Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі - ТОВ «Росвен Інвест Україна»), в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності (розпорядженні автомобілем марки DAEWOO LANOS TF69Y, 2006 року випуску, номер об`єкта [NUMBER], що належить йому на праві власності, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 07 листопада 2018 року), шляхом припинення обтяження заставою рухомого майна, зареєстроване реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України Біленькою Є. В. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 08 листопада 2019 року за № 27193839 (тип обтяження - застава рухомого майна; обтяжувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», боржник - [PERSON] ). Свої вимоги обґрунтовує тим, що зазначений автомобіль ним було придбано з прилюдних торгів 03 квітня 2018 року через Систему електронних торгів арештованого майна (CETAM), в ході примусової реалізації даного автомобіля, як предмета застави органами Державної виконавчої служби під час примусового виконання рішення Красилівського районного суду № 2-390/10 від 14 січня 2011 року про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь стягувачів юридичних осіб. Під час реєстрації за позивачем права власності на вищевказаний автомобіль, здійсненої 07 листопада 2018 року Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Хмельницькій області, зазначений автомобіль не перебував під обтяженням, згідно Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджено було органами реєстрації транспортних засобів, та відповідною довідкою колишнього заставодержателя AT «Дельта Банк» від 01 жовтня 2018 року. Позивач зазначає, що у вересні 2020 року вирішив відчужити належний йому автомобіль, для чого звернувся у Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Хмельницькій області. Однак йому було повідомлено про те, що 08 листопада 2019 року, о 15:04:02 год, за № 27193839 реєстратором Регіональної філії міста Києва тa Київської області ДП «Інформаційний центр» Мiнiстерства юстиції України Біленькою Є. В. було зареєстровано приватне обтяження (застава рухомого майна) з терміном дії до 08 листопада 2024 року відносно вище вказаного автомобіля, за обтяжувачем Товариством з обмереженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», боржник - [PERSON] . Отже, на підставі вищевикладеного, обтяження заставою належного йому на праві власності автомобіля є незаконним, та таким, що позбавляє його, як законного власника правом вільно розпоряджатися його власністю, тому звернувся до суду з указаними позовом за захистом своїх порушених прав. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2021 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом. 09 серпня 2021 року ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва було змінено порядок розгляду справи за позовом [PERSON] до ТОВ «Росвен Інвест Україна», треті особи: ПАТ «Дельта Банк», [PERSON] , ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, про усунення перешкод у здійсненні права власності (розпорядженні майном) шляхом припинення приватного обтяження заставою рухомого майна та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також призначено перше судове засідання. 25 листопада 2021 року ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та постановлено витребувати у ТОВ «Росвен Інвест Україна» договір відступлення прав вимог (договір факторингу), згідно з яким ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права кредитора (заставодержателя) стосовно боржника [PERSON] , забезпеченням якого (до примусової реалізації) виступала застава рухомого майна - автомобіля марки DAEWOO LANOS TF69Y, 2006 року випуску, номер об`єкта [NUMBER]. 26 серпня 2022 року, засобами поштового зв`язку, до суду надійшли витребувані докази. Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом установлено, що 03 квітня 2018 року позивач став переможцем електронних торгів по лоту № 269762 з придбання автомобіля марки DAEWOO LANOS TF69Y, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , що підтверджується протоколом проведення електронних торгів від 03 квітня 2018 року № 324083, Актом проведення аукціону із системи електронних торгів арештованим майном від 25 квітня 2018 року № 19199/14.2032. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 27 липня 2018 року № 56448117 вищевказаний автомобіль був обтяжений заставою АТ «Дельта Банк». Згідно з довідкою АТ «Дельта-Банк» від 01 жовтня 2018 року за вих. № 05-3401907, станом на 01 жовтня 2018 року запис про обтяження автомобіля марки DAEWOO, модель LANOS, 2006 року випуску, кузов [NUMBER] , у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутній. Крім того, з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що 04 жовтня 2018 року вказане обтяження було вилучене на підставі Акта придбання з прилюдних торгів від 25 квітня 2018 року № 19199/14.2032. 07 листопада 2018 року право власності на автомобіль DAEWOO LANOS TF69Y, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 12 вересня 2020 року № 68057808 вбачається, що 08 листопада 2019 року за № 27193839 реєстратором Регіональної філії міста Києва тa Київської області ДП «Інформаційний центр» Мiнiстерства юстиції України Біленькою Є. В. було зареєстровано приватне обтяження (застава рухомого майна) з терміном дії до 08 листопада 2024 року; об`єкт обтяження - автомобіль легковий, DAEWOO LANOS TF69Y 2006, номер об`єкта: [NUMBER]; обтяжував: Товариство з обмереженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», боржник: [PERSON] ; підстава: договір відступлення, серія та номер: 992/К, виданий: 16 листопада 2018 року. Також, судом установлено, що 16 листопада 2018 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» був укладений договір № 992/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, а також договір про відступлення прав вимог за договорами застави, відповідно до умов яких та додатків до них, до відповідача перейшли права вимоги до заставодавця [PERSON] за договором № 1104977400. Статтею 572 ЦК України та статтею 1 Законом України «Про заставу» визначено, що застава є способом забезпечення зобов`язань. У силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша-друга статті 590 ЦК України). Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду: від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18 та від 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18 (провадження № 61-18857св19). Так, судом установлено, що станом на 07 листопада 2018 року, тобто на дату реєстрації автомобіля за позивачем, відомості про обтяження спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні, а наступне обтяження за заявою ТОВ «Росвен Інвест уУкраїна» на підставі договору № 992/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 16 листопада 2018 року було зареєстровано 08 листопада 2019 року, коли автомобіль вже було зареєстровано за [PERSON] , який є добросовісним набувачем автомобіля DAEWOO LANOS TF69Y, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , а тому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд вважає наявними підстави для визнання припиненим обтяження рухомого майна, накладеного на автомобіль DAEWOO LANOS TF69Y, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] . а внесений 08 листопада 2019 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис щодо заборони відчуження рухомого майна, право власності на яке зареєстровано за [PERSON] , обмежує права позивача на здійснення ним своїх правомочностей з розпорядження транспортним засобом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи те, що доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на спростування доводів позивача відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 908 грн, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved