Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. від 29.07.2021 року №4031 про стягнення з неї на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 15044,51 грн. таким, що не підлягає виконанню. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Між позивачем та АТ «Райфайзен Банк Аваль» в 2013 році було укалдено кредитний договір. Відповідно до якого позивач отримала кредит в розмірі 4000 грн. Протягом 2014-2016 років позивач сплачувала кредит та виплатила загальну суму в розмірі 11245 грн. Проте, 29.07.2021 року приватним нотаріусом Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого позивач повинна сплатити АТ «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 15044,51 грн. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з порушенням норм законодавства, зазначена заборгованість не є безсспірною та взагалі відсутня, а тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлянає виконанню. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, наддала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує протии постановлення заочного рішення по справі у випадку неявки відповідача. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не наддав, правом подачі відзиву не скористався. ПОЗИЦІЯ ТРЕТІХ ОСІБ Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №4031, вчиненого 29 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 15044,51 грн, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В., виконавче провадження № 66698737. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 25.07.2021 року приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис під №4031 відповідно до якого з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард»» стягнуто заборгованість за період з 20.04.2019 року по 19.07.2019 рік в загальному розмірі 13944,51 грн., з яких: заборгованість по кредиту 9482,27 грн., заборгованість за процентами 4462,24 грн. Також, у виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується за кредитним договором №105566820\~від 10.04.2013 року, який укаладено між [PERSON] та ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2021 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №66698737 по виконанню виконавчого напису нотаріуса №4031 від 29.07.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 15044,51 грн. ОЦІНКА СУДУ Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та не переконався в тому, що правонаступником позичальника надіслано повідомлення - письмову вимогу про усунення порушень, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, а позивач у тексті позовної заяви ставить під сумнів взагалі існування такої заборгованості, суд приходить до висновку, що сума боргу на яку звернено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису не може вважатись безспірною. Враховуючи викладене, судом не може бути констатовано безспірність при стягненні заборгованості, а як наслідок правомірність вчинення виконавчого напису нотаріуса. НОРМИ ПРАВА Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України « Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17. Підпунктами 3.2., 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Аналогічна правова позиція викладена в п. 20 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14ц, провадження № 14-557цс19). Отже, відповідне право стягувача за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватись лише перевіркою додержання нотаріусом на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник має безспірну заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, яка зазначена у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.\~( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16 ) У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати КЦС від 27.08.2020 року в справі № 554/6777/17 зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватись при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики ( кредитним договором) на підставі виконавчого напису; Другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника ( письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного з етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики ( кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до виконавчого напису зазначено, що строк платежу по кредитному договору настав та боржником допущено прострочення, проте на підтвердження цього факту не надано жодного доказу. Окрім цього, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться квитанції, щодо сплати кредитних коштів та, як зазначив позивач в позові, ці квитанції підтверджують повну сплату позивачем кредиту. Судом не можуть бути взяті до уваги вищезазначені квитанції, оскільки, в позовній заяві позивачем зазначено, що кредитні кошти були нею отримані в АТ «Райффайзен банк Аваль», у виконавчому написі зазначений кредитний договір №105566820 від 10.04.2013 року, проте в одних квитанціях зазначений вид платежу як поповнення карткового рахунку отримувач «Банк Руський стандарт», в інших зазначений договір №27-50-2315 від 29.12.2012 року або договір №109085991 від 10.07.2015 року. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні виписка з особового рахунку боржника, розрахунок заборгованості на підтвердження суми заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 2.3 п. 2 глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу. Матеріали справи не містять даних на підтвердження направлення письмової вимоги з боку відповідача на адресу позичальнику про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначене свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення боржника про наявність такої заборгованості. Вказане також узгоджується\~з постановою Великої Палати Верховного Суду України від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15ц ( провадження № 14-706цс19) (пункт 52 вказаної постанови). Аналогічна позиція викладена також в правовій позиції постанови Верховного Суду від 30.09.2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).\~Так, зокрема зазначено, що учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. У постанові ВСУ від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц\~Верховний суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу. Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). За таких обставин, суд, приймаючи до уваги недоведеність відповідачем факту одержання позивачем вимоги про усунення порушення, безспірності суми заборгованості за кредитним договором від 10.04.2013 року, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн., який був сплачений за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved