Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

20.07.2022 року позивач звернувся до суду з позовом про надання йому додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області помер його дід [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина: квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Його син [PERSON] , помер [INFO] , із заявою про прийняття спадщини не звертався, спадщину не прийняв і на час його смерті не проживав зі спадкодавцем за однією адресою, що виключає його право на фактичне прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , оскільки, на час відкриття спадщини після його смерті та до теперішнього часу, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Про те, що [PERSON] не звертався до нотаріуса щодо прийняття спадщині після смерті свого батька [PERSON] позивачеві стало відомо під час оформлення спадщини вже після смерті батька [PERSON] , а саме в травні 2021 року. 13 травня 2021 року маючи намір здійснити реєстрацію зазначеного вище спадкового майна, позивач звернувся до Першої Первомайської державної нотаріальне контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що ним пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 25.05.2021 [PERSON] звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (справа № 484/1933/21). 25.06.2021 \~ \~ \~ \~ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області позовну заяву було залишено без руху для надання доказів та відповідно до ст. 84 ЦПК України зобов`язано [PERSON] надати в судове засідання для дослідження докази, що підтверджують факт родинних стосунків зі спадкодавцем [PERSON] (дідом), оскільки прізвище позивача « [PERSON] ». 12.08.2021 позовну заяву було залишено без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 25 ЦПК України та роз`яснено, що згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. У вересні 2021 року позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області (за місцем реєстрації позивача) із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] , та 02 лютого 2022 року Харківським районним судом Харківської області було задоволено заяву [PERSON] (справа 635/7550/21, провадження 2-о/635/22/2022) рішення набрало законної сили 05.03.2022 р. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщин відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Оскільки позивачем були усунуті умови, що були підставою для залишення позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини без розгляду, тому в силу ч. 2 ст. 257 ЦПК України останній має право звернутися до суду з захистом своїх інтересів повторно. Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважних причин, так як останній думав, що оскільки його батько [PERSON] являється спадкоємцем першої черги і йому було відомо про смерть батька [PERSON] , він мав би звернутись із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього. Крім того, позивач не мав можливості своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через віддаленість постійного місця проживання від спадкового майна, оскільки він постійно проживав з сім`єю та працював на території Харківської області, де проживає до теперішнього часу. Факт постійного проживання позивача на території Харківської області підтверджується копією трудової книжки позивача, з якої вбачається, що починаючи з 2010 року позивач постійно здійснював свою трудову діяльність на різних виробничих підприємствах, місце розташування яких переважно Харків та Харківська область. І хоча з відмітки стосовно місця проживання позивача, проставленої у паспорті останнього вбачається, що його місцем реєстрації у період з 2013 по 2018 рік зазначено адресу: [ADDRESS] , позивач був лише зареєстрований за цією адресою. Вказаний факт підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] у Акті про не проживання особи за місцем реєстрації. Зазначені свідки у разі потреби можуть надати свідчення в суді на підтвердження фактів, викладених у Акті. В м. Харкові позивачем був укладений шлюб та у шлюбі народилася дитина, що також підтверджує факт постійного проживання позивача за межами м. Первомайська. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 11.08.2022 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач, який є спадкоємцем п`ятої черги, зобов`язаний був звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, а саме з 14.09.2015, що ним не було зроблено, у зв`язку з чим він є таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). Таким чином аргументи позивача, що строк для подання заяви про прийняття спадщини ним було пропущено у зв`язку з необізнаністю щодо прийняття або неприйняття спадщини його батьком, як спадкоємцем першої черги та великою відстанню між місцем постійного проживання позивача (Харківська область) та місцем знаходження спадкового майна (м. Первомайськ Миколаївської області) не можуть вважатися поважними причинами, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У відповіді на відзив, поданої позивачем 25.08.2022 р., він зазначає, що позивач у позові не посилається на свою необізнаність чи на невизначеність між спадкоємцями про порядок прийняття спадщини. Позивач підтримував зв`язок з батьком і дідом і був впевнений, що батько прийняв спадщину. Крім того, через значну віддаленість місця проживання позивач не міг перевірити даний факт. Тільки після смерті батька, коли він у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса, він дізнався про те, що спадщина після смерті діда батьком не приймалася. Можливо відповідач не звернув увагу, що у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 ВС визначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. За життя позивач та його родина підтримували діда, мати позивача постійно піклувалась про нього, допомагала по господарству, оскільки проживала на той час в м. Первомайську, і після його смерті саме родина позивача займалася організацією поховання. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , оскільки, на час відкриття спадщини після його смерті та до теперішнього часу, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. На даний час, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, позивач разом зі своєю родиною продовжує проживати на території Харківської області, яка знаходиться під постійними обстрілами та не може по праву розпорядитися квартирою свого діда, як єдиний його спадкоємець. Зазначає, що судова практика різниться, оскільки «поважна причина» - це все-таки, поняття оціночне і оцінку цих висновків робить суд. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви або ці обставини суд визнав поважними. Враховуючи викладене, вважає відзив відповідача необґрунтованим і не вмотивованим. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що [INFO] в місті Первомайську Миколаївської області помер дід позивача [PERSON] , про що Відділом ДРАЦС по м. Первомайську РС Первомайського МРУЮ у Миколаївській області було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та зроблений відповідний актовий запис № 731. Його син [PERSON] , помер [INFO] , із заявою про прийняття спадщини не звертався, спадщину не прийняв і на час його смерті не проживав зі спадкодавцем за однією адресою, що виключає його право на фактичне прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки, на час відкриття спадщини після його смерті та до теперішнього часу, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Про те, що [PERSON] не звертався до нотаріуса щодо прийняття спадщині після смерті свого батька [PERSON] позивачеві стало відомо під час оформлення спадщини вже після смерті батька [PERSON] , а саме в травні 2021 року. Позивач пропустив строк для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини по поважним причинам, так як був впевнений в тому, що його батько прийняв спадщину після смерті спадкодавця, та позивач не мав можливості своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через віддаленість постійного місця проживання від спадкового майна, оскільки він постійно проживав з сім`єю та працював на території Харківської області, де проживає до теперішнього часу. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved