Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивачка 30.05.2022 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на лікування дитини та додаткове навчання, мотивуючи тим, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2020 року № 545/1177/19 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства задоволено та визнано [PERSON] батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , 2014 року народження. 21 квітня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення суду першої інстанції закрито, відтак рішення по справі № 545/1177/19 набрало законної сили. Відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 20.04.2022 року № 545/2185/21 з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , 2014 року народження, а також 1/2 частини понесених нею додаткових витрат на розвиток дитини ( вивчення англійської мови ) за період листопад 2020 року, лютий - квітень 2021 року, червень 2021 року у загальній сумі 1 680 грн. та судовий збір у загальній сумі 908 грн. Рішення набрало законної сили. Починаючи з самого народження дитина проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні, що також підтверджено вищезазначеним рішенням суду. У свою чергу, відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо ). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Зазначений висновок суду ґрунтується також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. З урахуванням вищевикладеного вважає цілком обґрунтованим прохати суд стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дитини, її розвиток та інші витрати, не пов`язані зі сплатою аліментів, зокрема : - в період з серпня 2021 року по травень 2022 року нею було здійснено оплату за додаткові заняття доньки з англійської мови в сумі 6 530 грн., що підтверджується квитанціями 10 шт. в додатках а. c.; - в період з грудня 2021 року по 07 травня 2022 року нею було здійснено оплату за консультації лікарів та безпосереднє лікування доньки в сумі 11 386,18 грн. , що підтверджується чеками та квитанціями в додатках а. c. 21-31; - в квітні 2022 року нею було здійснено оплату за планшет «LENOVO», чохол та пауербанк «Baseus Mini JA» до нього в сумі 878 польських злотих, що в перерахунку на національну валюту станом на дату купівлі 09.04.2022 року за офіційним курсом НБУ становить 6 046,43 грн., що підтверджується фактурами, довідками з банку про стан курсу НБУ та фотозвітами в додатках а. c. 32-36, який донька використовує для дистанційного навчання. Таким чином, за період з серпня 2021 року по 07 травня 2022 року нею було витрачено додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами в сумі 23 962,61 грн., половину з яких прохає стягнути з відповідача, а саме 11 981,31 грн. Ч. 1 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються; позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Прохала : 1. \~ \~ \~ \~Стягнути з [PERSON] на її користь половину додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами в сумі 11 981,31 грн. 2. \~ \~ \~ \~Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач не надав відзиву на позов, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи у вигляді поштового повідомлення з відміткою про отримання повістки. Від нього не надійшло станом на 26.09.2022 року заяви про відкладення розгляду справи та позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 274-279, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою як матір`ю. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2020 року № 545/1177/19 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства задоволено та визнано [PERSON] батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , 2014 року народження. 21 квітня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення суду першої інстанції закрито, відтак рішення по справі № 545/1177/19 набрало законної сили. Відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 20.04.2022 року № 545/2185/21 з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , 2014 року народження, а також 1/2 частини понесених мною додаткових витрат на розвиток дитини ( вивчення англійської мови ) за період листопад 2020 року, лютий - квітень 2021 року, червень 2021 року у загальній сумі 1 680 грн. та судовий збір у загальній сумі 908 грн. Рішення набрало законної сили. В період з серпня 2021 року по травень 2022 року позивачкою було здійснено оплату за додаткові заняття доньки з англійської мови в сумі 6 530 грн., що підтверджується квитанціями; в період з грудня 2021 року по 07 травня 2022 року нею було здійснено оплату за консультації лікарів та безпосереднє лікування доньки в сумі 11 386,18 грн., що підтверджується чеками та квитанціями; в квітні 2022 року нею було здійснено оплату за планшет «LENOVO», чохол та пауербанк «Baseus Mini JA» до нього в сумі 878 польських злотих, що в перерахунку на національну валюту станом на дату купівлі 09.04.2022 року за офіційним курсом НБУ становить 6 046,43 грн., що підтверджується фактурами, довідками з банку про стан курсу НБУ та фотозвітами, який донька використовує для дистанційного навчання. Таким чином, за період з серпня 2021 року по 07 травня 2022 року позивачкою було витрачено додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами в сумі 23 962,61 грн., половину з яких прохає стягнути з відповідача, а саме 11 981,31 грн. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо ). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Зазначений висновок суду ґрунтується також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 141, 150, 185, 191, 195 СК з зазначених підстав. Питання щодо стягнення понесеного судового збору позивачкою підлягає задоволенню відповідно до задоволених судом вимог на підставі ст. 133 ЦПК України.

Outcome: approved