Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу та просить стягнути з останнього на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6 575,74 грн, а також судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 01 березня 2021 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Фольцваген», д.р.н. [NUMBER] , відповідно до Полісу АР 9429714. 01 березня 2021 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого позивачем автомобіля «Фольцваген», д.р.н. [NUMBER] , та транспортного засобу «Сітроєн», д.р.н. [NUMBER] . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року відповідача визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, згідно з обліково-реєстраційної бази ІІПС «АРМОР» 01 березня 2021 року відносно [PERSON] було винесено постанову серії ЕАН № 3853255 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортному засобу, «Сітроєн», д.р.н. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, а його власнику матеріального збитку. Відповідно до ремонтної калькуляції, страхового акту № ОЦВ-СП-21-32-47096/1 від 17 березня 2021 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Сітроєн», д.р.н. [NUMBER] , (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та розміру франшизи) складає 6 575, 74 грн, який був сплачений позивачем потерпілому. З урахуванням вказаних обставин, а також положень ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу 6 575,74 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу передано на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що відповідальність власника транспортного засобу, д.р.н. [NUMBER] , застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до Полісу ОСЦПВВТЗ АР № 9492714, який був діючим станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, згідно з інформацією, що наявна у вільному доступі на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України. 01 березня 2021 року о 16 год. 50 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Києві по пр-ту Науки, проявив неуважність за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Сітроен», реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Зазначені обставини встановлені постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року у справі №752/7039/21, за якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Більше того, згідно з обліково-реєстраційної бази ІІПС «АРМОР» 01 березня 2021 року відносно [PERSON] було винесено постанову серії ЕАН № 3853255 за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, що передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] 02 березня 2021 року до позивача звернулись винуватець ДТП [PERSON] та потерпілий [PERSON] із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 02 березня 2021 року потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування. ПАТ «НАСК "Оранта" на підставі страхового акту № ОЦВ-СП-21-32-47096/1 (а.с. 13) виплатило власнику автомобіля "Сітроен" номерний знак [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 6 575,74 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 14784 від 22 березня 2021 року (а.с. 12). Звертаючись у суд з даним позовом, ПАТ "НАСК "Оранта", як на правову підставу своїх вимог, посилається на абз. "б" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, керуючи автомобілем "Фольцваген", номерний знак [NUMBER] , порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху Украни, а саме не стежив за дорожньою обстановкою та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем "Сітроен", номерний знак [NUMBER] . Крім того, відповідно до довідки, виданої Національною поліцією України, [PERSON] не мав права керування вищевказаним транспортним засобом, зокрема, відповідної категорії. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог ПАТ «НАСК «Оранта» до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 6 575,74 грн. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved