Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

[PERSON] у липні 2022 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що вона перебувала із [PERSON] у шлюбі. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із нею, утримуються повністю за її рахунок. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06.07.2021. [PERSON] зловживає спиртними напоями, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої участі у вихованні дітей. Фактично, з листопада 2020 року [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичних і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя. Зокрема, відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до духовних та інших цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. На даний час [PERSON] офіційно не працює, заробляє на життя тимчасовими заробітками, фінансової допомоги на дітей не надає, має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 48710,73 грн. Посилаючись на указані обставини позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 25.07.2022 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 23.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши обставинами які зазначені у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі, проти позову не заперечує. Представник третьої особиу судовому засіданні вказала на доцільність позбавлення батьківських прав відповідача посилаюсь на те, що останній не виконує батьківські обов`язки, не проявляє інтересу до дітей, а позивачка перебуває у новому шлюбі та з чоловіком виховують дітей. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, покази свідків та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтв про народження (а.с. 9-10). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06.07.2021 було розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем (а.с. 42-43). 17.09.2021 позивачка уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що вбачається зі свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за однією адресою разом із позивачкою по [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до довідки-характеристики виданої старостою Криничанського старостинського округу Тростянецької міської ради від 21.06.2022 за № №31 [PERSON] працює у Криничанському будинку культури на посаді керівника гуртка «умілі руки», у побуті та громадських місцях поводить себе гідно, має багато друзів, виховує двох малолітніх дітей, приймає активну участь у розвитку та житті села (а.с. 11). Згідно довідки-характеристики виданої старостою Криничанського старостинського округу Тростянецької міської ради від 21.06.2022 за №32 [PERSON] на даний час ніде не працює, заробляє на життя тимчасовими заробітками, зловживає алкогольними напоями, має двох малолітніх дітей, але участі у вихованні не приймає (а.с. 12). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам складеного Тростянецьким відділом ДВС в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 30.06.2020 за № 5509/18-16-31, за виконавчим листом №588/42/21 від 11.02.2021 виданим Тростянецьким районним судом, [PERSON] має заборгованість по аліментам станом на 01.07.2022 у розмірі 44458,40 грн (а.с. 14). 30.08.2022 виконавчим комітетом Тростянецької міської ради Сумської області було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно вказаного висновкувідповідач проживає у селі Криничне, веде асоціальний спосіб життя, ухиляється від сплати аліментів, має заборгованість близько 50000 грн, не надає жодної іншої матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я, розвиток дітей, не бере участі у їх вихованні. Фахівець із соціальної роботи та представник старостату відвідали [PERSON] за місцем проживання, та останній надав письмове пояснення, у якому висловив згоду на позбавлення його батьківських прав. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької міської ради, де розглядалося питання про позбавлення батьківських прав, [PERSON] не з`явився (а.с.40-41). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона працює старостою Криничанського старостинського округу. Відповідача знає та стверджує, що останній жодної участі вихованні дітей не приймав, не працює, зловживає алкогольними напоями, заробляє на життя тимчасовими заробітками. Проживає відповідач у с. Криничне разом із матір`ю. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що староста Криничанського старостинського округу повідомила їй про те, що батько малолітніх дітей [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Кілька разів вона разом зі старостою була за місцем проживання відповідача, проводили бесіду із останнім із приводу сплати аліментів та виконання батьківських обов`язків. Також запрошували [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької міської ради, однак останній повідомив, що на засідання комісії не прийде і не прийшов. Коли вона спілкувалася із [PERSON] , то відчувала від нього запах алкоголю. Під час розмови [PERSON] повідомив їй, що він відвик від дітей. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписану Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованою постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини). Так, відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аналогічна за змістом норма міститься в ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та праці. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні, прийнятому у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного та на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи батьком малолітніх дітей, не цікавиться їх життям та розвитком, не бере участь у їх вихованні, що свідчить про самоусунення останнього від виконання батьківських обов`язків. Судом не установлено, що відповідачеві будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення батька від їх виконання. Така поведінка батька є незмінною тривалий час. Суд розцінює поведінку відповідача як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому висновок органу опіки та піклування суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дітей, узгоджується з дослідженими під час судового розгляду доказами і не суперечить закону. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачки про позбавлення відповідача батьківських прав. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved