Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування - служба у справах дітей Ужгородської міської ради, орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. У позовній заяві позивач посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 26.05.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблений актовий запис 1-ФМ №026400. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 27.04.2021 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2021 по справі №308/12693/20. Після розірвання шлюбу позивачка залишила за собою дівоче прізвище [PERSON] . У шлюбі у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачкою. Вказує, що відповідач не забезпечує дітей матеріально, не бере участі в їх вихованні, навчанні та розвитку, зовсім не піклується про їх фізичний і моральний розвиток. Все робиться позивачкою самостійно. Позивачка стверджує, що з метою створення для дітей належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне зобов`язати батька дітей підтримувати її матеріально. Також вказує, що любить своїх дітей, постійно слідкує за їх станом здоров`я, розвитком, виховує та піклується про них, у неї з доньками психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Зазначає, що на момент звернення до суду, між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку по утриманню їхніх неповнолітніх дітей та останній ухиляється від виконання цього обов`язку. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісячно, що підлягає індексації щорічно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття; доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісячно, що підлягає індексації щорічно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] просить залишити на вихованні, проживати та перебувати разом з позивачкою [PERSON] . Представник позивача Адвокат Калинич О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду клопотання, в якому просить суд провести розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення просить максимально врахувати інтереси дітей.. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2021 року по справі №308/12693/20 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, позивачці після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.11.2008 року, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.10.2007 року, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї №18 від 19.11.2021 року, виданої ОСББ «Канальна 29,31», за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] та її доньки [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №3-157 від 30.05.2022 року, виданої Лютнянським старостинським округом Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] разом з доньками [PERSON] та [PERSON] не зареєстровані та постійно проживають за адресою [ADDRESS] . Довідкою №70/01-29 від 27.05.2022 року, виданої Лютнянським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається в 7 класі Лютнянської ЗЗСО І-ІІІ ступенів в 2022 році. Довідкою №69/01-29 від 27.05.2022 року, виданої Лютнянським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається в 9 класі Лютнянської ЗЗСО І-ІІІ ступенів в 2022 році. Згідно акту обстеження умов проживання від 30.05.2022 року, складеного комісією у складі начальника служби у справах дітей Костринської сільської ради, старости Лютнянського старостинсього округу, головного спеціаліста відділу соціального захисту населення, проведеного за адресою [ADDRESS] , за цією адресою проживають [PERSON] (батько позивачки), [PERSON] (мати позивачки), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , для виховання та розвитку дітей створені відповідні умови, діти забезпечені всім необхідним відповідно до віку, охайні, доглянуті. Стосунки сім`ї щирі, доброзичливі, діти висловили бажання проживати разом з матір`ю. [PERSON] від проведення обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] відмовився, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 30.05.2022 року. Згідно заяв [PERSON] та [PERSON] від 30.05.2022 року, написаних власноручно у присутності начальника служби у справах дітей Костринської сільської ради, вони хочуть проживати разом з матір`ю, з батьком не спілкуються протягом тривалого часу. Ці обставини також підтверджуються довідкою про проведену бесіду з дитиною представником служби у справах дітей Костринської сільської ради №01-09/54 від 30.05.2022 року. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Костринської сільської ради щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від 31.05.2022 року №07-08/453, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст.192 СК України, Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказана законодавча норма кореспондує підпункту 1 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, ч.3 ст.181 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до частин першої та другої статті 27 вказаної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені судом обставини, виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дітей, зважаючи на вік дітей, стан здоров`я та інші обставини в їх сукупності, беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів. Стосовно визначення місця проживання дітей, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 6 ст. 56 ЦПК України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Зважаючи на надані суду докази та з метою найкращого врахування інтересів дітей, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визначення місця проживання дітей з позивачкою. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 19, 141, 160-161, 180-182, СК України,

Outcome: approved