Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] до ТОВ «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що їй стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 66124616 про стягнення на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» суми коштів у розмірі 13436,30 грн. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. У провадженні приватного виконавця ВОКО Канцедала О.О. знаходиться виконавче провадження № 66124616 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса ЖМНО Горая О.C., зареєстрованого в реєстрі за № 28054 від 24.02.2021 року. Як вбачається з копії виконавчого напису приватного нотаріуса, вона є боржником за кредитним договором № 631232170 від 14.08.2019 року, укладеним з AT «Альфа банк», правонаступником якого є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», строк платежу за яким настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.12.2020 року по 01 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 12936,30 грн. У той же час, у неї відсутня будь-яка заборгованість за договором, ніякий договір вона не укладала. Розрахунку заборгованості, який би відповідав закону, за кредитним договором перед ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» стягувачем не надано, а наданий розрахунок не ґрунтується на чинному законодавстві, окрім того, виконавчий напис вчинено 24.02.2021, у той же час, як розрахунок заборгованості проведено до 01.03.2021 року. Виконавчий напис вчинено не на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору, що є безумовним порушенням процедури посвідчення виконавчого напису. Докази направлення вимоги про виконання зобов`язання за кредитним договором, а також отримання нею такої вимоги відсутні, так само, як і відсутні докази направлення договору факторингу, який укладений між ТОВ «ЕЛ.ЕН. Груп» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНИ», на який приватний нотаріус ЖМНО Горай О.С. посилається у виконавчому написі. Таким чином, процедуру посвідчення виконавчого напису порушено нотаріусом, а заборгованість, по якій видано виконавчий напис, є спірною. Просить суд визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 28054 від 24.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 12936 грн. 30коп. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на її користь судовий збір у розмірі 908 грн., судовий збір за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову у розмірі 454 грн., витрати на послуги правничої допомоги адвоката у розмірі 3000 грн. В судове засідання позивач не з`явилась, її представник через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, не заперечували щодо винесення заочного рішення. Відповідач - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в судове засідання не забезпечив явку свого представника. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис 24.02.2021 року, за № 28054, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», якому Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 01/12-1 від 01.12.2020року, якому в свою чергу Акціонерним товариством «Альфа Банк» на підставі договору факторингу № 1 від 30.11.2020 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 631232170 від 14.08.2019 року, укладеного з АТ «Альфа Банк» за період з 02.21.2020 року по 01.03.2021 року включно, суму у розмірі: 12936,30 гривень - заборгованість, що складається з: 9 762,55грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3 173,75 - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 13 436,30грн. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 66124616 від 19.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 28054, виданий 24.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з громадянина(-ки) України, яким(якою) є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Буча, реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання (відповідно до поданої стягувачем заяви): Київська обл., м. Київ, вул. Задонецька, буд. 5 місце роботи: ТОВ ЛОТОК, який(-а) є боржником за Кредитним договором № 631232170 від 14.08.2019 р., укладеним з АТ "АЛЬФА БАНК". АТ "АЛЬФА БАНК" відступило право вимоги за кредитним договором № 631232170 від 14.08.2019 року на користь ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН. ГРУП" уклавши Договір Факторингу №1 від 30.11.2020 року. На підставі Договору факторингу № 01/12-1 від 01.12.2020 року право вимоги перейшло від ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН. ГРУП" до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи 37616221, місцезнаходження: 03126, Україна, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6, фактична адреса: 03124, Україна, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6-з, Рахунок у форматі IBAN: [NUMBER] в АТ «Альфа Банк», м. Київ, МФО: 300346, далі іменоване - стягувач, заборгованості за Кредитним договором № 631232170 від 14.08.2019 року. Строк платежу за Кредитним договором № 631232170 від 14.08.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.12.2020р. по 01.03.2021р. Сума заборгованості становить 12 936,30грн. (дванадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість гривень 30 копійок) що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9762,55грн (дев`ять тисяч сімсот шістдесят дві гривні 55 копійок); прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3 173,75грн. (три тисячі сто сімдесят три гривні 75 копійок); за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 13436,30грн (тринадцять тисяч чотириста тридцять шість гривень 30 копійок). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року, зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно приписів ч.2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Згідно приписів ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивач зазначає, що у неї відсутні будь які зв`язки з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», суму заборгованості не визнає, крім того відсутній нотаріально засвідчений кредитний договір. Суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. В матеріалах справи міститься лише копії договору про надання професійної правничої допомоги № 22 від 30.07.2021 року, акту прийняття-передачі наданих послуг від 02 серпня 2021 року, попереднього розрахунку судових витрат, з яких вбачається, що адвокат Солдаткін О.С. надає професійну правничу допомогу [PERSON] , міститься найменування послуг: зустріч, консультація клієнта узгодження правової позиції; отримання доказів для підготовки позовної заяви, виготовлення копій документів; підготовка та подання позовної заяви та вартість послуг в розмірі 3 000грн., ордер на надання правничої допомоги від 02.08.2021 року серія АІ № 1003895 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 5213/10 від 28.08.2014 року, жодного документального підтвердження оплати наданої правової допомоги не надано. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вимога [PERSON] щодо стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи на суму 3000,00грн. не підлягає задоволенню в повному обсязі, як така, що необґрунтована та безпідставна. Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір. Судом встановлено, що позивачем згідно квитанцій сплачено судовий збір у розмірі 908,00грн. за подання позовної заяви та 454,00грн за подачу заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial