Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, вказавши, що вона з 08.08.2014 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано за рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2020. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Відповідач зобов`язаний за законом надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 15.02.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.04.2022 до суду поштою надійшла зустрічна позовна заява про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем за первісним позовом та перебуває на його повному утриманні. 27.06.2022 позивач за первісним позовом подав додаток до позовної заяви. 08.07.2022 ухвалою суду прийнято зустрічний позов та об`єднано в одне провадження з первісним позовом, постановлено перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. 21.07.2022 позивач за первісним позовом скористалася правом подання відзиву на позовну заяву та подала відзив на зустрічний позов, просила відмовити у задоволенні зустрічного позову. 10.08.2022 представником позивача за зустрічним позовом [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, згідно якого просить у задоволенні первісного позову відмовити, стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом аліменти на утримання малолітньої [PERSON] . 12.08.2022 ухвалою суду підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що донька перебуває на її утриманні, її колишній чоловік нічим не допомагає. У задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Глазунова А.М. у судовому засіданні на задоволенні первісного позову наполягала, просила відмовити у задоволенні зустрічного позову. Відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні зустрічного позову наполягав у повному обсязі, просив його задовольнити, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що донька з народження проживає з ним та перебуває на його утриманні, колишня дружина [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини. У задоволенні первісного позову просив відмовити. Представник відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Шемет І.О. у судовому засіданні на задоволенні зустрічного позову наполягав, просив відмовити у задоволенні первісного позову. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона приходиться матір`ю [PERSON] . Онука мешкає з батьком, [PERSON] , з народження. [PERSON] від народження до 9 місяців мешкала разом з батьком та матір`ю. У подальшому [PERSON] пішла та дитина залишилась проживати з батьком. Вона та свекруха, [PERSON] , допомагали йому з дитиною, особливо, коли він був на роботі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона приходиться матір`ю [PERSON] . Її онука, [PERSON] , проживає разом з батьком [PERSON] . Онука проживає по черзі, з батьком 5 днів на тиждень, 2 дні з матір`ю. Коли [PERSON] пішла з сім`ї, дитина залишилась проживати разом з батьком, вона та теща допомагали йому доглядати за онукою. Наразі [PERSON] забирає онуку періодично до кризового центру. Вислухавши [PERSON] та [PERSON] , їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08.08.2014 перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 6 - копії свідоцтв про шлюб, про народження) Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2020, яке не оскаржене та набрало законної сили 22.12.2020, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 5). Відповідно до довідки № 18 від 30.12.2021, виданої ТОВ «Нова-Ком», за адресою: [ADDRESS], зареєстровано 3 особи: [PERSON] , [INFO] , власник; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно акту від 07.02.2022 (а.с. 20 - копія акту) [PERSON] , [INFO] , проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з батьком [PERSON] , [INFO] , з 2013 року по 22.12.2021 та знаходилася на утриманні батька. Згідно акту від 07.02.2022 (а.с. 21 - копія акту) [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з батьком [PERSON] , [INFO] , з 22.12.2021 по сьогоднішній день та знаходилася на утриманні батька без матері. Згідно акту від 09.06.2022 (а.с. 38 - копія акту) [PERSON] , [INFO] , проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2013 року по травень 2020 року разом з мамою [PERSON] , [INFO] , та батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно акту від 02.06.2022 (а.с. 46 - копія акту) [PERSON] , [INFO] , проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2021 року по теперішній час з мамою [PERSON] , [INFO] , та знаходиться на її утриманні. У провадженні Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 214/1622/22 за позовом [PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] , до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Довгинцівської районної в місті ради, про визначення місця проживання дитини (а.с.95-101). Згідно довідки від 30.08.2022 № 114, [PERSON] , [INFO] , з 02.06.2022 по теперішній час перебуває разом зі своєю дитиною: [PERSON] , [INFO] , у комунальному закладі «Кризовий центр для жінок, постраждалих від насильства в сім`ї, «З надією в майбутнє» Криворізької міської ради» (а.с. 125). Як пояснила в судовому засіданні [PERSON] з 02.09.2022 не перебуває у закладі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Отже, із вищевказаних норм законодавства слідує, що право на стягнення аліментів з другого із батьків має той із них, з ким проживає дитина, у разі відсутності домовленості між ними про сплату аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з частинами 2, 3 статті 29 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікунами) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Статтею 160 ч. 1 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до довідки № 18 від 30.12.2021, виданої ТОВ «Нова-Ком», малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою також зареєстровані її бабуся, [PERSON] , [INFO] , та матір, [PERSON] , [INFO] , Як вбачається з пояснень свідків, переважно малолітня [PERSON] проживає з батьком - 5 днів на тиждень, 2 дня на тиждень - проживає з матір`ю. При цьому до подання позову до суду, тобто до 06.01.2022, спору про місце проживання дитини і стягнення аліментів між сторонами не було, місце проживання дитини після розлучення сторін судом не встановлювалося. Як вбачається з наданих сторонами доказів, малолітня [PERSON] одночасно проживає і з батьком, і з матір`ю по різних адресах, та перебуває на утриманні обох одночасно. Виходячи з чого, суд вважає, що ані [PERSON] , ані [PERSON] не надали суду належних та допустимих доказів, не довели у судовому засіданні факт того, що [PERSON] проживає саме з матір`ю чи батьком. Суд бере до уваги також той факт, що [PERSON] не спростувала у судовому засіданні твердження [PERSON] , що його колишня дружина пише заяву у кризовому центрі, що дитина разом з нею, але потім відвозить та віддає її йому. Крім того, [PERSON] не підтверджено належними та допустимими доказами те, що вона самостійно утримує доньку, тому до твердження [PERSON] стосовно того, що дитина перебуває лише на її утриманні, суд відноситься критично. Також суд відноситься критично до наданої суду копії довідки з навчального закладу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи інтереси дитини, те, що малолітня [PERSON] проживає по черзі з обома батьками, перебуває на утриманні обох батьків, та за відсутності належних та допустимих доказів про те, що дитина проживає тільки з одним із батьків та перебуває на його утриманні, окрім того у провадженні Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 214/1622/22 за позовом [PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] , до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Довгинцівської районної в місті ради, про визначення місця проживання дитини, рішення по справі не ухвалено, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для стягнення аліментів з відповідача за первісним позовом, так і для стягнення аліментів з відповідача за зустрічним позовом, тому первісний та зустрічний позови задоволенню не підлягають. При цьому суд заважує, [PERSON] та [PERSON] не позбавлені права звернутися повторно до суду з позовом про стягнення аліментів у разі зміни обставин, які стали підставою для відмови в позовах. Оскільки позивач за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом звільнені від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», витрати віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed