Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У січні 2021 року до суду надійшла позовна заява АТ «Альфа-Банк». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір відступлення прав вимоги. Між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №213 та договір кредиту №1374. Також укладено Іпотечний договір, відповідно до якого, на забезпечення виконання основого зобов`язння, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: житловий будинок та земельні ділянки. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. Проте, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області накладено арешт та заборону відчуження на іпотечне майно, що унеможливлює АТ «Альфа-Банк» розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно боржника. Враховуючи викладене, позивач просить скасувати арешт накладений на нерухоме майно, яке належить АТ «Альфа-Банк», що накладений Броварським міськрайонним судом Київської області та стягнути із відповідачів витрати по сплаті судового збору. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача АТ «Альфа Банк» не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином, відзив не подали. Причини неявки суду невідомі. Обставини справи, що встановлені судом 21 серпня 2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основого зобов`язння, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: житловий будинок та земельні ділянки. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір відступлення прав вимоги. Установлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа №361/2567/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Ухвалою суду від 07 травня 2018 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення даного позову задоволено частково, накладено арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що на праві власності належить [PERSON] . Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2019 року позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто на його користь з [PERSON] заборгованість за договором позики від 02 листопада 2015 року в розмірі 123000 грн., інфляційні втрати за період 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року в розмірі 34686 грн., три проценти річних від простроченої суми за період 01 січня 2016 року по 18 квітня 2018 року в розмірі 8481 грн. 95 коп., витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 11453 грн. та судовий збір у розмірі 1661 грн. 68 коп. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] на дане рішення суду задоволено частково, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2019 року скасовано у зв`язку із порушенням норм процесуального права та ухвалено у справі нове судове рішення. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 02 листопада 2015 року в розмірі 123000 грн., інфляційні втрати за період 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року в розмірі 34686 грн., три проценти річних від простроченої суми за період 01 січня 2016 року по 18 квітня 2018 року в розмірі 8481 грн. 95 коп., витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 11453 грн. та судовий збір у розмірі 1661 грн. 68 коп. В решті частини позовних вимог [PERSON] відмовлено. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта видно, що майно АТ «Альфа Банк», а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] знаходиться під обтяженням згідно ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2021 року, реєстраційний номер обтяження: 38563496. Також, будинок та земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , знаходяться під іпотекою, реєстраційний номер обтяження 3544291. Згідно до Єдиного реєстру судових рішень видно, що 21 квітня 2022 року Броварським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №361/2567/18. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі статтею 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Статтями 575, 577 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частиною шостою статті 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частина сьома статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Банк, звертаючись до суду з позовом, вказував про порушення його прав як іпотекодержателя накладенням судом арешту на спірне майно в порядку забезпечення позову у справі про стягнення боргу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову. У справі, у якій вжито заходи забезпечення позову, предметом позову були вимоги про стягнення боргу. Разом з цим, спірне нерухоме майно є предметом іпотеки. Накладення арешту на заставлене майно не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги в майбутньому і не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених Законом України «Про іпотеку», оскільки відповідно до статті 1 зазначеного Закону іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №331/3944/18 (провадження № 61-11311св19), підстави відступити від зазначеного висновку суд не встановив. Чинним законодавством передбачений вичерпний перелік способів зняття арешту, накладеного на підставі судового рішення про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: скасування судом заходів забезпечення позову з власної ініціативи або за клопотанням учасника справи; скасування ухвали суду про забезпечення позову в порядку оскарження до суду вищої інстанції. Згідно із частиною п`ятою статті 4 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262 «Про доступ до судових рішень» судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень. Установлено, що 21 квітня 2022 року Броварським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №361/2567/18. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ «Альфа Банк» задоволенню не підлягають, оскільки обраний позивачем спосіб захисту своїх прав суперечить чинному законодавству.

Outcome: dismissed