Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

07.09.2022 року адвокат Шуріна Наталія Романівна діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , просить заборонити останньому строком на 6 місяців перебувати в місці проживання постраждалої [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань менше 600 м до місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; інших місць частого відвідування постраждалою [PERSON] ; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити особисто і через третіх осіб переслідувати постраждалу та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] є сином заявниці [PERSON] . [PERSON] неодноразово перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчиняє скандали, під час яких виражається грубою, нецензурною лексикою та погрожує фізичною розправою. [PERSON] неодноразово зверталась у правоохоронні органи про вчинення насильства у сім`ї. При проведенні перевірок, факти вчинення насильства у сім`ї [PERSON] підтверджувались. На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , яка належить останній на праві власності. Кривдник [PERSON] неодноразово ображав та погрожував фізичним насиллям [PERSON] . Таке насилля триває протягом кількох років. 13.07.2022 близько 19 год. [PERSON] вкотре вчинив домашнє насильство щодо своєї матері, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Працівниками поліції складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника терміном на 9 діб. 31.07.2022 близько 19 год. кривдник знову вчинив психологічне домашнє насильство щодо своєї матері, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Працівниками поліції складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника терміном на 9 діб. 23.08.2022 близько 19 год. 30 хв. кривдник в черговий раз вчинив психологічне домашнє насильство щодо своєї матері, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Працівниками поліції складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника терміном на 9 діб. У зв`язку з чим [PERSON] є особою неодноразово постраждалою від домашнього насильства, а тому змушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 08.09.2022 заяву прийнято до провадження і призначено судовий розгляд. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, пославшись на викладені у заяві обставини. Просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви, що відповідно до ч.2 ст.350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, [PERSON] є сином [PERSON] . Як вбачається із договору купівлі-продажу квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . З витягу з Реєстру територіальної громади №89070 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб у даній квартирі немає. Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п.п.3, 7, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно ч.2 та ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Особа, яка постраждала від домашнього насильства-особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник-особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). В обґрунтування вимог заявник покликається на те, що її син [PERSON] постійно та систематично вчиняє відносно неї дії, пов`язані з словесними образами та погрозами. На підтвердження зазначеного факту заявником до поданої заяви надано наступні докази: -відповіді з відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області з яких вбачається, що заявниця неодноразово зверталась з приводу неправомірних дій свого сина [PERSON] - [INFO] , 31.07.2022. За результатами розгляду поданих заяв на [PERSON] винесено терміновий заборонний приписи та складено протоколи про адміністративне. -термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] від 13.07.2022, 31.07.2022 та 23.08.2022 року, з яких вбачається, що останній вчиняв психологічне насильство відносно заявника. -постанови Сихівського районного суду м. Львова від 02.08.2022 та 12.08.2022, з яких вбачається, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї матері [PERSON] . На [PERSON] накладено адміністративні стягнення у виді штрафу та громадських робіт. Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявник [PERSON] зазнала зі сторони заінтересованої особи домашнього насильства у формі психологічного насильства, а відтак, наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення заінтересованою особою насильства відносно заявника у майбутньому та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. Враховуючи викладене, з метою запобігання та протидії психологічному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заявника. На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника. Приймаючи рішення в частині заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, а саме квартирі за адресою [ADDRESS] , суд враховує наступне. Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 у справі №754/11171/19 вказав, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Оцінюючи пропорційність втручання у право користування нерухомим майном [PERSON] , суд бере до уваги той факт, що насильство зі сторони [PERSON] мало систематичний характер, могло спричинити настання тяжких або особливо тяжких наслідків, а тому такий захід є пропорційним легітимній меті втручання у право користування нерухомим майном. Враховуючи, що заявником не доведено необхідності застосування обмежувальних заходів строком на шість місяців, суд, враховуючі конкретні обставини справи, вважає за доцільне визначити тимчасові обмеження [PERSON] строком на чотири місяці. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial