Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

У грудні 2021 [PERSON] звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила повернути стягнуті за виконавчим провадженням кошти. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила те, що рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.08.2017, за яким з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» було стягнено заборгованість за кредитним договором (10 129,79 грн), яке перебувало на примусовому виконанні, скасоване, позовні вимоги були задоволені частково, натомість надмірно стягнуті кошти позивачці не повернуті. В судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивачки подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, до суду подав відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вимоги позову не визнає повністю, просить відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що питання про поворот виконання заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24.11.2017 при винесенні ухвали вказаним судом від 04.03.2020 не вирішувалося. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Судом встановлено, що заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.08.2017 з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» було стягнено заборгованість за договором № б/н від 19.07.2007, яка станом на 30.06.2017 складає: - заборгованість за кредитом 3556,91 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 41568,47 грн., заборгованість за пенею та комісією 17,33 грн., а всього 45142 грн. 71 коп. Судом було видано виконавчий лист №2/243/1312/2020 від 31.08.2020. Слов`янським міськрайонним відділом ДВС Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження №55145023 на виконання вказаного рішення суду, утримано та перераховано кошти на користь ПАТ «ПриватБанк» в сумі 10 129,79 грн. За заявою [PERSON] , ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.03.2020 вищевказане заочне рішення було скасовано, а справа призначена до розгляду в загальному провадженні. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.04.2020 з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» було стягнено заборгованість за Договором № б/н від 19.07.2007, яка станом на 30 червня 2017 року складає заборгованість за кредитом 3505,91 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 535,03 грн. за період з 01 червня 2014 року по 31 березня 2015 року, а всього 4040,94 грн. Починаючи з червня 2021 року з пенсії позивачки Слов`янським міськрайонним відділом ДВС Східного МРУ Міністерства юстиції в рамках вже рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.04.2020 проводиться стягнення заборгованості на користь АТ КБ «ПриватБанк» (виконавче провадження №63103777) згідно того ж самого кредитного Договором № б/н від 19.07.2007 в сумі 4 695,03 грн. з яких на стягнення боргу 404,94 грн, стягнення виконавчого збору - 404,09 грн. та на стягнення виконавчого провадження 250,00 грн. Постановою головного державного виконавця Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Федосенка С. А. від 01.12.2021, встановлено фактичне повне виконання рішення та закінчено виконавче провадження № 63103777. У статті 1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, що одночасно закріплено і в ст. 41 Конституції України. Правовою підставою для звернення до суду з даним позовом, позивачка вказує ч. 1 ст. 1212 глави 83 ЦК України, якою визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. В розрізі встановлених обставин суд вважає за необхідне зазначити, що права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого саме статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондиційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно. Кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності, який може бути застосований самостійно на підставі статті 1212 ЦК України шляхом подання кондикційного позову (постанова Верховного Суду України у справі від 02.03.2016 № 6-3090 цс15). Разом з тим, зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому (постанова Верховного Суду України від 24.09.2014 у справі № 6-122 цс14). Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Він можливий лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням. Так, кондикційний позов (позов про повернення безпідставно набутого майна) урегульовано нормами матеріального права, а поворот виконання рішення - нормами процесуального права. За змістом кондикційний позов та поворот виконання рішення схожі, проте не перетинаються та регулюються різними нормами права. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02.11.2011 №3-рп/2011 поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав. Приписами п. 3 ч. 1 ст. 444 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю. Частиною 9 ст. 444 ЦПК України встановлено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення. Тлумачення статті 1215 ЦК України свідчить, що вона є нормою матеріального права, а відтак не може бути застосована до спірних правовідносин. Схожий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі №336/9595/14. В противагу чому, поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі. За змістом наведених норм закону, поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.08.2017 на підставі якого було присуджено стягнення заборгованості, ухвалою суду від 04.03.2020 було скасовано та рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.04.2020 задоволено позовні вимоги частково, та зважаючи на характер спірних правовідносин, належному способу захисту інтересу [PERSON] відповідає заява про поворот виконання судового рішення. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові, про що зазначено у Висновку Великої Палати ВС (постанова від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19). На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Outcome: dismissed