Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] , померла бабуся позивача [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис про смерть та Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме майнові права на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як стверджує позивач, останньою було прийнято спадщину після смерті [PERSON] , подавши у визначений законом строк заяву про її прийняття, оскільки з бабусею, станом на момент настання смерті, разом не проживала. Позивач зазначає, що [PERSON] , залишила після смерті заповіт, яким усе належне їй майно заповіла [PERSON] , та з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок звернулася до нотаріуса, на що отримала відповідь про неможливість видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю в померлої на момент смерті зареєстрованого за нею права власності на будинок. Таким чином, позивач через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що входить до складу спадщини спадкодавця, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак представник позивача попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області у судове засідання не з`явився, просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги фактично визнали. Відповідач [PERSON] , подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги фактично визнала. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідачі визнають позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про таке. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 19 лютого 2021 року. Таким чином, після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на день смерті. При житті [PERSON] , склала заповіт від 02 серпня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 65, яким на випадок своєї смерті, заповіла внучці [PERSON] житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . Як було встановлено судом, на підставі матеріалів спадкової справи № 372/2021 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , заявою від 09 серпня 2021 року, поданою [PERSON] , до Ковельської державної нотаріальної контори останньою було прийнято спадкове майно, що було передано [PERSON] , як спадкодавцем за заповітом. Відповідно до довідки № 1067, виданої Виконавчим комітетом Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області від 26 липня 2021 року, згідно по господарської книги за 2021 рік, в [ADDRESS] рахувалось господарство, в якому була зареєстрована та постійно проживала з 1960 року по день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім [PERSON] , в даному господарстві на момент її смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав. Позивач [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Підрізькою сільською радою Ковельського району Волинської області. Відповідно до вказаного свідоцтва, матір`ю позивача є [PERSON] . 13 липня 2020 року, позивачем було укладено шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області від 13 липня 2020 року та змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Мати позивача, [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Підрізькою сільською радою Ковельського району Волинської області від 10 вересня 1975 року. Відповідно до вказаного свідоцтва, матір`ю [PERSON] є [PERSON] . 02 жовтня 1994 року матір`ю позивача [PERSON] було укладено шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованим Підрізькою сільською радою Ковельського району Волинської області від 02 жовтня 1994 року та змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [PERSON] , станом на 15 жовтня 2021 року було підготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належним чином посвідчена копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положеннями ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач [PERSON] , прийняли спадщину в порядку визначеному ЦК України, шляхом подання відповідної заяви до Ковельської державної нотаріально контори від 09 серпня 2021 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом, на підставі наданих доказів, а саме витягу з по господарської книги № 4 за 2021 рік, виданого Велицькою сільською радою Ковельського району Волинської області від 06 серпня 2021 року та дослідженої раніше довідки № 1067, виданої Виконавчим комітетом Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області від 26 липня 2021 року встановлено, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок, тому це майно входить до складу спадкової маси. В той же час, відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача права на спадкування. Згідно листа Ковельської державної нотаріальної контори вих. № 917/01-16 від 12 вересня 2022 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно, в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. У п. 3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Також, у даному листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Відповідно до ст.2 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.4 ст.3 зазначеного закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (3.08.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з чч.1 та 2 ст.5 ЦК акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 5.08.92 закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» від 5.08.92 №449 (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані в період до 5.08.92, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1). У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлювальний документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Мін`юсту від 21.02.2005 №19-32/319). За таких обставин спадкове право позивача на набуття права власності на нерухоме майно може бути реалізовано лише в судовому порядку. Такого ж висновку дійшов ВС Постанова від 10 жовтня 2018 року у справі№557/1209/16-ц. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача [PERSON] , в спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України, а саме шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved