Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа: [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла рідна сестра позивача діда [PERSON] (батька позивача матері - [PERSON] ) - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку площею 2,15 га з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розташованої за межами населеного пункту на території Сасівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. Позивач зазначила, що на початку серпня 2022 року зустрілася із своїм родичем - [PERSON] , який повідомив її про існування заповіту [PERSON] від 07 травня 2013 року, посвідченого секретарем Сасівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області Горнецкі М. В. і зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 46, згідно якого [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 2,15 га з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розташовану за межами населеного пункту на території Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, що належить їй на праві приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-3K № 035916 від 15 листопада 2002 року, [PERSON] , тобто позивачу. Разом з тим зазначила, що [PERSON] надав їй копію заповіту, після чого вона звернулася до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Романович Ірини Василівни для оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позивач через необізнаність про існування заповіту [PERSON] від 07 травня 2013 року пропустила строк для прийняття спадщини після її смерті, а тому зазначає, що таке є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач та її представник у судове засідання не з"явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не заперечує. Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1272 ЦК України суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач [PERSON] з 2014 року постійно проживає у місті Львові, що підтверджується її паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 14 грудня 2013 року, виданим Виноградівським районним відділом ГУДМС України в Закарпатській області (а.с.10). 05 грудня 2013 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрували у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 грудня 2013 року. При реєстрації шлюбу обрала прізвище свого чоловіка « [PERSON] » (а.с.9). [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку площею 2,15 га з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розташованої за межами населеного пункту на території Сасівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області (а.с.7). [PERSON] за життя заповіла позивача частину нерухомого майна. Заповіт 07 травня 2013 року посвідчено секретарем Сасівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області Горнецкі М.В. і зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 46, згідно якого [PERSON] заповіла позивачу земельну ділянку площею 2,15 га з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розташовану за межами населеного пункту на території Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, що належить їй на праві приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-3K № 035916 від 15 листопада 2002 року, (позивачу [PERSON] ) [PERSON] (а.с.8). Приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Романович І.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про її прийняття (а.с.12). Таким чином, позивач через необізнаність про існування заповіту [PERSON] від 07 травня 2013 року пропустила строк для прийняття спадщини після її смерті. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року в цивільній справі № 484/3221/17, від 26 липня 2021 року в цивільній справі № 405/7058/19 вказав, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України). Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі (ч. 2 ст. 63 Закону України «Про нотаріат»). Згідно з підпунктом 2.2. пункту 2, підпунктом 3.2. пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Опублікування нотаріусом оголошення у пресі про відкриття спадщини без зазначення особи спадкоємця за заповітом (особливо коли такий спадкоємець не обізнаний про існування заповіту) не може вважатись належним повідомленням або викликом спадкоємця до нотаріуса так, як жодним чином не дає можливості спадкоємцю, який не знає про заповіт, зрозуміти про виникнення у нього права на спадщину та можливість його реалізувати. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26 липня 2021 року в цивільній справі № 405/7058/19. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, додані до справи письмові докази узгоджуються з змістом викладених письмових пояснень позивача в позовній заяві, а за таких обставин суд визнає поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved