Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Воскресенської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку, площею 3,9800 га, розташовану в межах території цієї селищної ради. На обґрунтування вимог вказував, що нотаріальному оформленню цієї спадщини, на яку він претендує як спадкоємець першої черги спадкування за законом, заважає відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Посилаючись не те, що є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] і прийняв спадщину шляхом подання заяви нотаріусу, проте не взмозі її оформити в нотаріальному порядку, тому звернулася до суду із цим позовом про захист права власності і просив прийняти рішення про визнання за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку. Відповідач відзиву не подав, а своєю заявою позов визнав та просив здійснити розгляд без участі його представника. \~ \~ \~ \~Позивач також подав заяву з проханням вирішити позовну заяву без його участі. \~ \~ \~ \~Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін в підготовчому судовому засіданні згідно положень ст. 200 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] , яка на час смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі й на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Часом відкриття спадщини є день смерті особи. На час смерті [PERSON] , як і до тепер, діяли положення Цивільного кодекс у України 2003 року (далі ЦК України). ЦК України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Згідно витребуваної судом спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лактіоновою С.А., 18 вересня 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, відповідно до якого, на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, та за законом на яке матиме право, в тому числі житловий будинок в с. Новобогданівка Миколаївського району Миколаївської області [PERSON] та [PERSON] . В цій же спадкові справі міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини, а також заява іншої спадкоємиці [PERSON] про відмову від прийняття будь-якої спадщини (як за заповітом, так і за законом). Виходячи з положень ст. 1217, 1223 ЦК України при відмові від спадщини спадкоємиці [PERSON] інший спадкоємець [PERSON] спадкує все майно спадкодавиці [PERSON] за заповітом. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині за положеннями ст. 1241 ЦК України судом не встановлено. Позивач, звернувшись до приватного нотаріуса Лактіонової С.А. із заявою від 04 лютого 2021 року про оформлення спадщини після смерті [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,1445 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Новобогданівка Миколаївського району Миколаївської області, та на земельну ділянку площею 3,9800 га, надану для ведення фермерського господарства в межах території Пересадівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, отримав свідоцтво про право на спадщину на ділянку, відведену під житловий будинок. Однак за постановою нотаріуса від 04 лютого 2021 року йому було відмовлено в нотаріальному оформленні земельної ділянки, призначеної для ведення фермерського господарства, оскільки не було представлено документу, який би підтверджував право власності спадкоємиці на цю земельну ділянку. Згідно представленого витягу з Державного земельного кадастру від 17 лютого 2020 року право приватної власності на земельну ділянку не зареєстровано, а вона значиться як державна власність. Слід відмітити, що постановою Верховної Ради України № 1377-VIII від 19 травня 2016 року «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області був перейменований на Вітовський, а відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-ІХ у Миколаївській області було утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) до складу якого увійшла і Воскресенська селищна територіальна громада (до якої входить і територія колишньої Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області), а також ліквідовано у Миколаївській області старі районні територіальні утворення, зокрема й Вітовський район. За пунктами 4.1, 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, факт прийняття спадщини а також наявність правовстановлюючих документів, у разі їх відсутності, роз`яснює про вирішення такого питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~ З наданих позивачем документів щодо фермерської земельної ділянки вбачається, що 02 серпня 2005 року між Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 46,02 га, призначеної для ведення фермерського господарства, розташованої в межах території Пересадівської сільської ради Жовтневого району (тепер - територія Воскресенської селищної ради Миколаївського району) Миколаївської області. В подальшому [PERSON] та іншими було утворено 21 липня 2008 року фермерське господарство «Серж-Агро», до складу якого входила і [PERSON] . Розпорядженням Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області № 605-р від 18 серпня 2009 року та розпорядженнями № 1001 від 29 грудня 2022 року, якими були внесені до нього зміни, дозволено члена фермерського господарства «Серж-Агро» замовити в землевпорядній організації виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства, зокрема й [PERSON] в розмірі земельної частки (паю) 4.13 га. В 2013 році товариством з обмеженою відповідальністю «Престиж-Ленд» виготовило проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам фермерського господарства «Серж-Агро» в межах території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, в тому числі й [PERSON] . Кадастровий номер спроектованої земельної ділянки 4823383900:01:000:0497 був зареєстрований в державному земельному кадастрі, а її площа визначена 3,9800 га. В той же час, за свого життя [PERSON] не встигла затвердити документацію, зареєструвати своє право власності на земельну ділянку та отримати правовстановлюючий документ. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В результаті, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна ділянка, призначена для ведення фермерського господарства, була законно сформовано на місцевості і зареєстрована в державному земельному кадастрі для реєстрації за [PERSON] , хоча та за життя вона не встигла зареєструвати її та отримати правовстановлюючий документ на ділянку. Тому слід вважати, що після її смерті ділянка повинна відійти спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто позивачу, як спадкоємцю за заповітом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права на нерухомість в порядку спадкування за заповітом. Посилання позивача в позову про необхідність спадкування ділянки за законом, хоча він є спадкоємцем за заповітом, не змінює суті переходу до нього права на спадкуєму ділянку. За викладеного,

Outcome: approved