Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Позивач по первинному позову звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] в селі Добра Маньківського району Черкаської області у віці 71 років померла мати позивача за первинним позовом - [PERSON] , про що 23.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 23, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.11.2011 року Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області. Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 07.02.2022 № 46 підтверджує, що [INFO] в селі Добра Уманського (колишнього Маньківського) району Черкаської області померла [PERSON] , яка постійно проживала і була зареєстрована в селі Добра, Маньківського району Черкаської області. Також, дана довідка інформує, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] залишились: дочка [PERSON] та син [PERSON] , інших спадкоємців за наявною інформацією немає, заповіту [PERSON] не залишила. Після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк позивач за первинним позовом подав заяву про прийняття спадщини за законом до Маньківської державної нотаріальної контори, де за заявою позивача за первинним позовом заведено спадкову справу № 4 за 2012 рік, номер у Спадковому реєстрі 52277890, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29291145 від 10.01.2012. Разом з тим, сестра позивача за первинним позовом (дочка спадкодавця) - [PERSON] , яка також є спадкоємцем за законом, спадщини після смерті матері не приймала, в суд із заявою про продовження строку для прийняття спадщини не зверталася. 22.05.2012 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., позивачу за первинним позовом видано Свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі № 4 за 2012 рік, зареєстроване в реєстрі за № 769 на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,1574 га, розташованої на території Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тобто, дане спадкове майно позивачем за первинним позовом вже переоформлено у нотаріальному порядку, при цьому прийнята спадщина оформлена в порядку спадкування за законом. Разом з тим, після смерті матері залишилось інше спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 07.02.2022 року № 48. Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги № 4, ст. 36, особовий номер [NUMBER] житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] рахується за покійною [PERSON] , померлою [INFO] . Разом з тим, на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача за первинним позовом немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. Згідно листа за вих. № 02/02-31 від 02.02.2022 року, державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу за первинним позовом надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.02.2022 року. Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , який належав матері - [PERSON] , померлій [INFO] . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійній матері майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, що і змусило позивача за первинним позовом звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач по зустрічному позову звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] в с. Добра, Маньківського району Черкаської області померла мати позивача за зустрічним позовом - [PERSON] . Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 23.11.2011 року Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області. Після її смерті відкрилась спадщина, у яку також входить житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Позивач за зустрічним позовом є спадкоємцем першої черги після [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб. Позивач за зустрічним позовом звернулася із заявою до державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, однак постановою приватного нотаріуса від 24.05.2022 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням строків для подання заяви про прийняття спадщини, що і змусило позивача за зустрічним позовом звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача та позивач за первинним позовом та третя особа за зустрічним позовом до суду не з`явилися, але представник позивача надав суду заяву згідно якої просив справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги за первинним позовом підтримують в повному обсязі та заперечують проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом. Представник Маньківської селищної\~ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги позивача по первинному позову визнає та незаперечує проти задоволення позовних вимог по зустрічному позову. Представник третьої особи та третя особа за первинним позовом та позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилися але представник позивача по зустрічному позову надала суду заяву згідно якої просила розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги по первинному позову визнали в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення, та відмовились від зустрічного позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, \~вивчивши матеріали\~ справи, \~встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: [INFO] в селі Добра Маньківського району Черкаської області у віці 71 років померла мати позивача та третьої особи за первісним позовом - [PERSON] , про що 23.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 23, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.11.2011 року Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області (а.с. 11). Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 07.02.2022 № 46 підтверджує, що [INFO] в селі Добра Уманського (колишнього Маньківського) району Черкаської області померла [PERSON] , яка постійно проживала і була зареєстрована в селі Добра, Маньківського району Черкаської області (а.с. 12). Також, дана довідка інформує, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] залишились: дочка [PERSON] та син [PERSON] , інших спадкоємців за наявною інформацією немає, заповіту [PERSON] не залишила. Після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк позивач за первісним позовом подав заяву про прийняття спадщини за законом до Маньківської державної нотаріальної контори, де за його заявою заведено спадкову справу № 4 за 2012 рік, номер у Спадковому реєстрі 52277890, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29291145 від 10.01.2012 (а.с. 13). 22.05.2012 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., позивачу за первинним позовом видано Свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі № 4 за 2012 рік, зареєстроване в реєстрі за № 769 на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,1574 га, розташованої на території Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14). Тобто, дане спадкове майно позивачу за первинним позовом вже переоформлено у нотаріальному порядку, при цьому прийнята спадщина оформлена в порядку спадкування за законом. Разом з тим, після смерті матері залишилось інше спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 07.02.2022 року № 48 (а.с. 16). Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги № 4, ст. 36, особовий номер [NUMBER] житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] рахується за покійною [PERSON] , померлою [INFO] . Згідно листа за вих. № 02/02-31 від 02.02.2022 року, державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу за первинним позовом надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.02.2022 року (а.с. 17-18). Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , який належав матері - [PERSON] , померлій [INFO] . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійній матері майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Разом з тим, згідно наведеної у вказаній постанові інформації нотаріусом повідомлено, що на підставі заяви [PERSON] від 10.01.2012 року про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., була відкрита спадкова справа № 4 за 2012 рік. За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи, заповітів від імені спадкодавця не виявлено. Згідно п.п. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р., за № 282/20595 (далі Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів що посвідчують право власності спадкодавця на майно. Оскільки [PERSON] не було пред`явлено правовстановлюючий документ на нерухоме майно, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку, постановлено відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що спадкова справа за заявою спадкоємця-позивача заведена, спадкоємець-позивач є таким, що прийняв спадщину за законом, інші спадкоємці за наявною інформацією відсутні. Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 07.02.2022 № 46, у свідоцтві про право на спадщину за законом у спадковій справі № 4 за 2012 рік, зареєстрованим в реєстрі за № 769, у постанові державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., від 02.02.2022 року, вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного законом, який реалізував свої права на спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в селі Добра Маньківського району Черкаської області, є лише [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги, позивач за первинним позовом. Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючого документа, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійній [PERSON] , однак за життя вона не встигла отримати на нього правовстановлюючий документ, при цьому права на нього набула, у зв`язку з відсутністю якого лише в судовому порядку є можливість оформити право власності на майно. Як зазначено вище, наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради 07.02.2022 року № 48, за якою згідно погосподарської книги № 4, ст. 36, особовий номер [NUMBER] житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] рахується за покійною [PERSON] , померлою [INFO] . Третя особа за первинним позовом звернулася із заявою до державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, однак постановою державного нотаріуса від 24.05.2022 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням строків для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 59-60). 14.02.2022 року приватним підприємством «Уманський центр технічної інвентаризації» на замовлення позивача за первинним позовом проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по [ADDRESS] (а.с. 19-25). Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано у 1955 році. 01.04.2022 року за № 26/06-09 відділом будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, комунального майна Маньківської селищної ради надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил (а.с. 26). Згідно даного висновку, відділ будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, комунального майна Маньківської селищної ради не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Слід також зазначити, що відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р., № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Позивач за первинним позовом не може скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1955 році. У 1955 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає,\~що власність зобов`язує. Згідно ст.\~322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа,\~який засвідчує право власності\~та відсутністю можливості його отримати у зв`язку із смертю спадкодавця, тому позовні вимоги за первинним позовом підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач за зустрічним позовом визнала позовні вимоги за первинним позовом в повному обсязі та відмовилась від позовних вимог за зустрічним позовом, тому у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed