Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

19 липня 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 01 червня 2013 року він з відповідачкою уклав шлюб. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] [INFO] . Позивач пояснює, що у порівнянні з першими роками подружнього життя, на сьогодні їхні стосунки з відповідачкою, як чоловіка і жінки не складалися, і на даний час фактично припинилися. Вказує, що спочатку сімейне життя складалося добре, проте протягом останніх двох років шлюбні відносини між ними суттєво погіршилися, відсутня повага та порозуміння. Підсумовуючи позивач зазначає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе, тому просить розірвати шлюб. 03 серпня 2022 року у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 16 вересня 2022 року. 16 вересня 2022 року сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач 30.08.2022 подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі, а відповідачка 30.08.2022 подала заяву, де зазначила, що позов підтримує у повному обсязі. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення\~рішення,\~ухваленого за\~відсутності учасників\~справи,\~є дата\~складення повного\~судового рішення. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області (а.с.8). Також встановлено, що за час перебування у шлюбі у подружжя народилася дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.04.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не пов`язані спільним побутом, спільне життя у них не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала, таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачеві відомі та зрозумілі. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.2 ст.112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене,\~а також\~умови проживання\~сторін та\~взаємовідносини їх\~у шлюбі,\~небажання позивача\~продовжувати шлюб,\~визнання позову\~відповідачкою суд\~приходить до\~висновку,\~що сім`я\~сторін \~поновлена бути\~не може,\~а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Суд вирішує питання судових витрат на підставі ч. 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України де зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією №131 від 19 липня 2022 року, а решту суми судового збору необхідно стягнути з відповідачки в користь позивача.

Outcome: approved