Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

ТОВ «Мікрофінанс» звернулось 22.12.2021 р. до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. За позовом, посилаючись на ст.ст.509, 525-527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1049, 1054 ЦК України та умови договору № 0000050143 від 18.02.2019 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10009 грн. 50 коп., з яких: сума виданого фінансового кредиту 500 грн.; сума процентів за договором 9509,50 грн. Ухвалою від 04.01.2022 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 09.03.2022 р. 09.03.2022 р. розгляд справи було відкладено на 03.05.2022 р. на підставі наказу № 5 від 01.03.2022 р. 03.05.2022 р. рогляд справи відкладено на 14.06.2022 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. 14.06.2022 р. розгляд справи відкладено на 05.09.2022 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ Мікрофінанс до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 18.02.2019 між ТОВ «Мікрофінанс» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 0000050143 згідно якого остання отримала позику у розмірі 500 грн. За умовами вказаного договору позивач надав відповідачу позику у розмірі 500 грн. строком на 29 календарних днів, процент за користування позикою (добовий) 1,9 % на добу. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 15.11.2021 р. становить 10009,50 грн., яка складається з такого: 500,00 грн. сума позики; 9509,50 грн. сума не сплачених процентів за весь час користування позикою. Доказів про погашення суми боргу, на спростування розрахунків позивача станом на час розгляду справи відповідач не надала. Як встановлено ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. При укладанні договору, сторони керувались ст. 1054 ч.1 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Відповідно до ст. 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання);у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1050 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, встановленому договору; якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавць має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Мікрофінанс» законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved