Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до АТ «Альфа Банк», відповідно до якого просить: - визнати припиненими кредитний договір № 490067454 від 06.05.2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] , спадкоємцем якого є [PERSON] , та приватне обтяження рухомого майна за кредитним договором № 490067454 від 06.05.2008, укладеному між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] , спадкоємцем якого є [PERSON] , на транспортний засіб КІА СЕRАТО, 2008 року випуску, колір - сірий, н.д.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , тип - легковий седан (свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , видане - 26.04.2008 року, ВРЕР-11 УДАІ, м.Київ), що зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 07.05.2008 року за N 7144355, боржник [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), спадкоємцем якого є [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), обтяжувач - Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк" (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», ідентифікаційний код: 23494714); - зобов`язати реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна вилучити (скасувати) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про приватне обтяження рухомого майна - транспортного засобу (КІА СЕRАТО), 2008 року випуску, колір - сірий, н.д.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , тип - легковий седан (свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , видане - 26.04.2008 року, ВРЕР-11 УДАІ, м.Київ), що зареєстровано 07.05.2008 р. за № [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490067454, відповідно до якого Боржник взяв у відповідача 23 599,59 доларів США для придбання транспортного засобу КІА СЕRАТО, 2008 року випуску, колір - сірий, н.д.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , тип - легковий седан (свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , видане - 26.04.2008 року, ВРЕР-11 УДАІ, м.Київ) . Відповідно до п.2 Кредитного договору Банк надав Боржнику кредит та прийняв в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором предмет застави - транспортний засіб КІА СЕRАТО, 2008 року випуску, колір - сірий, н.д.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , тип - легковий седан. Також в забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 06.05.2008 року був укладений Договір поруки № 490067454-ГІ між Банком та [PERSON] . Позивач зазначає, що в 2016 році відповідач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором (судова справа № 755/1060/16-ц). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.04.2017 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2016 року скасовано в частині вирішення вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором станом на 16 березня 2015 та закрито провадження у справі в цій частині. 16.01.2020 року Київський апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] виніс постанову у справі № 755/1060/16-ц, відповідно до якої встановив, що станом на 06.12.2015 року, виходячи із процентної ставки у розмірі 14,5 % річних у [PERSON] відсутня заборгованість по кредитному договору від 06.05.2008року № 490067454. [INFO] [PERSON] помер і його правонаступником - спадкоємцем за законом, є позивач. Остання в обґрунтування позову зазначає, що транспортний засіб, який був предметом застави за Кредитним договором, входить до складу спадщини, однак, незважаючи на припинення зобов`язань за кредитним договором, на автомобіль накладено обтяження. Відповідач, будучи обізнаним з рішенням Київського апеляційного суду, яким встановлено відсутність у [PERSON] будь-якої заборгованості за кредитним договором, в порушення вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не звернувся до державного реєстратора з заявою про припинення обтяження. 10.06.2021 р. представник позивача звернулась до відповідача з адвокатським запитом та вимогою про звернення до державного реєстратора з заявою про припинення обтяження, однак таких дій вчинено не було, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 06.07.2021 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. 25.10.2021 р. відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 1541 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 25.10.2021 р. справа прийнята в провадження судді Голосіївського районного суду м.Києва Колдіної О.О. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. 25.10.2021 р. відповідачем подані письмові пояснення, відповідно до яких АТ «Альфа-Банк» просить відмовити у задоволенні позову, оскільки підтвердженням виконання зобов`язань за кредитним договором є довідка про відсутність заборгованості, однак така в матеріалах справи відсутня. 03.02.2022 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. Представниками сторін подані заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 490067454, відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит в розмірі 23 599,59 доларів США, зі сплатою 14,5 % річних зі строком повернення боргу - 06.05.20165 р. Відповідно до п.2 Кредитного договору кредит надано для придбання транспортного засобу КІА СЕRАТО, 2008 року випуску, колір - сірий, н.д.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , тип - легковий седан (свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , видане - 26.04.2008 року, ВРЕР-11 УДАІ, м.Київ) . Крім того, відповідно до п.2 Кредитного договору в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором транспортний засіб КІА СЕRАТО, 2008 року випуску, колір - сірий, н.д.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , тип - легковий седан передано в заставу Банку. Також в забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 06.05.2008 року був укладений Договір поруки № 490067454-ГІ між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] , згідно з яким остання поручилась за виконання зобов`язань Боржником з повернення кредиту, сплати відсотків а також штрафних санкцій та відшкодування збитків, у строки встановлені Кредитним договором, тобто до 06.05.2015 р. Як встановлено судом АТ «Альфа-Банк» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором (судова справа № 755/1060/16-ц). Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Києва від14.06.2016 р. в задоволенні позову було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.04.2017 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2016 року скасовано в частині вирішення вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором станом на 16 березня 2015 та закрито провадження у справі в цій частині. В частині вимог Банку до [PERSON] позов задоволено частково та стягнуто на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1922,61 доларів США за тілом кредиту, 317,28 доларів США заборгованості за процентами та пеня в сумі 5 625,85 дол. США. Постановою Верховного Суду від 25.09.2019 р. рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 490067454 скасовано та справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 16.01.2020 року Київський апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] винесена постанова у справі № 755/1060/16-ц, відповідно до якої рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 490067454 залишено без змін. Апеляційною інстанцією було встановлено що станом на 06.12.2015 року, виходячи із процентної ставки у розмірі 14,5 % річних та даних про сукупну вартість кредиту у [PERSON] відсутня заборгованість по кредитному договору від 06.05.2008року № 490067454. Частиною 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В силу положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відсутність у Позичальника будь-яких зобов`язань за Кредитним договором від 06.05.2008 р. встановлено судовим рішенням і такі обставини не підлягають доказуванню у даній справі. [INFO] [PERSON] помер і його правонаступником - спадкоємцем за законом, є позивач, про що було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.01.2020 року. Відповідно до Свідоцтва спадщина, на яке видано Свідоцтво, складається з автомобіля КІА СЕRАТО, 2008 року випуску, колір - сірий, н.д.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , тип - легковий седан. Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо однією із підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, визначає Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Згідно зі ст. 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виконання прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень", якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач дав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якого є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого шйна. Згідно із ч.3 ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. В силу положень ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані (ч. 2 ст. 593 ЦК України). Пунктом 4.5.3. Кредитного договору передбачено, що у зв`язку із здійсненням Основного . забезпечення Банк додатково до обов`язків, визначених розділом 5 № 2 Договору зобов`язаний не пізніше 5 (п`яти) днів після припинення застави, що виникла згідно з договором, подати реєстратору належним чином складену заяву про припинення застави та виключення з Реєстру відповідного запису. Згідно з пунктом 5 підпунку 5.1. глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 року нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок в виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчужениям іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору іпотеки, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувана за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 25 зазначеного вище Порядку визначено, що реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день прийняття заяви. Згідно з інформацією, яка міститься у Витязі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18.06.2021 р. за АТ «Альфа-Банк» зареєстровано приватне обтяження №7144355 на транспортний засіб, про що вчинено запис від 07.05.2008 року 13:47:58 за №7144355. Зазначений запис про обтяження транспортного засобу на час розгляду справи є чинним. Тобто, незважаючи на встановлені судом обставини щодо відсутності у [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором та їх виконання Банк не звернувся до державного реєстратора з заявою про скасування обтяження транспортного засобу в порушення умов Кредитного договору та положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Судом встановлено, що 10.06.2021 року представником позивача - адвокатом Лазаревою О.В., направлено до АТ «Альфа-Банк» адвокатський запит, в якому остання просила надати інформацію стосовно неподання відповідачем заяви про припинення обтяження за Кредитним договором у строки встановлені договором та законом, а також викладена вимога про подання заяви до реєстратора про припинення обтяження на Транспортний засіб. Будь-яких дій щодо припинення обтяження Банком вчинено не було. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо цього майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Не вчинення з боку відповідача дій щодо припинення обтяження порушують права позивача на вільне володіння та розпорядження своїм майном за відсутності будь-яких зобов`язань за Кредитним договором № 490067454 від 06.05.2008 р. та припинення обтяження в зв`язку з виконання основного зобов`язання. Однак, звертаючись до суду, позивач просить не лише визнати припиненими зобов`язання за Кредитним договором № 490067454 від 06.05.2008 р. та припиненим обтяження, а і зобов`язати реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про приватне обтяження на транспортний засіб - автомобіль КІА, 2008 р. випуску, д.н. [NUMBER] . В силу положень п.4.5.3 Кредитного договору та вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» таке обтяження дійсно підлягає скасуванню (зняттю) в зв`язку з припиненням зобов`язань, забезпечених заставою, хоча внесення відповідних записів віднесено до компетенції держателів або реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна, яким не є АТ «Альфа-Банк», а отже на Банк не може бути покладено зобов`язання вчинити такі дії, оскільки це призведе до невиконання рішення суду в цій частині. Ні при зверненні до суду, ні в ході підготовчого провадження позивач не заявляла клопотань про залучення до участі у справі державного реєстратора в якості співвідповідача. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Верховний Суд у своїх рішеннях зазначає, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача . Такі висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц. З огляду на викладене, вимоги позивача за даним позовом підлягають задоволенню частково, а саме в частині визнання зобов`язань та обтяження припиненими. Позовні вимоги в частині зобов`язання реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна вилучити з Державного реєстру обтяжень запис про приватне обтяження транспортного засобу не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до неналежного відповідача. На підставі положень ст.141 ЦПК України в зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial