Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовується тим, що 17.04.2021 між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір №6-32889, за умовами якого позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн зі сплатою 127,15% відсотків річних з кінцевим терміном повернення кредиту 27.04.2022. Кредитор виконав зобов`язання, що підтверджується видатковим касовим ордером від 27.04.2021. За умовами договору, погашення кредиту та сплата відсотків здійснюється згідно графіка розрахунків. Позивач заявляє, що відповідач не виконує умови договору, кредит не повертає , проценти не сплачує. Станом на 05.05.2022 заборгованість становить 12725,52 грн, в тому числі 5000 грн заборгованості за тілом кредиту, 6475 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 900 грн - пеня, 308,60 грн інфляційні втрати, 41,92 грн 3 відсотки річних на підставі ст.625 ЦК України. Представник позивача подав до суду письмову заяву, у якій просив розглядати справу без участі представника позивача. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомила, відзиву не подала. Крім того інформація щодо розгляду справи наявна на офіційній сторінці Виноградівського районного суду в мережі Інтернет на веб-сайті судової влади. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач не подала та клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Суд встановив, що між позивачем - ТОВ «Інтеркеш» та відповідачем [PERSON] 27.04.2021 року укладено кредитний договір №6-32889 в м.Ужгороді про те, що кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 5000 грн строком на 12 місяців з 27.04.2021 до 27.04.2022 зі сплатою процентів за користування кредитом. (а.с.8-9) Повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється згідно графіку розрахунків (а.с.9 зворот). Отримання позики підтверджується Видатковим касовим ордером від 27.04.2021 (а.с.10). Позичальник неналежним чином виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в частині погашення кредиту та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст.1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення неповерненої суми кредиту, пені, інфляційних втрат та три проценти річних від простроченої суми є обґрунтованою та такі слід задовольнити. Щодо вимоги у частині стягнення процентів за користування кредитом, суд звернув увагу на наступне. Позивач заявляє, що заборгованість відповідачки станом на 05.05.2022 року становить 12725,52 грн, в тому числі 5000 грн заборгованості за тілом кредиту, 6475 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 900 грн - пеня, 308,60 грн інфляційні втрати, 41,92 грн - три відсотки річних на підставі ст.625 ЦК України. Проаналізувавши зміст наявних у справі доказів, суд констатує, що розмір нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом не відповідає розміру відсотків, зазначеному у п.1.7 Кредитного договору, Графіку розрахунків та Паспорті споживчого кредиту (а.с.10-11). Так, дійсно, у пункті 1.1. Кредитного договору проценти за користування кредитом визначено у розмірі 127,75 відсотків річних. Проте у пункті 1.7 , що розкриває Сукупну вартість кредиту, розмір процентів за користування кредитом визначено у іншому розмірі - 81,73 проценів річних, або 4086,28 грн у грошовому виразі, що відповідає розміру процентів, вказаному у Графіку розрахунків та розміру реальної річної процентної ставки (81,73) і нарахованих процентів у грошовому виразі за встановлений договором строк користування кредитом (4086,28 грн) у Паспорті споживчого кредиту, підписаного позичальником. Таким чином, суд вважає, що ціна кредиту, як істотна умова кредитного договору, була погоджена сторонами договору саме у розмірі 81,73 процентів річних, а у грошовому виразі - 4086,28 грн. Узагальнюючи наведене вище суд вирішив, що в частині стягнення процентів за користування кредитом позов підлягає частковому задоволенню - в сумі 4086,28 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн (а.с.13). На відповідача слід покласти судові витрати у розмірі 10336,8*2481/12725,52=2015,29 грн.

Outcome: partial