Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади звернулась із позовом до [PERSON] , у якому просила, із урахуванням збільшених позовних вимог, отриманих судом 27.01.2022 року, та направлених позивачем відповідачу 26.01.2022 року, стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за використання земельної ділянки без оформлених документів на право користування земельною ділянкою в розмірі 12813,46 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є власником частини нежитлової будівлі, розміром 946,9 м2, за адресою : [ADDRESS] , розмір якої складає 197,80 м2. Відповідно до заяви відповідача від 09.11.2017 року Шполянською міською радою було прийнято рішення 06.12.2017 року за № 10-23.25/VІІІ « Про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою : [ADDRESS] для викупу», зі змінами від 13.10.2020 року № 60-35.75/VІІІ. Ніяких подальших дій [PERSON] для оформлення права на земельну ділянку не вчиняв. У період з 31.05.2018 по 01.06.2021 рік відповідач використовував земельну ділянку без оформлення документів, що посвідчують право користування, договір оренди не укладав, чим завдав збитків на суму 10023,89 грн. При обрахунку збитків першочергово прийнято розмір земельної ділянки, на якій знаходить нежитлова будівля, орієнтовною площею 421,2 м2. У подальшому, позивачем отримані відомості від КП Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації Шполянський виробничий відділок, відповідно яких площа земельної ділянки під вказаною забудовою складає 573,5 м2 , у зв`язку із чим позивачем здійснено перерахунок збитків із урахуванням вказаної площі земельної ділянки, та збиток складає 12813,46 грн. Оскільки відповідач є фактичним користувачем вказаної земельної ділянки, у співвідношенні до розміру його частки власності нежитлової будівлі, який без достатньої правової підстави за рахунок власника (Шполянської міської ради ОТГ) цієї ділянки зберігає у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Відповідачу був направлений лист з проханням сплатити збитки, але лист залишився без реагування. 28.08.2021 року позовна заява залишена без руху. 01.09.2021 року вимоги ухвали суду про залишення позову без руху виконані. 01.09.2021 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного провадження. [PERSON] подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач не надав доказів, які б підтверджували площу та цільове призначення земельної ділянки, на якій розташована будівля, частина якої належить відповідачу, при цьому орендна плата була нарахована позивачем, саме за цими критеріями земельної ділянки, зокрема нормативна грошова оцінка земельної ділянки розраховувалась шляхом множення вартості одного квадратного метра, який відповідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 466,56 грн на площу земельної ділянки в розмірі 421,2 кв.м, яка не підтверджується належним документом. Водночас в основу розрахунку орендної плати взято розмірі відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що встановлені відповідним рішення позивача для земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, тоді як відсутній документ, який визначає цільове призначення земельної ділянки. За відсутності встановленого на підставі землевпорядної документації розміру земельної ділянки та рішення органу місцевого самоврядування про віднесення земельної ділянки до певного виду цільового призначення нарахована орендна плата підлягає сумніву. Витяг, доданий позивачем не містить кадастрового номеру та площу земельної ділянки, тому такий доказ не містить інформації щодо предмета доказування. Також відповідач зазначив, що у справах за вимогами про стягнення коштів за користування земельною ділянкою, відповідне право на яку не оформлено у встановленому порядку, необхідним є встановлення обставин щодо визначення меж, площі і кадастрового номера земельної ділянки саме до такого правового висновку прийшов Верховний Суд у справах 922/562/18,916/2948/17. \~ \~ \~ \~Позивач та відповідач подали заяви про розгляд справи без їх участі. 25.10.2021 року судом визнана обов`язковою явка сторін у справі у судове засідання. 22.12.2021 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, яка на підставі заяви позивача залишена без розгляду відповідно до ухвали суду від 08.09.2022 року. \~ \~ \~ \~22.04.2022 року відповідач подав до суду заяву, у якій просив долучити до матеріалів справи копію Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та зазначив, що є фізичною особою-підприємцем з 03.03.1997 року по даний час і використовує приміщення по [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці комерційного призначення, для здійснення господарської діяльності, тому даний спір не може розглядатись в порядку цивільного судочинства, а є предметом розгляду господарського суду. \~ \~ \~ \~У зв`язку із наведеною заявою позивачем було заявлене клопотання про витребування доказів, необхідних для встановлення підвідомчості спору. \~ \~ \~ \~Відповідно ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 11.07.2022 року вказане клопотання задоволене. Витребувано у Головного управління ДПС у Черкаській області інформацію по фізичній особі-підприємцю [PERSON] за довідкою форми № 20 ОПП. \~ \~ \~ \~Відповідно відомостей Головного управління ДПС у Черкаській області від 27.07.2022 року вих. № 3424/5/23-00-12-01-04-6, згідно баз даних інформаційної системи ГУ ДПС в області по фізичній особі-підприємцю [PERSON] обліковуються наступні відомості про об`єкти оподаткування платників податків зокрема: БАР ЯР , ідентифікатор об`єкта оподаткування [ADDRESS] , дата взяття на облік 01.01.1995 рік, дата зняття з обліку 01.03.2002 рік. Згідно\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). За нормами\~ст. 4 ГПК України\~юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Ст. 20 ГПК України\~визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках. Відповідно до ст. ст.\~24,\~27 ГПК України\~усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті. Позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про підприємництво»\~підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством. У відповідності до\~ст. 3 Господарського кодексу\~під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Тобто для встановлення факту користування відповідачем земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності потрібно встановити факт ведення діяльності ним як фізичною особою - підприємцем на цій земельній ділянці, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру. Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів та судом не встановлено, що у період, за який позивач нарахував збитки за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, відповідачем саме як фізичною особою-підприємцем використовується для здійснення господарської діяльності належне йому майно, а від так, і спірна земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Із наведеної вище інформації Головного управління ДПС у Черкаській області, вбачається, що господарську діяльність за вказаною адресою відповідач припинив 01.03.2002 року. Отже, правовідносини з користування земельною ділянкою за адресою : [ADDRESS] , виникли між Шполянською міською радою ОТГ Черкаської області та фізичною особою [PERSON] , власником нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, яка належить Шполянській міській раді ОТГ Черкаської області. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. За встановлених обставин, ураховуючи наведені норми права, суд вважає, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримала. Відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне. [PERSON] є власником нежитлового приміщення, міні-пекарні ( підвальне приміщення) по [ADDRESS] , площею 197,8 кв.м, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.01.2006 року та інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 222008444 від 31.08.2020 року ( том 1 а.с. 10-20). Згідно із спільною заявою ТОВ « Імпульс», ФОП [PERSON] та [PERSON] , гр. [PERSON] від 09.11.2017 , адресованої міському голові Шполянської міської ради Кравченку С.В., міститься прохання надати дозвіл на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10000 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , для подальшого викупу ( том 1 а.с.21). Рішенням Шполянської міської ради Черкаської області № 10-23.25/ VІІІ від 06.12.2017 року, із змінами, внесеними рішенням від 13.10.2020 року № 60-35.75/ VІІІ, надано дозвіл зокрема ФОП [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10000 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , для подальшого викупу у спільну сумісну власність. Відповідно пункту другого, у редакції рішення від 13.10.2020 року № 60-35.75/ VІІІ , зокрема [PERSON] встановлено у місячний термін після прийняття даного рішення звернутися до розробників документації землеустрою… для замовлення розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (том 1 а.с.22-24). Відповідно до положень ст.80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. У силу статей 122,123,124, 127,128 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду або власність земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу земельної ділянки. Відповідно до ч. 2ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з п.(д) статті 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно із ст.206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно з п. 14.1.147 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначено нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 922/2417/19 від 02.06.2020 року. Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 629/4628/16-ц, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. З вищевказаних доказів вбачається, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, яка належать на праві комунальної власності Шполянській міській раді ОТГ. Правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. Новий власник будинку (будівлі, споруд) у зв`язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень». Встановлено, що речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому він використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав. З огляду на викладене, [PERSON] , як фактичний користувач земельної ділянки, у розмірі пропорційному його частці у нерухомому майні ( будівлі по [ADDRESS] ), що без достатньої правової підстави за рахунок власника цих земель зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування ними, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Рішенням сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 11.07.2017 року № 3-11/ VІІI « Про встановлення податку на майно ( в частині плати за землю» на території м.Шпола та с. Кримки на 2018 рік» встановлені ставки земельного податку за земельні ділянки з 01.01.2018 року, рішенням сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 26.06.2018 № 20-5/VІІI «Про встановлення орендної плати за землю на території Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на 2019 рік» встановлені ставки орендної плати за земельні ділянки в м. Шпола, с. Скотареве, с. Кримки.Рішенням сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 20.06.2019 № 39-2/VІІI «Про встановлення податку на майно ( в частині плати за землю) на території Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на 2020 рік», було встановлено плату за землю на території Шполянської міської ради ( в межах та за межами населених пунктів. Рішенням сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 18.06.2020 № 56-21/VІІI «Про встановлення податку на майно ( в частині плати за землю) на території Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на 2021 рік», було встановлено плату за землю на території Шполянської міської ради ( в межах та за межами населених пунктів). Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.04.2018 № 18 -1516/0/243-18, цільове призначення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] зазначене як: для комерційного використання. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 1 кв.м складає 466,56 грн (том 1 а.с.32). Рішенням Шполянської міської ради від 02.11.2017 року за № 9-9/VІІІ із змінами , внесеними рішенням Шполянської міської ради ОТГ від 30.12.2020 рок у № 3-10/ІХ, затверджено склад комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (том 1 а.с.76-78). Відповідно до проведеного комісією розрахунку згідно акту по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам від 02.06.2021 року ( а.с.81-85 ), розмір безпідставно збережених коштів ( неотриманого доходу)відповідачем за період із 31.05.2018 року по 01.06.2021 року складає 10023,89 грн. Вказаний акт комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, завданих [PERSON] затверджений рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 09.06.2021 року № 351 ( том 1 а.с.79 ). Позивач направив [PERSON] лист від 14.06.2021 року № 01-21/1710 з проханням сплатити кошти за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , який останній, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення , отримав 22.06.2021 року, однак кошти не сплатив ( том 1 а.с.86-88). \~ \~ \~ \~ Відповідно відомостей КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Шполянського виробничого відділку від 24.12.2021 року № 26, площа забудови будівлі літ. А за адресою : [ADDRESS] , складає 573,5 кв.м (том 1 а.с.195). \~\~Відповідно до проведеного комісією розрахунку згідно акту по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам від 21.01.2022 року ( а.с.190-194 ), розмір безпідставно збережених коштів ( неотриманого доходу)відповідачем за період із 31.05.2018 року по 01.06.2021 року з урахування вказаної інформації щодо площі забудови , складає 12813,46 грн. Вказаний акт комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, завданих [PERSON] затверджений рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 24.01.2022 року № 29 ( том 1 а.с.188,189 ). Відповідачем при розгляді справи не спростовано правильність відповідних розрахунків позивача, не надано інший розрахунок суми коштів, яка підлягає сплаті ним за користування спірною земельною ділянкою. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо несформованості земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, на що посилається відповідач як на підставу для відмови у задоволенні позову, суд зазначає наступне. Нормами частини першої, другої ст. 120 Земельного Кодексу України ( в редакції на час набуттям права власності на нежитлове приміщення) встановлено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Частиною четвертою наведеної норми встановлено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що після державної реєстрації відповідачем права власності на відповідну нежитлову будівлю у нього, як власника, виникло право користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля. Зважаючи на те, що нежитлова будівля не може бути відокремлена від земельної ділянки, на якій вона розташована, вказаними положеннями закону було врегульовано правовий режим нерухомого майна і правовий режим земельної ділянки, на якій вона розташована, а отже, користувач земельної ділянки зобов`язаний сплачувати за користування нею певну плату, що відповідає статті 206 ЗК України, та оформити право користування земельною ділянкою. Відповідно до частини першої статті 79-1 ЗК України ( у редакції, яка діє на час розгляду справи) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж\~ та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Суд звертає увагу на те, що до правовідносин, які виникли між сторонами безпосередньо у цій справі, щодо виникнення прав\~\~у відповідача на земельну ділянку, має застосовуватися спеціальна норма закону, а саме стаття 120 ЗК України у редакції, чинній на час набуття відповідачем у власність частини нежитлової будівлі, в якій не передбачалося необхідності формування земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав при отриманні у власність нежитлової будівлі. Таким чином, необхідність встановлення сформованості земельної ділянки, як об`єкта оренди, визначення її меж, кадастрового номера, внесення інформації до Державного земельного кадастру залежить від конкретних обставин справи. \~ \~ \~ \~У своїй постанові від 02 серпня 2022 року , справа № 545/40/20, Верховний Суд дійшов висновку про те, що, з урахуванням конкретних обставин справи, для застосування статті 1212 ЦК України не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки. Аналогічна позиція викладена у\~постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі\~\~\~\~ № 646/4738/19 (провадження № 61-17197сво20). З матеріалів справи встановлено, що право власності на нерухоме майно розташоване на спірній земельній ділянці зареєстроване за відповідачем 30.01.2006 року, та 06.12.2017 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшого викупу. Проте, останній з приводу його затвердження не звертався, продовжуючи використовувати земельну ділянку. У зв`язку з бездіяльністю землекористувача, позивач склав відповідний акт про розмір безпідставно неотриманого майна ( коштів). Цей акт, із урахування уточнених позовних вимог та наданих доказів, базується на витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, та відомостей Шполянського виробничого відділку КП ЧООБТІ , які містять відомості про нормативну грошову оцінку 1 кв.м земельної ділянки та її розміру, а тому є належними та допустимими доказами у цій справі. Отже у даному випадку, процес формування земельної ділянки не доведено до завершення у зв`язку з бездіяльністю саме відповідача, який у свою чергу користується спірною земельною ділянкою без належного оформлення прав на цю ділянку, чим порушує право позивача на отримання відповідного доходу. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати кошти у вигляді орендної плати Шполянській міській раді ОТГ за період часу та у розмірі заявленому позивачем, який не спростований позивачем. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА № 881753, виданої 13.04.2018 року [PERSON] є інвалідом ІІ ( другої) групи ( том 1 а.с.125). \~ \~ \~ \~Положеннями п.9 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» встановлено , що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Ураховуючи наведені норми права та встановлені обставини, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2481,00 грн ( том 1 а.с. 108, 198), підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved