Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

ТОВ "Вердикт Капітал" звернулося в суд з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.11.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики № 3191716342-20659 "Проста позика", відповідно до якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" надав їй грошові кошти, в сумі 2 500,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Вказаний Договір було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 3191716342-20659 від 15.11.2020 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію", ч.1 ст. 205 ЦК України. Перерахування грошових коштів на картку відповідача було здійснено за допомогою компанії ТОВ "Універсальні платіжні рішення", яка в свою чергу зобов`язалась надавати технічну можливість в перерахуванні коштів на картку відповідача. Відповідно до п.п. 2.3 Договору позики, дата видачі кредиту 15.11.2020 р., дата повернення кредиту - 29.11.2020 року (включно). Відповідно до п. 2.5 вказаного Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.п. 2.3 Договору, плата за користування кредитом встановлена у розмірі 1,95% за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7 Договору встановлено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування кредитом починається у дату списання кредитних коштів з Рахунку товариства і закінчується у дату зарахування сум кредиту та плати за користування кредитом на рахунок Товариства. 23.06.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 23-06/20, відповідно до умов якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" зобов`язалось передати за плату ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, вказаним в реєстрах боржників. 23.06.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було підписано Додаток №2 до Договору, відповідно до якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за Договором позики, укладеним із [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання за Договором № 3191716342-20659 від 15.11.2020 року належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 05.10.2021 року утворилась заборгованість, в сумі 18 271,60 грн., з яких: 2 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 686 грн. заборгованість за відсотками, нарахована за акційною відсотковою ставкою; 14 905,48 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована відповідно до п. 9.7 Договору; 180,12 грн. - індекс інфляції. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не сплачує. Враховуючи викладене, просять позов задовольнити, стягнути суму заборгованості, в розмірі 18 271,60 грн; витрати по сплаті судового збору, в сумі 2270 грн. та витрати на правничу допомогу, в сумі 9000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 15.11.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики № 3191716342-20659 "Проста позика", відповідно до якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" надав відповідачу грошові кошти, в сумі 2500 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Вказаний Договір було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 3191716342-20659 від 15.11.2020 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію", ч.1 ст. 205 ЦК України. Перерахування грошових коштів на картку відповідача було здійснено за допомогою компанії ТОВ "Універсальні платіжні рішення", яка в свою чергу зобов`язалась надавати технічну можливість в перерахуванні коштів на картку відповідача. Відповідно до п. п. 2.3 Договору позики, дата видачі кредиту 15.11.2020 р., дата повернення кредиту - 29.11.2020 року (включно). Відповідно до п. 2.5 вказаного Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. п. 2.3 Договору, плата за користування кредитом встановлена у розмірі 1,95% за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7 Договору встановлено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значені, за фактичну кількість днів, користування кредитом починається у дату списання кредитних коштів з Рахунку товариства і закінчується у дату зарахування сум кредиту та плати за користування кредитом на рахунок Товариства. 23.06.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 23-06/20, відповідно до умов якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" зобов`язалось передати за плату ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, вказаним в реєстрах боржників. 23.06.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було підписано Додаток №2 до Договору, відповідно до якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за Договором позики, укладеним із [PERSON] . З позову вбачається, що заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором, станом на 05.10.2021 року, становить 18 271,60 грн., з яких: 2 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 686 грн. заборгованість за відсотками, нарахована за акційною відсотковою ставкою; 14 905,48 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована відповідно до п. 9.7 Договору; 180,12 грн. - індекс інфляції. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що заборгованість за кредитним № 3191716342-20659 від 15.11.2020 року [PERSON] в добровільному порядку ТОВ "Вердикт Капітал" не повернула, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ "Вердикт Капітал" слід стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором, в сумі 18271,60 грн. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню. Так, Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження вказаних витрат суду надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 05.03.2021 року укладеного з позивачем, заяву про надання юридичної допомоги від 24.11.2021 року, акт приймання -передачі реєстру боржників № 6 від 03.06.2021 року до Договору відступлення прав вимоги № 23-06/20 від 23.06.2020 року, витяг з акту №4 про надання юридичної допомоги від 28.11.2021 року. Таким чином суд вважає, що позивачем доведено, що ним понесені витрати на правову допомогу, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати в сумі 9000 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, в сумі 2270 грн.

Outcome: approved