Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 81), до відповідача [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , визнання права користування квартирою за позивачами, поновлення терміну для реєстрації їх місця проживання, а також зобов`язання Львівської міської ради здійснити реєстрацію місця проживання останніх та внести зміни в договір найму житлового приміщення, вказавши [PERSON] основним квартиронаймачем. В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 03.09.1992 №486 [PERSON] із сім`єю: дружина [PERSON] , сини [PERSON] та [PERSON] видано ордер на жиле приміщення №002537, а саме: квартиру [ADDRESS] . Останні тривалий час проживають за вищевказаною адресою, окрім відповідача [PERSON] , який залишився проживати в квартирі [ADDRESS] разом із сім`єю. Рішенням Залізничного районного суду від 13.05.2022 позов [PERSON] задоволено, визнано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з чим Залізничним РВВС м.Львова останніх знято з місця реєстрації за вищевказаною адресою. Вказали, що [INFO] основний квартиронаймач квартири [ADDRESS] [PERSON] помер. Протягом тривалого часу позивачам не вдавалось зареєструватись за фактичним місцем проживання. Відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад двадцять років, не вносив плату за комунальні послуги щодо утримання житла, не брав участі у здійснені поточного та капітального ремонту, його особистих речей у квартирі немає, при цьому, жодних перешкод у користуванні квартирою останньому не чинилось, він добровільно виявив бажання залишитись проживати за іншою адресою. Вказали, що відповідач не погоджується на добровільне звернення з заявою про відмову від користування житловим приміщенням. Факт реєстрації відповідача порушує право позивачів на вільне розпорядження і користування спірним майном, зокрема, позбавляє можливості зареєструвати їх місце проживання та приватизувати квартиру, оформити субсидію. Окрім цього, просять суд зобов`язати Львівську міську раду здійснити реєстрацію місця проживання останніх та внести зміни в договір найму житлового приміщення, вказавши [PERSON] основним квартиронаймачем. Представник позивачів [PERSON] в судовому засідання позов підтримав з підстав, що у такому викладені, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав\~відзив на позовну заяву. Представник відповідача Львівської міської ради Феник Л.М. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та визнання за позивачами права користування квартирою [ADDRESS] , однак просила суд відмовити у задоволенні решти позовних вимог. Додатково зазначила, що квартира [ADDRESS] закріплена за [PERSON] підрозділом львівської залізниці, черговику міськвиконкому з 1985 року, інженеру львівського підприємства промислового залізничного транспорту, який в контрольному списку за місцем праці перебував під №4. Така квартира надавалась на склад сім`ї з чотирьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Останні раніше проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] передана підприємству залізничного транспорту у збудованому трестом «Львівпромбуд» будинку на підставі угоди, дольову участь у будівництві якої брало підприємство залізничного транспорту. Квартиру [ADDRESS] відповідно до рішення виконавчого комітету №486 від 1992 року сім`я повинна була передати в розпорядження підприємства. Ордер останніми отримано, однак вони не зареєструвалися за цією адресою, оскільки для реєстрації необхідно надати паспорти усіх осіб, що включені в ордер, проте відповідач [PERSON] не виявив бажання зареєструватись. Крім цього, останній визнав батька, матір та брата такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Щодо задоволення позовних вимог про поновлення терміну для реєстрації місця проживання позивачів, зобов`язання Львівської міської ради здійснити реєстрацію місця проживання останніх та внести зміни в договір найму житлового приміщення, вказавши [PERSON] основним квартиронаймачем, заперечила, оскільки у випадку задоволення вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою на [ADDRESS] , та визнання за позивачами права користування житловим приміщенням, це є підставою для їх реєстрації та укладення договору найму, а також підставою для приватизації квартири. Представник третьої особи ОСББ «Сихівчани-2» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду. Заслухавши пояснення учасників розгляду, які з`явились в судове засідання, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] разом із членами сім`ї: дружиною [PERSON] , синами [PERSON] та [PERSON] видано ордер №002537 від 29.09.1992 (рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №486 від 03.09.1992) на вселення у квартиру [ADDRESS] . Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.11.2014 Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, встанлвлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1029. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію №00000000048 від 01.02.2021, виданою АОСББ «Сихівчани», за адресою: [ADDRESS] з дати видачі ордеру і до цього часу проживають без реєстрації: [PERSON] та син [PERSON] . Ордер на жиле приміщення № [NUMBER] від 29.09.1992, виданий виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів на сім`ю з чотирьох осіб: основний квартиронаймач - [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Останні за вищевказаною адресою зареєстровані не були. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 13.05.2013 позов [PERSON] задоволено, визнано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Вищевказаним рішенням встановлено, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Поважні причини відсутності визначені ч.3\~ст.71 Житлового кодексу, перелік таких є вичерпним. За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. При цьому, у члена сім`ї наймача, включеного до ордера, право користування житловим приміщенням виникає у зв`язку з зазначенням в ордері, а не із вселенням у таке приміщення. Тому у разі невселення у житло без поважних причин у строки, передбачені ст. 71 ЖК, особа визнається судом такою, що втратила право користування наданим на сім`ю житловим приміщенням, а не такою, що не набула цього права. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно з ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселились до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмові згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи прописані вони в даному житловому приміщенні, було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім`ї наймача приміщення, або ж дня відмови їй у цьому. Відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Встановлено, що квартира [ADDRESS] тривалий час є постійним місцем проживання [PERSON] та [PERSON] , останні, будучи членами сім`ї [PERSON] , вселилися у житлове приміщення у встановленому законом порядку, спільно проживали та вели господарство, вносили плату за комунальні послуги, утримували житло в належному стані. Таким чином, вищевказана квартира є їх житлом у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншого місця проживання у них немає. При цьому, останні без подання [PERSON] органу реєстрації необхідних документів не мають можливості зареєструвати своє місце проживання за вищевказаною адресою, що підтверджується також письмовою відмовою у реєстрації від 31.12.2020. Суд дійшов переконання, що позивачі [PERSON] та [PERSON] набули право користування квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з чим позов про визнання права користування таким житловим приміщенням необхідно задовольнити. Разом з тим, законність користування [PERSON] квартирою [ADDRESS] не є предметом судового розгляду у цій справі та не впливає на вищевказані висновки суду. Щодо вимог про поновлення терміну для реєстрації місця проживання позивачів, зобов`язання Львівської міської ради здійснити реєстрацію місця проживання останніх та внести зміни в договір найму житлового приміщення, вказавши [PERSON] основним квартиронаймачем, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п.п. 11, 12 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання (перебування) особи це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи. Реєстраційна дія це внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи. Порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»). Відповідно до п. 35 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає, серед іншого, документи, що підтверджують: право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивачів про поновлення терміну для реєстрації їх місця проживання, а також зобов`язання Львівської міської ради здійснити реєстрацію місця проживання та внести зміни в договорі найму житлового приміщення, не можуть бути судом задоволені, оскільки рішення суду про визнання права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для реєстрації місця проживання та укладення договору найму житлового приміщення. Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачів необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн., що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial