Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах котрої діє адвокат Василенко Оксана Михайлівна, звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] в м. Горлівка Донецької області помер її чоловік - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 3328 від 08.11.2021 року. Однак отримати свідоцтво про смерть [PERSON] на сьогоднішній день не має змоги, оскільки документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження, у зв`язку із чим вони є недійсними і не створюють правових наслідків. Ухвалою від 27.09.2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська заяву про встановлення факту смерті прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні. Заявник був належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд за його відсутності. Заінтересована особа свого представника до суду не направила. Відзив на заяву не надійшов. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд,- ВСТАНОВИВ: [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 15 червня 1968 року, та штампом у паспорті громадянки України [PERSON] та громадянина України [PERSON] .. У відповідності до копії лікарського свідоцтва про смерті № 3328 від 08.11.2021 року, [PERSON] помер [INFO] внаслідок хронічно серцевої недостатності, атеросклеротичного корон кардіосклерозу. Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час… Разом з цим, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. При цьому, слід зважити, що згідно з частиною другою статті 319 ЦПК рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Крім того, відповідно до висновків ЄСПЛ, зроблених у справах проти Туреччини («Loizidou v.Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії («Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «llascu and Others v. Moldova and Russia»), де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справ Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Таким чином, під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Сукупність наданих заявником доказів свідчить про те, що [PERSON] , громадянин України, дійсно помер у в м. Горлівка Донецької області, Україна, а тому суд вважає необхідним встановити факт його смерті в судовому порядку, задовольнивши тим самим вимоги заявника.

Outcome: approved