Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

29.07.2022 року позивач [PERSON] звернулась в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 17.10.2018 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 375. В обґрунтування позову позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, вони мають різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомила, що майновий спір та спір щодо місця проживання дитини між ними відсутній, дитина буде проживати разом з позивачем. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 17.10.2018 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, та про що зроблений актовий запис № 375. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Спір щодо місця проживання спільної дитини між сторонами також відсутній, дитина залишається проживати разом з матір`ю, позивачем по справі. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Крім того, згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір, сплачений нею під час звернення до суду з позовом в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved