Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що\~18 вересня 2022 року [PERSON] було госпіталізовано до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хворий являє собою безпосередню небезпеку для себе чи оточуючих. [PERSON] письмової проінформованої згоди на госпіталізацію до КП «ДБКЛ з НПД» ДОР не надавав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр Кирій Г.Д. пояснила, що [PERSON] був госпіталізований вперше. Останній схильний до вживання алкоголю та перед госпіталізацією 2 тижні вживав горілку, намагався покінчити життя самогубством, проте наразі його стан покращився та є стабільним, а гострої необхідності у госпіталізації більше немає. Прокурор в судовому засіданні не підтримувала заяву про госпіталізацію, оскільки лікар-психіатр більше не вбачає необхідності у її застосуванні. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що більше не буде вживати алкогольні напої та вдома буде приймати ліки. Думок про суїцид більше немає, просив відпустити його додому. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника лікаря психіатра, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу\~ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу»\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18 вересня 2022 року [PERSON] було госпіталізовано до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР за направленням лікаря-психіатра КП «Обласний центр експертної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР, у зв`язку із наявністю у нього психічного розладу та спроби самогубства. При обстеженні її психічного стану в КП «ДБКЛ з НПД» ДОР комісія лікарів виявила, що [PERSON] тривожний, намагався покінчити життя самогубством. Діагноз: важкий депресивний епізод, суїцидальний синдром. Згідно приписів ст. 14 Закону України\~«Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Так, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження такі підстави для госпіталізації [PERSON] , оскільки лікар-психіатр пояснила, що стан останнього покращився та залишається стабільним, а спроба вчинення самогубства була пов`язана із вживанням надмірної кількості алкоголю. Враховую, що лікар-психіатр наразі заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] не підтримує, оскільки відпали підстави які існували на момент звернення з останньою до суду, а також враховуючи засади пріоритету забезпечення прав і свобод людини і громадянина при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку, зважаючи на відсутність будь-яких доказів того, що [PERSON] являє собою безпосередню небезпеку для себе чи оточуючи, суд правових підстав для задоволення заяви не вбачає. Крім того, суд під час вирішення порушеного лікарнею питання, звертає увагу, що стаття 8 Конвенції передбачає право людини на повагу до приватного життя та умови, за яких втручання в приватне життя є виправданим, серед яких, зокрема: законна підстава, законна ціль (мета), та додаткова умова, за якою втручання має бути «необхідним в демократичному суспільстві». Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (справа «Кутцнер проти Німеччини», п.60, та рішення від 18.12.2008 року «Савіни проти України»).\~Поняття «приватне життя» у практиці ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, в т.ч. здоров`я людини, медичне втручання. Пунктом 2 Конвенції передбачено, що органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Враховуючи вищевикладене та даючи оцінку доказам, що були зібрані в ході розгляду справи, суд приходе до висновку, що у задоволенні заяви КП «ДБКЛзНПД» ДОР щодо надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку слід відмовити.

Outcome: dismissed