Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

01 квітня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що він знаходився у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою [PERSON] з 2009 року по 2015 рік. Від фактичних шлюбних відносин вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . З 2015 року відповідач стала вести невірний спосіб життя та залишила сім`ю. Донька залишилася проживати з ним, та відповідач з кінця 2015 року не цікавилася життям дитини, не проявляла турботу, не надавала матеріальної допомоги на утримання дитини, будь-якої участі у вихованні дитини не приймала. Відповідач не працює, веде аморальний спосіб життя, у зв`язку із чим вимушений звернутися до суду із даним позовом та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 02 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 29 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у ньому. В подальшому надав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, а позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог та позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача. В подальшому надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] , батьками якої записані: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2015(а.с.6). Згідно характеристики учениці 5а класу Криворізької спеціалізованої школи №71, наданої в.о. директора школи, [PERSON] , [INFO] навчається у КСШ №71 м. Кривого Рогу з першого класу. Батько дитини приділяє належну увагу вихованню доньки (а.с.10). [PERSON] , [INFO] мешкає з батьком [PERSON] з 2015 року за адресою: [ADDRESS] . Вихованням дитини займається батько. Мати дитини за вказаною адресою не проживає та не бере участь у вихованні дитини, що підтверджується актами голови квартального комітету №9 [PERSON] (а.с.7,11,12). Згідно листа КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» № 3800 від 08.07.2022 рокі, [PERSON] , [INFO] зверталась за медичною допомогою до лікаря-нарколога з квітня 2007 року по теперішній час з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин. Синдром залежності (а.с. 54). Рішенням Покровської районної в місті ради виконавчого комітету №217 від 20.07.2022 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Так, виконкомом Покровської районної у місті Кривому Розі ради було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.58). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, до суду наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, а також відповідач у судове засідання надала заяву в якій не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO]. За таких встановлених обставин, враховуючи права і інтереси дитини, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved