Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

27.07.2021 року Адвокат Леляк Ярослав Олександрович, який діє в інтересах [PERSON] (надалі Позивач) звернувся до Іванівського районного суду Київської області до ТОВ «Лайм кепітал» про визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування позову вказує, що 27.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітал» та невідомою особою, на підставі анкетних даних Позивачки та від її імені було укладено Кредитний договір ЛЛ-00609351. Вказує, що згідно п. 1.1 даного Кредитного договору Кредитодавець передає Позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) гривень на строк 16 днів. Сторонами погоджено розмір процентів за користування коштами: 3,65% річних. На умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою на умовах договору. В Кредитному договорі вона значиться як Позичальник, а в розділі «Підписи та реквізити сторін» зазначено, її паспортні дані, картковий рахунок у Райффайзен Банк Аваль та міститься посилання на електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Однак, вона не підписувала Кредитний договір від 27.07.2020 р., зазначений у договорі від її імені електронний підпис одноразовим ідентифікатором виконано не нею. Більше того, згідно довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 13.08.2020 року № 121 вбачається, що в неї станом на 13.08.2020 року у АТ «Райффайзен Банк Аваль» відсутні карткові та поточні рахунки фізичної особи. Зазначає, що про наявність даного договору її стало відомо з CMC повідомлень, які вона почала отримувати на свій емейл з вимогами сплатити заборгованість. За її заявою про вчинення кримінального правопорушення Броварським ВП ГУНП в Київській області зареєстровано кримінальне провадження №42020111130000279 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 190 КК України. Адвокат в інтересах Позивачки звернувся до ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» з запитом щодо надання кредитного договору та надання інформації, щодо способу та обставин його укладення, інформації щодо методу ідентифікації позичальника та інформації щодо рахунку на який здійснювався переказ коштів за кредитним договором. Листом вих.№ЛЛ-254 від 15.02.2021 року ТОВ «Лайм Кепітал» надало копію відповідного кредитного договору, а також довідку, що підтверджує перерахування грошових коштів за вказаним Договором. Зважаючи на вищевказані обставини та відповідні їм правовідносини, Кредитний договір ЛЛ-00609351 не відповідає зазначеним вище нормам права, суперечить порядку укладення таких договорів та не був нею підписаний, а підписаний особою, яка не мала на це повноважень. У зв`язку з цим звертається до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 30.07.2021 року цивільна справа №366/2008/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «Лайм кепітал» про визнання недійсним кредитного договору була передана до Центрального районного суду м. Миколаєва. 14.09.2021 року цивільна справа №366/2008/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «Лайм кепітал» про визнання недійсним кредитного договору надійшла до Центрального районного суду м. Миколаєва та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначеного головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою від 16.09.2021 року справу було прийнято до провадження за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 14.12.2021 року на 10.00 годин. В зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем копії позову з додатками, судовий розгляд справи було відкладено на 23.02.2022 р. на 09.50 год. 22.02.2022 року від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони Позивача, вказала, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.02.2022 року судом було витребувано з АТ «Райффайзен Банк Аваль» ( 01011, м.Київ, вул.Лєскова,9, код ЄДРПОУ 14305909) відомості про власника карткового рахунку № [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 27 липня 2020 року\~та надати такі відомості на адресу суду протягом 21 дня з дня отримання копії ухвали суду. 29.07.2022 року на адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов лист АТ «Райффайзен Банку» вих. №81-15-9/3929-БТ від 18.07.2022 року, відповідно до якого було повідомлено, що карта [NUMBER] емітована до рахунку № [NUMBER] (у міжнародному форматі IBAN [NUMBER] ) на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . Судовий розгляд справи було призначено судом на 15.09.2022 року на 16.00 годин. 15.09.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника Позивача про розгляд справи за відсутності позивача, просив позовні вимоги задовольнити та підтримав їх. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив до позову не надав. За змістом\~ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Учасники судового процесу та їх представники не подавали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, зважаючи на незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін. Суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 279 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2020 року було укладено Кредитний договір ЛЛ-00609351. Згідно п. 1.1 даного Кредитного договору Кредитодавець передає Позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою на умовах договору. В Кредитному договорі позивач значиться як Позичальник, а в розділі «Підписи та реквізити сторін» зазначено, її паспортні дані, картковий рахунок у Райффайзен Банк Аваль та міститься посилання на електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Згідно довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 13.08.2020 року № 121 вбачається, що в [PERSON] станом на 13.08.2020 року у АТ «Райффайзен Банк Аваль» відсутні карткові та поточні рахунки фізичної особи. За заявою про вчинення кримінального правопорушення Броварським ВП ГУНП в Київській області зареєстровано кримінальне провадження №42020111130000279 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 190 КК України. 09.02.2021 року Адвокат в інтересах Позивачки звернувся до ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» з запитом щодо надання кредитного договору та надання інформації, щодо способу та обставин його укладення, інформації щодо методу ідентифікації позичальника та інформації щодо рахунку на який здійснювався переказ коштів за кредитним договором. Листом вих.№ЛЛ-254 від 15.02.2021 року ТОВ «Лайм Кепітал» надало копію відповідного кредитного договору, а також довідку, що підтверджує перерахування грошових коштів за вказаним Договором. Листом АТ «Райффайзен Банку» вих. №81-15-9/3929-БТ від 18.07.2022 року, було повідомлено, що карта [NUMBER] емітована до рахунку № [NUMBER] (у міжнародному форматі IBAN [NUMBER] ) на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з приписами ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.\~627\~та ст.\~6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з вимогами\~ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу\~ст. 12 ЦПК України\~зобов`язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину. Частинами другою та третьою\~статті 207 ЦК України\~передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». У\~статті 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Відповідно до п. 5\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями\~7\~та\~8 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі\~ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, відповідач належними та допустимими доказами не довів суду факт підпису позивачем договору ЛЛ-00609351 від 27.07.2020 року. Суд зауважує, що факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів міг би бути підтверджений вчинення конклюдентних дій, зокрема отримання позивачем відповідного платежу на свою платіжну картку. З матеріалів справи слідує, що відповідач здійснив такий платіж на картку у Райфайзен банк Аваль, при цьому при введені її реквізитів не було вказано ім`я держателя картки. Це свідчить про те, що відповідачем були перераховані кредитні кошти на користь невідомої особи, а не позивача, а отже вона такий платіж не приймала та не вчинила конклюдентних дій, які могли б розцінюватися судом як визнання факту укладення кредитного договору. Інших доказів на отримання позивачем кредитних коштів відповідачем не зазначено та не долучено. З матеріалів справи слідує, що позивач будь-якого платежу не приймала та не вчиняла конклюдентних дій, які могли б розцінюватися судом як визнання факту укладення кредитного договору. Крім того, згідно ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1\~ст.215 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою етапі 203 цього\~Кодексу. Згідно ч.1\~ст.203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.3\~ст.203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. На підставі викладено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до \~ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved