Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просить суд встановити факт належності правовстановлюючих документів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] а саме: - договору купівлі-продажу від 25 березня 2005 року, укладеному між [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. 17.03.2005 року за реєстровим номером 5117 з однієї сторони та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) з другої сторони щодо квартири [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Шостої ОДНК Петрушенко Т.А., реєстровий номер 2-1136. В судове засідання заявниця з`явилась, просила провести судове засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 25 березня 2005 року, укладеному між [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Шостої ОДНК Петрушенко Т.А., реєстровий номер 2-1136. Заявниця втратила оригінал договір купівлі-продажу від 25 березня 2005 року, у зв`язку з чим звернулась до державного нотаріального архіву для отримання його дублікату, але отримала відповідь № 3955/0118 про те, що дублікат їй видати неможливо так як РНОКПП вказаний у договорі та РНОКПП заявника є різними. Згідно матеріалів справи РНОКПП заявника є [NUMBER] . В договорі купівлі-продажу від 25 березня 2005 року вказаний номер заявника як 2662219367. Через помилку у РНОКПП, заявник не може розпорядитися своїм майном. \~ \~ \~ \~ Частиною 1\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1\~\~ст. 256 ЦПК України\~( в редакції 2004 року)\~\~у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу.

Outcome: approved