Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

30.09.2021 року [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 15952,47 гривень збитків, завданих невиконанням пункту 9 договору оренди землі від 05.02.2015 року; припинити дію договору оренди землі від 05.02.2015 року, укладеного [PERSON] та [PERSON] , шляхом його дострокового розірвання, що стосується об`єкта оренди: земельної ділянки, площею 4,83 га, кадастровий номер 4824585000:04:000:0562, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області; здійснити розподіл судових витрат. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона, на підставі свідоцтва про право на спадщину, набула право приватної власності на земельну ділянку площею 4,83 га, кадастровий номер 4824585000:04:000:0562, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Миколаївська область, Баштанський (до 19.07.2020 року Новобузький) район, Софіївська сільська рада. 05.02.2015 року між нею, як орендодавцем та [PERSON] , як орендарем, був укладений договір оренди землі, за яким [PERSON] отримала у строкове платне користування зазначену земельну ділянку строком на 49 років. Право оренди земельної ділянки зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.02.2015 року. В порушення умов договору оренди землі [PERSON] не сплачувала їй орендну плату у передбачених договором формі та розмірі, внаслідок чого з 2018 року по 2020 рік має перед нею заборгованість у розмірі 15952,47 грн. Припинити дію договору оренди землі шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін [PERSON] відмовляється, з посиланням на відсутність перед нею заборгованості по сплаті орендної плати. Вважає, що відповідачкою порушено умови договору, а тому він має бути припинений шляхом його дострокового розірвання. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 року справу розподілено головуючому судді Вжещ С.І. З 05.10.2021 року по 13.10.2021 року суддя Вжещ С.І. перебувала на лікарняному. Ухвалою судді від 19.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 18.11.2021 року. Ухвалою суду від 18.10.2021 року судовий розгляд відкладений до 16.12.2021 року 10 години 00 хвилин, на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. Ухвалою суду від 16.12.2021 року судовий розгляд відкладений до 11.01.2022 року 11 години 00 хвилин, на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 11.01.2022 року в судовому засіданні оголошено перерву до 31.01.2022 року 09:00. 31.01.2022 року в судовому засіданні оголошено перерву до 02.03.2022 року 10:00. 02.03.2022 року судове засідання не відбулось, так як справа знята з розгляду для забезпечення безпеки учасників судового процесу та працівників суду через близькість бойових дій внаслідок збройної агресії російської федерації в Україну з 24.02.2022 року. 04.05.2022 року в судовому засіданні продовжено перерву за клопотанням сторін до 30.05.2022 року. 30.05.2022 року в судовому засіданні продовжено перерву за клопотанням відповідача до 22.06.2022 року. 22.06.2022 року клопотання відповідача [PERSON] про відкладення судового розгляду, задоволене частково. В судовому засіданні продовжена перерва для надання можливості відповідачу [PERSON] залучити іншого представника для участі в судовому розгляді справи, до 13.07.2022 року 10:00. Ухвалою суду від 13.07.2022 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про відкладення судового розгляду по справі відмовлено. 05.08.2022 року ухвалою суду витребувано з управління соціального захисту населення Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області копії декларацій, завірених належним чином, про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, які подавала 11.03.2019 року, 09.09.2019 року, 05.03.2020 року, 01.09.2020 року, 16.02.2021 року, 17.08.2021 року [PERSON] , [INFO] , для отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, а також копії довідок про отримання нею орендної плати за землю за 2018, 2019, 2020 рік, за їх наявності. Позивач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, причину своєї неявки не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представники [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали посилаючись на те, що відповідачем сплачувалась орендна плата позивачці, по 10000 гривень щороку, але, оскільки позивач та чоловік відповідача є двоюрідними сестрою і братом, тобто знаходяться в родинних відносинах, документально передачу грошових коштів не оформлювали. При цьому, відповідач несла витрати по сплаті податків та обов`язкових платежів, що повинна була сплачувати позивач. Посилання представника позивача на те, що отримання орендної плати від відповідача не містяться у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків [PERSON] , що вказує на відсутність сплат, [PERSON] заперечувала, пояснивши, що обов`язок по декларуванню доходів від оренди земельної ділянки, орендарем якої є фізична особа покладається на фізичну особу орендодавця, яка несумлінно виконала такий обов`язок . Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, набула право приватної власності на земельну ділянку площею 4,83 га, кадастровий номер 4824585000:04:000:0562, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 264464611 від 06.07.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 228018648245 (а.с.3). 05.02.2015 року між [PERSON] (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) укладено договір оренди землі (а.с.4-5). Згідно п.1-5 Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Софіївської сільської ради. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,83 га, у тому числі 4,83 га ріллі. Кадастровий номер земельної ділянки 4824585000:04:000:0562. Земельна ділянка передається в оренду без будівель. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2015 рік становить 120912,54 грн. Відповідно до вимог п.8 Договору, Договір укладено на 49 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3627,38 грн., що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки: щорічно до 31 грудня. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (п.9-12 Договору). Пунктом 37 Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до пункту 40 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Пунктом 42 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, а саме з актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право: 8877225, 26.02.2015 року державним реєстратором Новобузького районного управління юстиції, Миколаївської області Щербак Оленою Олександрівною проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 4,83 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підстава для державної реєстрації: договір оренди, серія та номер б/н, виданий 05.02.2015 року. Сторони договору: [PERSON] та [PERSON] . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер: 19654457 від 26.02.2015 року. Строк дії договору 49 років, Орендар: [PERSON] , Орендодавець [PERSON] (а.с.3). Відповідно до вимог пункту 10 договору, орендна плата підлягала індексуванню. Судом встановлені такі суми орендної плати, які підлягали сплаті відповідачем позивачу за 2018-2020 роки з урахуванням індексів інфляції. За інформацією Держстату, індекс інфляції за 2018 рік становив 109,8 %. Звідси орендна плата за 2018 рік: 3627,38 грн. х 109,8 % = 3982,86 грн. За інформацією Держстату, індекс інфляції за 2019 рік становив 104,1 %. Звідси орендна плата за 2019 рік: 3627,38 грн. х 104,1 % = 3776,10 грн. За інформацією Держстату, індекс інфляції за 2020 рік становив 105 %. Звідси орендна плата за 2020 рік: 3627,38 грн. х 105 % = 3808,75 грн. Всього з 2018 року по 2020 рік включно [PERSON] \~мала сплатити [PERSON] орендну плату за умовами договору оренди землі в розмірі : 11567,71 грн. Виходячи з викладеного, розрахунок з орендної плати, зазначений в позовній заяві, в сумі 15952,47 грн. за 2018-2020 роки, на думку суду, є помилковим. 06 липня 2021 року представник [PERSON] , [PERSON] , звернувся до [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості з орендної плати в сумі 21764 гривні 28 копійок та пропозицію про розірвання договору оренди землі( а.с.9-12). На вказаний лист [PERSON] направила відповідь від 20.07.2021 року, у якій зазначила, що сплачує орендну плату, заборгованості не має та заперечує проти розірвання договору оренди землі( а.с.13). Як вбачається з копії електронного повідомлення № 0000000286 від 16.12.2021 року [PERSON] перерахувала [PERSON] орендну плату за 2021 рік у розмірі 6500,00 грн. (а.с.56). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків стосовно [PERSON] , остання будь-яких доходів від [PERSON] за період з 01.01.2015 року по 01.04.2021 року не отримували (а.с.7,8). Разом з тим, з відповіді на запит адвоката М`якенького С.В. № 288/03-18 від 28.01.2022 року та № 428/03-18 від 15.02.2022 року, наданої начальником Управління соціального захисту населення Баштанської районної державної адміністрації в Миколаївській області Якимчук Н., вбачається, що [PERSON] подавала довідки про дохід від земельного паю у 2018 році та у 2019 році для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. В 2020 році та 2021 році заявниця не надавала довідки про доходи від земельного паю. Інформація про дохід від оренди землі на [PERSON] з ПФУ та ДПС не надходила (а.с. 54, 99,100.). Даний факт також підтверджується копіями довідок, виданих [PERSON] , справжність підпису яких затверджені секретарем Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про те, що пай розміром 4,83 га [PERSON] знаходиться в оренді [PERSON] , а орендна плата за 2018 рік складає 3627 гривень 38 копійок, за 2019 рік - 3627 гривень 38 копійок (а.с.154). Отримання доходів у вигляді орендної плати [PERSON] декларувала при зверненні до органу соціального захисту населення, де в деклараціях за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року (дохід по оренді паю від [PERSON] зазначила, а розмір - ні), з 01.03.2019 року по 31.08.2019 року (дохід по оренді паю від [PERSON] зазначила, у розмірі 1813,69 грн.), з 01.09.2019 року по 29.02.2020 року (дохід по оренді паю від [PERSON] зазначила, а розмір - ні), 01.01.2020 року по 30.06.2020 року (дохід по оренді паю від [PERSON] зазначила, а розмір - ні), з 01.07.2020 руку по 31.12.2020 року (дохід по оренді паю від [PERSON] зазначила, а розмір - ні), з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року (дохід по оренді паю від [PERSON] зазначила, у розмірі 1813,69 грн.) ( а.с.155-164). Представником відповідача, [PERSON] на підтвердження сплати орендної плати, заявлене клопотання про допит свідків [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні повідомили, що 28 жовтня 2020 року [PERSON] отримала від [PERSON] орендну плату в сумі 10000 гривень купюрами по 200 гривень. Згідно з приписами ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як визначено в ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Як визначив Верховний Суд у постанові по справі № 614/805/16-ц від 27.06.2018 року з подібними правовідносинами, доказом отримання коштів позивачем у рахунок сплати орендної плати можуть бути лише письмові докази, а доводи про те, що грошові кошти передавались безпосередньо в руки, і посилання на показання свідків не є належними та допустимими доказами у розумінні\~ статті 58 ЦПК України 2004 року. Звідси, пояснення допитаних свідків про передачу відповідачем позивачу грошових коштів в рахунок орендної плати, не є допустимим доказом сплати орендної плати за 2020 рік в сумі 10000 гривень. Також представником відповідача [PERSON] надано копії квитанцій за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, якими підтверджується факт сплати податків за земельну ділянку, яка знаходилась у користуванні [PERSON] , при цьому, як повідомила відповідач, що не заперечувалось представником позивача, така сплата здійснювалась [PERSON] від імені [PERSON] , Так, згідно квитанції серії АВ №425808 від 14.05.2015 року сплачений земельний податок у розмірі 94,52 грн. (а.с.62); згідно квитанції № 13 від 21.07.2016 року сплачений податок з доходів фізичних осіб у розмірі 510,40 грн.(а.с.58); згідно квитанції № 78 від 19.07.2017 року сплачений земельний податок у розмірі 340,27 грн. та податок на доходи фізичних осіб у розмірі 612,44 грн. (а.с.57); згідно квитанції № 181 від 10.07.2018 року сплачений земельний податок з фізичних осіб у розмірі 1134,18 грн. (а.с.61), згідно квитанції № 29 від 24.07.2019 року [PERSON] сплатила земельний податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1305,94 грн. (а.с.60); згідно квитанції № 205 від 08.09.2020 року [PERSON] сплатила земельний податок у розмірі 1572,25 грн. (а.с.59). Разом з тим, сплата [PERSON] податків від імені [PERSON] не є належним та допустимим доказом, що підтверджує виплату орендної плати.\~ Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів переконують суд в отриманні позивачем орендної плати у таких розмірах: за 2018 рік 3627 гривень 38 копійок, що підтверджено довідкою ( а.с.154 на звороті), за 2019 рік 3627 гривень 38 копійок, що підтверджено довідкою ( а.с.154 ), 2020 рік 2509 гривень 88 копійок ( 6500( сплачено за 2021 рік за квитанцією(а.с.56) - 3990,12 (підлягало сплаті в 2021 році з урахуванням індексу інфляції). Посилання представника позивача на недопустимість, як доказів, копій довідок та декларацій, які особисто подавала [PERSON] до органу соціального захисту населення для отримання державної соціальної допомоги, з зазначенням про отримання доходів за певні періоди, суд вважає необґрунтованими, оскільки такі докази, за положеннями ст.77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми для їх оцінки та формування висновку про часткову сплату орендної плати відповідачем позивачу. Крім того, посилання представника позивача, як на підставу несплати орендної плати, на відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків щодо [PERSON] , судом ставиться під сумнів, оскільки відповідно до підпункту\~170.1.1\~Податкового кодексу України якщо громадяни отримали доходи від надання в оренду земельного паю орендарю фізичній особі, то такі громадяни повинні самостійно прозвітувати про отримані доходи шляхом подання податкової декларації про майновий стан і доходи. Орендодавець зобов`язаний самостійно нараховувати та сплачувати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Звідси, заборгованість з орендної плати, встановлена судом, становить за 2018 рік 355 гривень 48 копійок ( 3982,86 3627,38), за 2019 рік 148 гривень 72 копійки ( 3776,10 3627,38), за 2020 рік 1298 гривень 87 копійок ( 3808,75- 2509,88), а всього 1803 гривні 07 копійок Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі»\~відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частиною першою статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України). Частинами першою та другою статті 651 ЦК України\~передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше\~\~не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі\~ статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 1 Закону України «Про оренду землі»\~визначає оренду землі\~\~як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний\~\~за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства\~(стаття 13 Закону України «Про оренду землі»\~). Відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі»\~\~на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний\~\~за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24\~і\~25\~цього Закону\~та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також\~на підставах, визначених\~ ЗК України\~та іншими законами України. У статті 141 ЗК України\~серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Відповідно до частини першої статті 782 ЦК України\~наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд. Зазначеними нормами матеріального права визначено, що систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, є підставою для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але повторне порушення може свідчити про систематичність. Ураховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення\~ЦК України, суд виходить з того, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі\~за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно\~з якими договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду\~на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом, або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611 ЦК України\~передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України\~належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України\~при виборі\~\~і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені\~\~в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду\~\~у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (касаційне провадження № 61-41932сво18) дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано\~за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того,\~на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати. Подібні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі\~№ 925/549/17, від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, від 31.07.2020 у справі № 479/1073/18, від 07.10.2020 у справі № 313/780/19, від 10.02.2021 у справі № 923/1001/19. Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 у справі № 175/642/19 вказав, що тлумачення пункту «д» частини першої\~ статті 141 Земельного кодексу України, частини другої статті 651 Цивільного кодексу України\~свідчить, що несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Подібний правовий висновок викладено також у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 293/1011/16-ц. Навівши свій розрахунок орендної плати, суд дійшов висновку, що стороною позивача доведена, систематичність несплати відповідачем орендної плати в повному обсязі, оскільки умовами договору, укладеного між сторонами, передбачено внесення орендної плати з урахуванням індексів інфляції, що є самодостатньою підставою для розірвання договору. Тому позов в частині припинення дії договору оренди землі від 05.02.2015 року, укладеного [PERSON] і [PERSON] , шляхом його дострокового розірвання підлягає задоволенню, а вимоги щодо стягнення збитків, що утворились через невиконання пункту 10 договору, підлягають частковому задоволенню на суму 1803 гривні 07 копійок. Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України, з відповідача, у зв`язку з частковим задоволенням позову підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1010 гривень 60 копійок( з яких 908 гривень за вимогою про припинення договору шляхом його дострокового розірвання; 102 гривень 60 копійок за вимогою про стягнення заборгованості по орендній платі(1803,07 : 15952,47 %).

Outcome: partial