Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач 1) та [PERSON] (далі за текстом відповідач 2), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 7670,92 доларів США, що за курсом 26,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.05.2020 складає 206731,29 грн. станом на 04.05.2020 за кредитним договором № НАFQG101270007 від 26.07.2007, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3100,97 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору НАFQG101270007 від 26.07.2007 відповідач-1 [PERSON] отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит. Згідно договору, позивач зобов`язався надати відповідачу-1 кредит у розмірі 40206,80 доларів США на термін до 23.07.2027, а відповідач-1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язання за договором НАFQG101270007 від 26.07.2007, між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем-2 [PERSON] 26.07.2007 укладено договір поруки,\~\~відповідно до якого поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та видав відповідачу-1 кредитні кошти в розмірі 40206,80 доларів США. В порушення умов кредитного договору , відповідач-1, свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 26.07.2007 було укладено кредитний договір НАFQG101270007, згідно якого відповідач отримав від банку 40206,80 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором НАFQG101270007 від 26.07.2007 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до п. 1 якого поручитель [PERSON] зобов`язується відповідати перед банком солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх зобов`язань за іпотечним договором НАFQG101270007 від 26.07.2007. З розрахунку заборгованості за договором НАFQG101270007 від 26.07.2007, вбачається, що станом на 04.05.2020 загальна сума заборгованості становить 7670,92 доларів США, що складається з 3% річних від простроченої суми. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст.509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. За ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. \~ \~ \~ \~Згідно статей\~526, 527, 530 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.1ст. 598\~ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За ч. 1\~ст.553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 2\~ст.554 ЦК України\~поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1\~ст.554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Так, застосування індексу інфляції за прострочення зобов`язання виплатити суму боргу ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором НАFQG101270007 від 26.07.2007, відповідачі мають заборгованість станом на 01.09.2020 у розмірі 7670,92 доларів США, що за курсом 26,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.05.2020 складає 206731,29 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення Відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 27 жовтня 2010 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави відповідача. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № НАFQG101270007 від 26.07.2007 року в розмірі 43033,20 доларів США. Звернуто стягнення суми боргу за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" № НАH2A000030029 від 06.08.2003 на квартиру, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу на підстві договору іпотеки НАFQG101270007 від 26.07.2007 року ПАТ КБ "Приватбанк" укладанням від імені [PERSON] договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ "Приватбанк"повноважень необхідних для здійснення продажу. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Таким чином, винесення рішення Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 19.12.2011 не припиняє договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів лише частину виниклої заборгованості, а саме у розмірі 7670,92 доларів США, що за курсом 26.95, відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.05.2020 року складає 206731,29 гривень, яка складається з заборгованості 3% річних від простроченої суми за період з 28.10.2010 по 04.05.2020, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Пунктом 12 Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», визначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533\~ЦК України. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 по справі № 373/2054/16-п, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом, на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти, фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошових еквівалентів в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи та послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом та договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду в постанові 464/3790/16-ц від 16.01.2019 року зазначила, що була висловлена правова позиція з цього приводу, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-134цс18. Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 23.10.2019 року у справі 723/304/16-ц. Таким чином, стягненню з відповідачів підлягає стягнення заборгованість у доларах без визначення еквівалента суми боргу в національній валюті. За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved