Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

20.06.2022 р. представник [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2013 р. В період шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з 2018 р., сумісне життя не склалося, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За позовом просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та стягнути судові витрати. Ухвалою від 27.06.2022 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 07.09.2022 р. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву, за змістом якої просить розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходив з наступного. Згідно із п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 28.05.2022 р. між позивачем [PERSON] і адвокатом Рижовим М.Г. укладено договір про надання правової допомоги (а.с.6), у якому між сторонами обумовлені, зокрема, гонорар винагорода адвоката. На підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг від 13.06.2022 р. (а.с.15) та квитанцію від 28.05.2022 р. на суму 1500 грн. Згідно п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Аналізуючі надані представником позивача докази, які підтверджують здійснення позивачем відповідних витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу (правову) допомогу в сумі 1500 грн.

Outcome: approved