджено доказами. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вище викладене, факт необхідності і понесення додаткових витрат на дитину суд вважає таким, що документально підтверджений. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved