Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

20.07.2022 року, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що вона разом з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені. Разом з батьком дитини [PERSON] не проживає близько двох років, спільного господарства не ведуть. Весь цей час, син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Син знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач кошти на утримання дитини не виділяє, будь-яким іншим чином [PERSON] не допомагає дитині. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до повноліття дитини. 18.08.2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, телефонограмою повідомив, що не заперечує проти задоволення позову, але не має можливості надіслати до суду відповідну заяву. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІв усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 06.06.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 462. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої, батьком записаний відповідач [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суду не надано доказів того, що відповідач, має інших дітей, непрацездатних батьків, є платником аліментів, та має поганий стан здоров`я. З огляду на вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані доказами та підлягають задоволенню. Оскільки позивачка по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved