Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - відповідач, АТ «Райффайзен Банк Аваль»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] (далі - третя особа-1, [PERSON] ), в якому просить визнати, що залишок несплаченої заборгованості за кредитним договором № 2203292562 від 25.06.2008 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпровського районного відділення Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , складає 25 581,48 доларів США, та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.06.2008 року між [PERSON] (далі - Позичальник) та АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпровського районного відділення Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк) було укладено кредитний договір № 2203292562 (далі - Кредитний договір № 2203292562 від 25.06.2008 року), відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит у розмірі 100 000,00 доларів США. Крім того, 25.06.2008 року між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпровського районного відділення Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено іпотечний договір (далі - Іпотечний договір від 25.06.2008 року), відповідно до умов якого позивач передав банку в іпотеку квартиру [ADDRESS] у рахунок забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 2203292562 від 25.06.2008 року. Також 27.01.2011 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договір № 2203292562 від 25.06.2008 року, відповідно до умов якого сторони погодили, що на дату укладення угоди заборгованість Позичальника зі сплати суми кредиту становить 74 444,20 доларів США, заборгованість зі сплати процентів - 28 415,39 доларів США. Крім того, сторонами погоджено новий графік погашення кредиту. Так, після підписання Додаткової угоди № 1 до Кредитного договір № 2203292562 від 25.06.2008 року, заборгованість Позичальника складалася виключно з тіла кредиту у розмірі 102 859,59 доларів США. [INFO] [PERSON] помер та на день смерті Позичальника заборгованість за Кредитним договором № 2203292562 від 25.06.2008 року складалася виключно з тіла кредиту і становила 101 619,42 доларів США (враховуючи погашення Позичальником заборгованості у період часу з 27.01.2011 року по 25.07.2011 року на загальну суму 1 240,17 доларів США). Крім того, 27.01.2011 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») було укладено Договір РХ 027/000/201032 добровільного страхування від нещасних випадків та здоров`я на випадок хвороби (далі - Договір РХ 027/000/201032 від 27.01.2011 року), вигодонабувачем за яким є АТ «Райффайзен Банк». Страхова сума за ризиками, визначеними у п.п. 6.4. Договору РХ 027/000/201032 від 27.01.2011 року, становить 606 113,60 грн. Відтак, внаслідок виплати АТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхового відшкодування на користь АТ «Райффайзен Банк», розмір обов`язків [PERSON] повинен бути зменшений на суму страхової виплати та становить 25 581,48 доларів США (101 619,42 доларів США - 606 113,60 грн. (відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 05.08.2011 року 1$ = 7,9712 грн.) = 25 581,48 доларів США). Вказує, що він є іпотекодавцем за борговими зобов`язаннями Позичальника та 15.07.2017 року отримав від Банку вимогу № 114/5-158904 про усунення порушення за Кредитним договором № 2203292562 від 25.06.2008 року та Іпотечнии договором від 25.06.2008 року, відповідно до якої відповідач вимагає сплатити заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 101 619,42 доларів США та 928,21 доларів США заборгованості за відсотками. Вказує, що з метою уникнення звернення стягнення на його майно, має намір виконати основне зобов`язання за боржника, проте розмір зобов`язання, сплати якого вимагає Банк, є завищеним та таким, що не відповідає умовам договірних відносин, які виникли між Банком та [PERSON] , що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Крім того, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019 року справу було передано судді Дніпровського районного суду м. Києва Марфіній Н.В. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.09.2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] про встановлення розміру боргу за кредитним договором передано за підсудністю для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2019 року справу було передано судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошину В.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] про встановлення розміру боргу за кредитним договором передано за підсудністю для розгляду до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2020 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2020 року прийнято до провадження та в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] про встановлення розміру боргу за кредитним договором, та підготовче засідання у справі призначено на 01.09.2020 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2020 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 03.12.2020 року, за заявою позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2020 року, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 17.12.2020 року. 17.12.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2020 року у зв`язку із задоволенням клопотання позивача, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198, п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 24.03.2021 року. 09.03.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Майтапової В.Ю. надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів EasyCon. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Майтапової В.Ю. про проведення судового засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] , про встановлення розміру боргу за кредитним договором, у режимі відеоконференції відмовлено. 24.03.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Майтапової В.Ю. надійшла заява про відкладення розгляду справи. 24.03.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи без фіксування технічними засобами. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2021 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 08.07.2021 року. 02.07.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Майтапової В.Ю. надійшла заява без застосування електронного цифрового підпису про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів EasyCon. 02.07.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Майтапової В.Ю. надійшла заява без застосування електронного цифрового підпису про визнання позову. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Майтапової В.Ю. про проведення судового засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON] , про встановлення розміру боргу за кредитним договором, у режимі відеоконференції відмовлено. 08.07.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 08.07.2021 року, без фіксування технічними засобами. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.07.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] про встановлення розміру боргу за кредитним договором, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 29.11.2021 року. 29.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. 29.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Майтапової В.Ю. надійшла заява, в якій остання просила суд визнати, що залишок несплаченої заборгованості за кредитним договором № 2203292562 від 25.06.2008 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпровського районного відділення Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , складає 25 581,48 доларів США. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, у судовому засіданні оголошено перерву до 02.02.2022 року. 02.02.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи. 02.02.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - Пасечник Ю.А. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника АТ «Райффайзен Банк Аваль», в якій остання зазначила про те, що відповідач частково визнає позовні вимоги на суму 25 581,48 доларів США. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.02.2022 року, у зв`язку із задоволенням клопотання позивача, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 12.05.2022 року. 12.05.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - Науменко О.В. надійшла заява, без застосування електронного цифрового підпису, про розгляд справи за відсутності представника АТ «Райффайзен Банк Аваль», в якій остання зазначила про те, що відповідач частково визнає позовні вимоги на суму 25 581,48 доларів США. 12.05.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2022 року залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , про встановлення розміру боргу за кредитним договором, - Акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - третя особа-2, АТ «Українська пожежно-страхова компанія»). Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2022 року, у зв`язку із залученням третьої особи, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 08.09.2022 року. 07.09.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Коваленко С.О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника АТ «Райффайзен Банк Аваль», в якій остання просила суд визнати, що залишок несплаченої заборгованості за кредитним договором № 2203292562 від 25.06.2008 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпровського районного відділення Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , складає 25 581,48 доларів США. В судове засідання 08.09.2022 року учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Позивач у заяві від 29.11.2021 року просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача у заяві 07.09.2022 року просив розглядати справу за його відсутності. Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що 25.06.2008 року між [PERSON] (далі - Позичальник) та АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпровського районного відділення Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Кредитор) було укладено кредитний договір № 2203292562 (далі - Кредитний договір № 2203292562 від 25.06.2008 року), відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його відповідно до Умов кредитування за програмою кредитування «Кредит під заставу нерухомості» на наступних умовах: сума кредиту - 100 000,00 доларів США; кошти видаються на: 98 039,22 доларів США - споживчі цілі; 1 960,78 доларів США - оплата комісії за надання кредиту; виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором забезпечується іпотекою нерухомості - квартирою [ADDRESS] ; строк кредитування - 84 місяці; дата остаточного повернення кредиту - 25.06.2015 року; процентна ставка - 14% річних; сплата Позичальником щомісячного ануїтетного платежу - 1 874,00 доларів США; дата погашення щомісячних ануїтетних платежів - 25 числа кожного календарного місяця протягом строку кредиту (а. с. 6 - 13). 25.06.2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпровського районного відділення Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Іпотекодержатель) та [PERSON] , майновим поручителем в частині майна якого є [PERSON] та [PERSON] (далі - Іпотекодавці) було укладено іпотечний договір, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук І.І. за реєстровим № 3747 (далі - Іпотечний договір від 25.06.2008 року), відповідно до умов якого Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить Іпотекодавцям на праві власності в рівних частках кожному (по 1/3 частині) (а. с. 19 - 23). Відповідно до п. 2.1. Іпотечного договору від 25.06.2008 року, іпотека відповідно до цього Договору забезпечує повне виконання грошових зобов`язань [PERSON] (далі - Позичальник), що вививають та/або виникнуть у майбутньому з Кредитного договору № 2203292562 від 25.06.2008 року, укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому. 27.01.2011 року між [PERSON] (далі - Позичальник) та АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпровського районного відділення Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Кредитор) було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 2203292562 від 25.06.2008 року (далі - Додаткова угода № 1 від 27.01.2011 року), відповідно до умов якої сторони погодили збільшити строк кредиту на 156 календарних місяців, у зв`язку із чим: п. п. 1.6., 1.7. Кредитного договору № 2203292562 від 25.06.2008 року викладено в наступній редакції: «Дата остаточного погашення кредиту - 25.06.2028 року. Строк кредиту (строк користування кредитом) складає 240 місяців» (а. с. 14 - 15). Відповідно до п. п. 2.1., 2.2. Додаткової угоди № 1 від 27.01.2011 року, станом на дату укладення цієї Додаткові угоди фактична заборгованість Позичальника за Кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 74 444,20 доларів США (фактична заборгованість за сумою кредиту. Станом на дату укладення цієї Додаткові угоди фактична заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав складає 29 082,63 доларів США, у тому числі: 667,24 доларів США - заборгованість з погашення суми кредиту; 28 415,39 доларів США - заборгованість з погашення процентів. Як визначено у п. п. 2.3., 2.4. Додаткової угоди № 1 від 27.01.2011 року, на підставі цієї Додаткової угоди з 27.01.2011 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику. Позичальник зобов`язується здійснити погашення заборгованості у майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди. Як визначено у ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як визначено у ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 546 ЦК України встановлює види забезпечення виконання зобов`язання та зазначає, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За змістом ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. За правилами ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Як визначено у ч. 11 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. 27.01.2011 року між [PERSON] (далі - Страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Страховик) було укладено Договір РХ 027/000/201032 добровільного страхування від нещасних випадків та здоров`я на випадок хвороби (далі - Договір РХ 027/000/201032 від 27.01.2011 року), вигодонабувачем за яким є АТ «Райффайзен Банк». Страхова сума за ризиками, визначеними у п.п. 6.4. Договору РХ 027/000/201032 від 27.01.2011 року, становить 606 113,60 грн. Строк дії договору - до 27.01.2012 року (а. с. 25). Відповідно до п. 12 Договору РХ 027/000/201032 від 27.01.2011 року, страхова виплата, що має бути сплачена за договором, сплачується вигодонабувачу в рахунок погашення фактично заборгованості Страхувальника за кредитним договором на день настання страхового випадку. При цьому Страхувальник не звільняється від виконання зобов`язань за кредитним договором в строки, передбачені зазначеним кредитним договором. Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 994 ЦК України, у разі смерті страхувальника, який уклав договір особистого страхування на користь третьої особи, його права та обов`язки можуть перейти до цієї особи. Згідно ст. 985 ЦК України, страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Зазначене положення міститься і в ст. З Закону України «про страхування». За змістом наведених норм закону можливо зробити висновок, що договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов`язків останнього. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що 06.08.2011 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві складено відповідний актовий запис № 13812 (а. с. 24). Як визначено у п. 11 Договору РХ 027/000/201032 від 27.01.2011 року, Страховик зобов`язаний виплатити відшкодування страхової виплати в сумі, що не перевищує суми фактичної заборгованості Страхувальника за кредитним договором на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 12 Договору РХ 027/000/201032 від 27.01.2011 року, страхова виплата, що має бути сплачена за договором, сплачується вигодонабувачу в рахунок погашення фактично заборгованості Страхувальника за кредитним договором на день настання страхового випадку. Так, Страховик звернувся до АТ «Райффайзен Банк», який є вигодонабувачем за Договором РХ 027/000/201032 від 27.01.2011 року, з листом від 23.11.2011 року, в якому повідомив про смерть Страхувальника (а. с. 27). Отже, оскільки [PERSON] помер під час дії Договору РХ 027/000/201032 від 27.01.2011 року, вигодонабувачем - АТ «Райффайзен Банк» - вчасно подано заяву про виплату страхового відшкодування, то внаслідок виплати АТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхового відшкодування у розмірі 606 113,60 грн., розмір заборгованості за Кредитним договором повинен був бути зменшеним на суму страхового відшкодування. Разом з тим, 15.07.2019 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до [PERSON] із вимогою за вих. № 114/5-158904 про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору, відповідно до якої прострочена заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 2203292562 від 25.06.2008 року станом на 04.07.2019 року становить 101 619,42 доларів США (заборгованість по кредиту, у тому числі, прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 46 469,15 доларів США) та 928,21 доларів США (заборгованість по відсоткам) (а. с. 28). Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Як визначено у ч. 3 ст. 42 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель чи наступний іпотекодержатель може виконати основне зобов`язання за боржника з наслідками, аналогічними вищенаведеним, і попередній іпотекодержатель зобов`язаний прийняти таке виконання. Наступний іпотекодержатель, який сплачує повну суму основного зобов`язання попередньому іпотекодержателю, вважається особою, на користь якої здійснене відступлення прав попереднього іпотекодержателя за іпотечним договором. Майновий поручитель, який виконав основне зобов`язання повністю або в частині, має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми. Враховуючи, що на момент укладення між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк» Додаткової угоди № 1 від 27.01.2011 року фактична заборгованість Позичальника за Кредитним договором по сплаті суми кредиту становила 74 444,20 доларів США, а станом на день смерті останнього - 101 619,42 доларів США, та те, що АТ «Українська пожежно-страхова компанія» було сплачено АТ «Райффайзен Банк», як вигодонабувачу, в рахунок погашення фактичної заборгованості Страхувальника за кредитним договором страхову виплату у розмірі 606 113,60 грн., суд вважає, що розмір заборгованості за кредитом повинен бути зменшений на суму страхової виплати. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). За приписами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Більш того, 29.11.2021 року представником відповідача подано заяву про визнання позову. Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем. За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи заяву представника відповідача про визнання позову, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як визначено у ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, позивачем при зверненні до Дніпровського районного суду м. Києва з даним позовом за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № ПН13508 від 27.08.2019 року. Оскільки відповідач визнав позов, то з державного бюджету підлягає повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто, 384,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 384,20 грн. у відшкодування судових витрат. Роз`яснити сторонам у справі, що відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved