Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт проживання сина [PERSON] , [INFO] , з батьком з 1 вересня 2019 року, звільнити його від раніше призначених на сина рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2014 року аліментів. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 17 жовтня 2004 року перебував у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох спільних дітей. 13 лютого 2014 року рішенням суду шлюб було розірвано, визначено місце проживання обох дітей з матір`ю та стягнуто з нього аліменти в розмірі 1/2 частки від заробітку щомісячно. 20 липня 2020 року Рівненським міським судом було винесено рішення, яким встановлено факт проживання з ним старшого сина [PERSON] та звільнення від раніше призначених аліментів на старшого сина у зв`язку з перебуванням сина на його утриманні. Менший син [PERSON] з 1 вересня 2019 року також проживає з ним та перебуває на його повному матеріальному утриманні. Син остаточно визначився проживати до настання повноліття з ним. З урахуванням такого факту наявна правова підстава відмінити раніше призначені судом на користь матері аліменти на утримання меншого сина. Ухвалою від 26 липня 2022 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 20 вересня 2022 року представник позивача адвокат Зражевська Я.О. просить розгляд справи провести без особистої участі позивача та представника позивача, позов підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач 19 липня 2022 року подала суду заяву про визнання позову щодо визнання факту проживання сина з батьком та звільнення від сплати аліментів на утриманя сина, оскільки з вересня 2019 року менший син [PERSON] проживає зі своїм батьком [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2014 року у цивільній справі № 569/202/14-ц. Сторони мають двох спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 1 лютого 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. З 1 вересня 2019 року син сторін [PERSON] проживає з батьком (позивачем) за адресою [ADDRESS] , що не заперечується відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За нормами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. З вказаної норми вбачається, що право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Зважаючи на те, що син сторін [PERSON] з 1 вересня 2019 року фактично проживає з батьком та знаходяться на його утриманні, наявні підстави для звільнення батька від сплати аліментів на утримання сина на користь матері. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. На \~підставі \~наведеного \~та \~

Outcome: approved