Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

19.09.2022 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла заява представника заявника [PERSON] - [PERSON] , у якій він просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Замечино Замечинського району Пензенської області, жительки [ADDRESS] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України у бомбосховищі за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України заявниця змінила місце проживання та переїхала до с. Підбороччя Камінь-Каширського району Волинської області. Рідна сестра діда заявниці [PERSON] , [INFO] , [INFO] померла в бомбосховищі за адресою: [ADDRESS] , після чого тіло померлої було перенесено невідомими військовослужбовцями у невідоме заявниці місце разом з паспортом громадянина України [PERSON] . Будь-які документи, що могли б підтвердити факт смерті [PERSON] , у заявниці відсутні, такий факт можуть підтвердити свідки. Найближчими родичами [PERSON] залишились заявниця та її мати [PERSON] . Звернувшись 07.09.2022 до Камінь-Каширського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території, вказаним відділом їй було роз`яснено, що для державної реєстрації смерті особи, крім іншого, необхідно подати документи, які підтверджують факт смерті. Таким чином, встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах. Заявниця та її представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, начальником Камінь-Каширського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подано клопотання про розгляд справи без участі представника відділу, щодо задоволення заяви не заперечує. [PERSON] , будучи допитаною як свідок, показала в судовому засіданні, що з 08.03.2022 вона разом зі своєю бабою [PERSON] жили в підвалі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який служив бомбосховищем. [INFO] зранку [PERSON] стало погано, а через деякий час вона померла. Її мати [PERSON] , яка була разом з ними, подзвонила в ритуальну службу, працівники якої приїхали через годину і забрали бабу та її паспорт громадянина України. До 20.03.2022 [PERSON] не поховали, а 24 чи 25 березня 2022 року вона разом з матір`ю виїхали в м. Дніпро, пізніше у Волинську область. Свідок [PERSON] - мати заявниці, пояснення останньої підтвердила і показала, що померла [PERSON] є її тіткою, яка жила одиноко, дітей не мала, мала хворе серце. 24.02.2022 року [PERSON] знаходилася в себе вдома, а 5-6 березня 2022 року вона забрала її до себе додому та у зв`язку з обстрілами 08.03.2022 вони спустилися у бомбосховище, яким був підвал житлового будинку за вказаною вище адресою. [INFO], коли вони знаходилися у підвалі, [PERSON] сказала, що їй стало погано, після чого через деякий час померла. Оскільки в підвалі було небезпечно, вони змушені були виїхати звідти так і не поховавши [PERSON] , яку забрали працівники ритуальної служби «Вісла». Свідок [PERSON] - який був сусідом заявниці, показав, що [PERSON] померла своєю смертю [INFO] біля 10 години в підвалі житлового будинку на [ADDRESS] , де він знаходився з 10.03.2022. Свідок [PERSON] - сусідка заявниці, показала в судовому засіданні, що [PERSON] була тіткою матері заявниці [PERSON] [INFO], коли вона разом із заявницею, її матір`ю та [PERSON] знаходилися в підвалі житлового будинку в м. Сєвєродонецьк, останній стало погано і її поклали на кушетку, однак через деякий час [PERSON] померла. Так як вони не знали куди подіти тіло померлої, викликали ритуальну службу, працівники якої забрали тіло [PERSON] . Де і як було поховано [PERSON] вона не знає. Через сильні обстріли самостійно поховати тітку родичі не могли. Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області, що вбачається з паспорта громадянина України № [NUMBER] (а.с. 10). Згідно з заповітом [PERSON] від 12.05.2017, посвідченим приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О. (а.с. 16), заповідачка все належне їй майно на день смерті заповіла [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла в бомбосховищі, яке знаходилося в підвалі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що встановлено із показань свідків [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та пояснень заявниці. Заявниця, будучи внутрішньо переміщеною особою, що вбачається з довідки від 13.04.2022 № 754-5001146120 (а.с. 13), звернулась за фактичним місцем проживання до Камінь-Каширського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] . Листом в.о. начальника вказаного вище відділу від 07.09.2022 № 534/21.5-04-32 (а.с. 23-24) [PERSON] роз`яснено, що для державної реєстрації смерті [PERSON] їй необхідно пред`явити паспорт громадянина України та документи, які підтверджують факт смерті. Сєверодонецький район Луганської області був утворений постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-ІХ. Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блоковані) станом на 30 квітня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року, Сєвєродонецька міська територіальна громада Сєвєродонецького району Луганської області, на території якої померла [PERSON] , є територіальною громадою, що розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закону) тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3 ст. 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, наразі неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Таким чином, в цей час [PERSON] не має можливості одержати документ, що посвідчує факт смерті [PERSON] . За вказаних обставин рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON] є єдиною підставою для державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. З огляду на те, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть з метою прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved