Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

15.11.2021 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS] . Квартира не приватизована та перебуває у комунальній власності. У вказаній квартирі окрім неї ще зареєстрована відповідачка та син позивачки - [PERSON] . Однак, [PERSON] на протязі трьох років в квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні житла не бере, її особистих речей не має, почала зловживати спиртними напоями та стала проживати з своїм співмешканцем в його будинку по [ADDRESS] . Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 29.12.2021 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовну заяву підтримують у повному обсязі та просять її задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, на адресу зареєстрованого місця проживання було направлено копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження, заяв чи клопотань до суду не надала. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що позивачка є квартиронаймачем вказаної квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки № 10084 від 08.11.2021 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.6) Факт не проживання відповідачки у вказаній квартирі підтверджується Актами обстеження матеріально-побутових умов, складених депутатом Обухівської міської ради Купріянчик Аліною Ігорівною, в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-7). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Установивши, що позивачка надала докази на підтвердження того, що відповідачка відсутня у належній позивачці квартирі без поважних причин понад один рік, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачує, добровільно залишила житлове приміщення, оскільки доказів примусового її виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачем і відповідачкою щодо збереження за нею права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивачка довела заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є достатнім для його реалізації уповноваженим органом. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved