Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

01 липня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 15 липня 2000 року по 10 лютого 2014 вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони з відповідачем мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що син перебуває на її повному утриманні. Так, з 01 вересня 2021 року він є студентом Словацького технічного університету у Братиславі, денної форми навчання. Їхній син не має ніякого джерела доходів, тому потребує матеріальної допомоги. Зауважує, що на даний час вона знаходиться на лікарняному по вагітності та пологах та не може працювати у зв`язку з відпусткою по догляду за дитиною до трьох років. Також просить урахувати той факт, що її сім`я має статус багатодітної. Зазначає, що відповідач окрім заробітної плати має додатковий дохід від ведення підсобного господарства. Також він не є інвалідом, не має утриманців, не має інших дітей, не сплачує аліментів, знаходиться у працездатному віці, тому він зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина. Крім того, зазначає, що [PERSON] при вступі користувався послугами ФОП [PERSON] та заплатив за послуги останнього 39948 грн 30 коп., оформив страховий поліс для поїздки за кордон на 6000 грн, заплатив за медогляд у Словаччині близько 6000 грн, придбав для здійснення навчання ноутбук та навушники на загальну суму близько 30000 грн та додатково несе витрати на утримання гуртожитку, оплату мобільного зв`язку, інтернету, проїзд у транспорті, харчування, придбання одягу, взуття, предметів побуту тощо у країні, де прожитковий мінімум становить 234,4 євро в місяць на дорослу людину (відповідно до інформації офіційного державного порталу у Словаччині). Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 01 жовтня 2021 року і до припинення сином навчання або до досягнення ним 23-х років; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; а також стягнути з відповідача 50 відсотків від суми витрат, пов`язаних зі вступом та організацією навчання [PERSON] у Словацькому технічному університеті у Братиславі у сумі 41000 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 09 серпня 2022 року. 09 серпня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 09 вересня 2022 року за клопотанням відповідача. 09 вересня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 23 вересня 2022 року у зв`язку з неявкою відповідача. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначає, що він ніколи жодним чином не ухилявся та не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого сина [PERSON] . Він весь час сумлінно сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] . Окрім того, завжди на прохання позивачки [PERSON] або на прохання самого [PERSON] додатково надавав кошти на будь-які його потреби, а також додатково завжди приймав у придбанні необхідних речей для життєдіяльності та розвитку свого сина. Вказує, що позивачка жодним чином не довела, що перекази на користь [PERSON] її особистих коштів, а також особистих коштів [PERSON] в сумі 7862 грн якимось чином пов`язані із продовженням навчання його з позивачкою сина. Жодним належним та допустимим доказом позивачкою не доведено придбання ноутбука та навушників для здійснення сином [PERSON] навчання на загальну суму близько 30000 грн. Також неможливо вважати належним доказом проходження [PERSON] медогляду у Словаччині скриншот про переказ власних коштів у сумі 10000 грн на ім`я [PERSON] із зазначенням «на гуртожиток, медогляд та проживання». Зазначає, що позивачка не довела належними та допустимими доказами, що син [PERSON] проживає з нею. Будь-які докази на підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи відсутні. Також матеріали позовної заяви не містять жодних доказів як можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, так і потреби останнього в матеріальній допомозі від свого батька у зв`язку з навчанням останнього та неможливості працевлаштуватися для забезпечення своїх потреб. Вказує, що він не є власником квартири [ADDRESS] та не здає її в оренду, на даний час не працює, тому що внаслідок повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України був звільнений та не отримує заробітну плату, та не має ніякого додаткового доходу від ведення підсобного господарства. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Юшкевич Є.Ю. заперечила проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 15 липня 2000 року сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач (а.с. 6). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 квітня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25 березня 2014 року (а.с. 4). [INFO] син сторін [PERSON] досяг повноліття. Згідно з довідкою Словацького університету технології в Братиславі від 07 червня 2022 року [PERSON] є студентом Словацького технологічного університету в Братиславі за ступенем бакалавра за програмою робототехніка та кібернетика, за напрямом навчання кібернетика, форма навчання - денна, у 2021/2022 навчальному році. Стандартна тривалість навчання - 3 роки. Початок навчання - 01 вересня 2021 року (а.с. 11, 12-13). Крім того, відповідно до довідки Словацького технічного університету в Братиславі від 24 серпня 2022 року [PERSON] виконав умови навчання та зарахований на 2 курс бакалаврату 2022/2023 навчального року за програмою «Робототехніка та кібернетика». Навчання почалося 01 вересня 2021 року. Електронна реєстрація на 2 курс відбулася 08 серпня 2022 року. Очікувана дата складання іспитів на отримання бакалавра - липень 2024 року (а.с. 62). Як вбачається з договору про надання послуг від 29 травня 2021 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] , останній зобов`язався надати замовнику комплекс послуг по вступу до навчальних закладів Словацької Республіки, вартість яких складає 39 948 грн 30 коп. (а.с. 16-17). Частиною 1 та 2 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що повнолітній син сторін навчається в Словацькому університеті технології в Братиславі на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги батька, зокрема, на витрати, пов`язанні з навчанням, харчуванням, витрати на проїзд. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, а отже, він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Та обставина, що відповідач на даний час втратив роботу, на думку суду, не може слугувати підставою для звільнення його від обов`язку утримувати сина на час його навчання, ураховуючи, що він є здоровою, працездатною особою, має професію монтажника сантехнічних систем аварійної служби, за якою працював до 26 квітня 2022 року. Доказів на підтвердження обставин того, що на його утриманні перебувають інші особи, у тому числі неповнолітні діти відповідачем суду не надано. На даний час син сторін досяг повноліття і у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батька. Заперечення відповідача про те, що позивачкою не надано доказів проживання повнолітнього сина разом з нею, що на його думку, є підставою для відмови в позові суд не приймає до уваги, оскільки за інформацією Сумської територіальної громади [PERSON] зареєстрований разом з позивачкою [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 32, 34). Крім того, повнолітній [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством України для дітей з багатодітної сім`ї, що підтверджується посвідченням Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради серії [NUMBER] (а.с. 63-64). Разом з тим, на думку суду, позивачкою не обґрунтовано належними і допустимими доказами заявлений до стягнення розмір аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Та обставина, що родина позивачки має статус багатодітної не може слугувати підставою для покладення на відповідача додаткових обов`язків, ураховуючи, що обов`язки по утриманню інших дітей позивачки покладаються саме на батьків, тобто, в даному випадку на саму позивачку та її нинішнього чоловіка. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, а саме: з 01 жовтня 2021 року, суд зазначає наступне. Частиною другою статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Однак, позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів за минулий час, тобто, починаючи стягнення з 01 жовтня 2021 року необхідно відмовити. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - з 01 липня 2022 року на період навчання до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений розмір аліментів на утримання повнолітньої сина буде розумним, достатнім і відповідатиме його інтересам, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача половини витрат, пов`язаних зі вступом та організацією навчання сина в університеті, то суд зауважує, що за своєю суттю аліменти - це щомісячні виплати на утримання дитини. Натомість у позовній заяві позивачка просить стягнути одноразову суму витрат, пов`язаних зі вступом повнолітнього сина до навчального закладу, що за своєю правовою природою є додатковими витратами на дитину, стягнення яких передбачено ст. 185 СК України. Однак, положення статті 185 СК України не поширюються на відносини між батьками і сином щодо надання йому утримання, про що зазначено також і у статті 201 СК України. Крім того, визначені позивачкою витрати охоплюються розміром аліментів, що підлягають стягненню з батька на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Отже, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 01 липня 2022 року на період навчання до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов в частині стягнення аліментів у частці від заробітку задоволено на 75,76 % (1/3 * 100 % / 1/4), а в частині позовних вимог про стягнення витрат, пов`язаних зі вступом до навчального закладу відмовлено, суд вважає, що позов задоволено на 50 %, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 496 грн 20 коп. (50 % від 992 грн 40 коп.), ураховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial