Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 23.08.2022 надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 10.10.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий\~запис №213. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 10.10.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис № 213. Від сумісного проживання сторони дітей не мають. Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, вони мають різні погляди на життя, а тому подружні відносини припинилися. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище " [PERSON] ". Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Строк на примирення просив не надавати. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30.08.2022, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд вивчив та дослідив матеріали справи, а також з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, отже суд доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.12.2017, виданого повторно ВДРАЦС по місту Харкову Харківського міського управління юстиції,сторони зареєстрували шлюб 10.10.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції,про що вчинено актовий запис №213 ( а.с. 5). Від сумісного проживання подружжя дітей не має . З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною її звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, вони мають різні погляди на життя, а тому подружні відносини припинили. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . З поданих сторонами заяв з`ясовано, що вони не бажають примиритися. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496,20 грн, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 496,20 гривень.

Outcome: approved