Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

У квітні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.05.2019 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 137, судові витрати залишає за собою, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки, відсутня повага та взаєморозуміння, в них різні погляди на життя. В зв`язку з цим виникали сварки та непорозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин. 14.04.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 20.05.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)\~ учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 19.07.2022 року позивач подала до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, після розірвання шлюбу поновити прізвище « [PERSON] », судовий збір залишає за собою та надає до заяви оригінал свідоцтва про шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, з відзивом (запереченням) на позов до суду не зверталась. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 24.05.2019 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 137, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Під час реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач зареєстровані за різними адресами проживання. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). На підставі вказаної норми та заяви позивача, суд вважає можливим відновити позивачу дошлюбне прізвище.

Outcome: approved