Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов 19.05.2022 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просив:\~скасувати постанову серії 1АВ №04067738 від 04.02.2022 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (на території України від 04.02.2022 року, складену інспектором ДПП Романчук І.В. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України [PERSON] та накладення на неї адміністративного стягнення - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на таке. 04.02.2022 року інспектором Департаменту патрульної поліції Романчук І.В. винесена постанова серії 1АВ №04067738 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КпАП України. Постанова складена інспектором ДПП Романчук І.В. згідно інформаційних даних зафіксованих в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад, 160-1220, згідно яких 04.02.2022 року о 10 годині 19 хвилин,\~за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 205, зафіксовано транспортний засіб «SKODA OCTAVIA»,\~ [NUMBER] . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 30 км/год, чим порушила пункт 12.9. (б) Правил Дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Про існування такої постанови позивачка дізналася 05.05.2022 року, після виявлення поштового конверту з вищевказаною постановою від 04.02.2022 року у поштовій скриньці за місцем свої реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно позовної заяви, позивачка вважає її не законною та протиправною, винесення оскаржуваної постанови відносно [PERSON] є абсолютно безпідставним, з підстав чого для захисту своїх прав позивач звертається до суду з даним позовом. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 02.06.2022 р. судом отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до ст. 187 ЦПК України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивача. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.06.2022 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Від представник відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю, посилаючись на те, що постанова 1АВ №04067738 від 04.02.2022 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 122 КУпАП України, відповідає законним вимогам, викладені вимоги позивача безпідставними. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, які були надані сторонами до суду, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 04.02.2022 року інспектором Департаменту патрульної поліції Романчук І.В. винесена постанова серії 1АВ №04067738 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КпАП України. Постанова складена інспектором ДПП ДПП Романчук І.В. згідно інформаційних даних зафіксованих в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад, 160-1220, згідно яких 04.02.2022 року о 10 годині 19 хвилин,\~за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 205, зафіксовано транспортний засіб «SKODA OCTAVIA»,\~ [NUMBER] . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 30 км/год, чим порушила пункт 12.9. (б) Правил Дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З даних підстав [PERSON] , [INFO] , притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Судом встановлено, що про існування такої постанови позивачка дізналася 05.05.2022 року, після виявлення поштового конверту з вищевказаною постановою від 04.02.2022 року у поштовій скриньці за місцем свої реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Не заперечуючи факту події та обставин скоєння адміністративного правопорушення, позивач стверджує, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вона фактично не керувала транспортним засобом, який наказами Центру соціальних служб Одеської міської ради від 17.11.2021 року №586 та від 23.12.2021 року № 627 закріплений за [PERSON] , який згідно подорожнього листа №386 від 04.02.2022 року експлуатував автомобіль у період часу з 08-00 год. до 17-00 год. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA», 2020 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , власником зазначено Центр соціальних служб Одеської міської ради. Розпорядженням Одеського міського голови від 10.01.2020 року №50к призначено [PERSON] на посаду директора Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Рішенням Одеської міської ради від 06.02.2020 року №5693-VII змінено найменування Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді на Центр соціальних служб Одеської міської ради. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Так, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний\~обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України»\~(рішення від 09.06.2011\~р., заява № 16347/02). Таким чином судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів. Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін. Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно примітки до вказаної статті, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді\~перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) -\~відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). Так, згідно положень статті 14-2 КУпАП, чинних на момент складення оскаржуваної постанови, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або\~керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу. Разом з тим, згідно вимог статті 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: -ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; -особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. За таких обставин, саме позивач, як керівник Центру соціальних служб Одеської міської ради, за яким зареєстровано транспортний засіб, є відповідальною особою та суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. Оскільки в матеріалах справи відсутні жодні докази наявності підстав для звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, від адміністративної відповідальності, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції у цій частині. Щодо посилань на закріплення автомобіля за [PERSON] та відомості подорожнього листа, згідно яких він експлуатував автомобіль 04.02.2022 року суд зазначає наступне. Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14 листопада 2018 року № 1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу. Згідно з п.3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1197 від 14.11.2018 року, підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: 1) визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; 2) визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; 3) оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; 4) користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); 5) користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; 6) оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Особи, які звертаються до сервісного центру МВС для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, як підтвердження внесення таких відомостей отримують засвідчене печаткою сервісного центру МВС повідомлення з Реєстру у паперовій формі згідно із додатком 7 (п.40 вказаного Порядку). Водночас, як встановлено судом, докази внесення відомостей про [PERSON] , як належного користувача транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA», 2020 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , до Єдиного державного реєстру транспортних засобів в матеріалах справи відсутні. Суд зазначає, що накази Центру соціальних служб Одеської міської ради від 17.11.2021 року №586 та від 23.12.2021 року № 627 щодо закріплення співробітників за автотранспортним засобом, що перебувають на балансі Центру соціальних служб Одеської міської ради, є внутрішньо організаційним документом та не впливає на правовідносини в публічній сфері, оскільки належним оформленням права користування транспортним засобом є внесення уповноваженою особою відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази з урахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення правомірності рішення суб`єктом владних повноважень, суд вважає доведеним факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:\~залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;\~скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);\~скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;\~змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. У зв`язку з відмовоюу у задоволені позову у повному обсязі з [PERSON] (ІПН: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ), слід стягнути в дохід держави судовий збір за вимогу немайнового характеру про визнання дій протиправними в сумі 496.20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved