Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

18.07.2022 року до суду надійшла заява [PERSON] про усиновлення. Ухвалою суду від 22.07.2022 року заяву [PERSON] було залишено без руху. 04.08.2022 року до суду надійшла заява [PERSON] про усунення недоліків заяви про усиновлення дитини. У своїй заяві про усиновлення дитини заявник просить усиновити ним неповнолітнього [PERSON] , внести зміни до актового запису про народження дитини вказавши заявника батьком дитини, відповідно змінити прізвище дитини та по-батькові, місце та дату народження дитини залишити без змін. Вимоги заяви мотивовано тим, що заявник одружився з матір`ю дитини [PERSON] . Разом із хлопчиком та його матір`ю заявник проживає однією сім`єю майже три роки. Заявник ставиться до дитини як до рідного сина, так само і хлопчик сприймає заявника як батька. Дитина має добрий стан здоров`я та займається плаванням. Заявник відчуває спорідненість з дитиною, займається його вихованням та матеріально забезпечує. При цьому, біологічний батько дитини життям сина не цікавиться від самого його народження, не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріального забезпечення, не цікавиться ним. Натомість дитина потребує батьківської турботи і оскільки дружина заявника знаходиться у стані вагітності, хлопчик не повинен відчувати різниці між ним та майбутньою дитиною. Хлопчик повинен відчувати заявника своїм повноцінними батьком, що можливо досягнути шляхом усиновлення. Заявник вказує, що зможе забезпечити стабільні та гармонійні умови життя дитини. Заявник матеріально забезпечений та має усі можливості для усиновлення дитини. Заявник проживає у квартирі зі всіма зручностями, що підтверджується Актом про обстеження умов проживання, працює у ТОВ «ДСЛ-2010» на посаді начальника виробництва, обмежено дієздатним чи недієздатним не визнавався, має добрий стан здоров`я, інфекційними хворобами, у тому числі ВІЛ не хворіє. Наркотичних речовин заявник не приймає, спиртними напоями не зловживає, на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває, батьківських прав не позбавлявся, до кримінальної відповідальності не притягувався, зі станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення заявник обізнаний. Ухвалою суду від 04.08.2022 року відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Протокольною ухвалою суду від 22.09.2022 року закрите підготовче провадження у справі та суд перейшов до розгляду справи по суті у відкритому судовому засіданні. Представники заінтересованих осіб Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації і Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду не з`явились, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи за відсутності представників заінтересованих осіб. Заінтересована особа - біологічний батько дитини [PERSON] до суду не з`явився, причини неявки суд не повідомив, викликався в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному Інтернет-сайті судової влади. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги своєї заяви про усиновлення дитини з підстав викладених у ній та додатково пояснив суду, що вже четвертий рік проживає з дитиною та його матерією однією сім`єю і має бажання усиновити дитину [PERSON] , ураховуючи також що скоро народиться спільна дитина та хлопчик не має відчувати будь-якої різниці з майбутньою дитиною, необхідно щоб обидві дитини носили прізвище « [PERSON] ». Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та пояснила суду, що заявник добра, чесна та найкраща людина у світі і обидві дитини мають носити його прізвище. У судовому засіданні суд заслухав думку дитини [PERSON] , який зазначив, що має бажання аби заявник його усиновив і суть усиновлення йому зрозуміла. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та думку дитини, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. В матеріалах справи міститься копію особової справи про усиновлення дитини. Усиновлювач: [PERSON] . Дитина: [PERSON] , [INFO] [PERSON] народився [INFO] у м. Києві та його батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.05.2015 року у справі №755/6822/15-ц, [PERSON] , [INFO] , позбавлений батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 17-19). За змістом заяви [PERSON] на адресу начальника служби у справах дітей та сім`ї від 05.07.2022 року, дитина не заперечує щодо його усиновлення [PERSON] , який є чоловіком його матері (а.с. 13). Мати дитини є громадянкою України та надала нотаріально посвідчену заяву від 28.06.2022 року про те, що вона діючи добровільно та без отримання будь-якої винагороди, дає згоду на усиновлення її чоловіком її малолітнього сина та на зміну прізвища і по-батькові дитини (а.с. 14-16). Заявник є громадянином України, що підтверджується копією паспорту заявника (а.с. 4-6). Заявник є чоловіком матері дитини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Стан здоров`я заявника добрий, що підтверджується висновком про стан здоров`я №465, сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду та медичною довідкою про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів (а.с. 8-10). Заявник до кримінальної відповідальності не притягувався, знятої та непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 11). Умови проживання у кв. [ADDRESS] добрі, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 07.07.2022 року (а.с. 20). Згідно висновку №103/3263/41/3 від 14.07.2022 року, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 22-24). Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. За змістом ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Статтями 310, 311 ЦПК України передбачено, що заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника; 3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; 4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; 5) інші документи, визначені законом. Згідно ст.ст. 313, 314 ЦПК України, суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. За результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. За змістом ст. 171 СК України, враховується думка дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу) (ст.ст. 207, 208 СК України). Статтею 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується (ст. 211 СК України). Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони, зокрема, позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. На усиновлення дитини, яка не має батьків і перебуває у закладі охорони здоров`я або навчальному закладі, потрібна письмова згода цього закладу (ст.ст. 218, 219 СК України). Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст.ст. 223, 224, 225 СК України). Аналізуючи наявні у справі докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про задоволення заяви щодо усиновлення дитини, оскільки в матеріалах справи наявні всі передбачені чинним законодавством України документи, що дозволяють заявнику усиновити дитину, встановлено в судовому засіданні, що дитина, як і заявник, бажає цього усиновлення і заявник за своїм станом здоров`я та рівнем матеріального забезпечення може і бажають виховувати дитину, піклуватися про неї, здатний забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя дитини. У судовому засіданні не встановлено будь-яких підстав, передбачених чинним законодавством України, відповідно до яких усиновлення не може бути проведене. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що усиновлення здійснюється виключно в інтересах заявника та неповнолітньої дитини і вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки усиновлення, що проводиться в інтересах дитини спрямоване на забезпечення стабільних і гармонійних умов життя неповнолітньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved