Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

I. Зміст позовних вимог. [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи» (далі відповідач), в якому просить визнати виконавчий напис від 04.10.2017 року №21437, вчинений Чуловським В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 143998,53 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Також просить вирішити питання про компенсацію витрат на оплату судового збору в сумі 992,40 гривень, а також витрат на правничу допомогу згідно попереднього розрахунку в сумі 9988,60 гривень. II. Позиція позивача. В обґрунтування позову позивач зазначає, що у травні 2022 року йому стало відомо про те, що у Головного державного виконавця Коломийського ВДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області, перебуває на виконанні виконавче провадження, зареєстроване в АСВР №68963483, відкрите на підставі виконавчого напису №21437, виданого 04.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 143998,53 гривень. Під час ознайомлення з виконавчим провадженням встановлено, що останнє відкрито на підставі заяви про примусове виконання рішення від 20.04.2022 року, поданої ТОВ «Кредитні ініціативи». Вважає, що виконавчий напис є незаконним і таким, що не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір №08058/0608/88-008 від 17.06.2008 року було укладено між ним та ВАТ «СВЕДБАНК», відповідно до якого йому видано кредит у розмірі 210 тисяч гривень на строк з 17.06.2008 року по 15.06.2018 року на умовах передбачених у цьому договорі зі сплатою 17,9 відсотків річних на весь строк користування кредитом. Відповідно до умов укладеного договору забезпеченням виконання зобов?язання по погашенню заборгованості за кредитом тощо виступає іпотека: магазин за адресою [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 18.06.2009 року між ним та ВАТ «СВЕДБАНК» було укладено іпотечний договір щодо вищезазначеного магазину. За рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.12.2011 року по справі №2-2004/11 звернуто стягнення на предмет іпотеки приміщення магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав йому та [PERSON] на праві власності за договором купівлі-продажу. 28.11.2021 року між ПАТ «СВЕДБАНК» та факторинговою компанією «Вектор Плюс», між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договори факторингу, відповідно до яких ТОВ «Кредитні Ініціативи» отримано право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Отримавши право грошової вимоги, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом про стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 17.06.2008 року. За рішенням Коломийського міськрайонного суду від 28.03.2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено, оскільки предмет іпотеки продано в порядку виконання судового рішення від 07.12.2011 року, а саме: в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним договором. Вважає, що викладені обставини свідчать про те, що всі зобов`язання ним перед ПАТ «Сведбанк» було виконано. Також зазначав, що за змістом оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Чуловським В.А. зазначено, що виконавчий напис, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, при цьому у виконавчому написі нотаріуса не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, а лише вказано, що грошові суми, які нотаріус пропонує стягнути, є його боргом за кредитним договором №08058/0608/88-008 від 17.06.2008 року, укладеним між ним та ТОВ «Кредитні ініціативи», проте зазначений договір укладено між ним та ВАТ «Сведбанк», тоді як з правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи», право вимоги за яким 28.11.20212 року було відступлено ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на підставі договору факторингу, якому у свою чергу, право вимоги було відступлено 28.11.2012 року ПАТ «СВЕДБАНК» на підставі договору факторингу №15, але він жодних договорів не укладав, тому не вбачає можливості виникнення будь-яких боргових зобов`язань перед відповідачем. Вказує, що кредитний договір, укладений між ним та ПАТ «СВЕДБАНК» не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки недотримано основні умови вчинення останнього. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», главу 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, п. п. 1, 3.2 Постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172 « Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», за вимогами яких відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, як повинна на момент відповідного звернення існувати заборгованість. Тому з урахуванням відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірності заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання позивач та представник позивача не прибули, подали заяву про розгляд справи без їх участі у якій ли що позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. ІІІ. Заперечення відповідача. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце його проведення повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. IV. Пояснення третіх осіб. Треті особи\~правом на\~подання письмових\~пояснень щодо\~позову не скористалися, явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки, причини неявки суду не повідомили. Крім того третьою особою приватним нотаріусом Чуловським В.А. ухвала суду про витребування доказів виконана не була, оскільки останній за зареєстрованим місцем перебування відсутній. V. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08.08.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 30.08.2022 року, задоволено клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №21437 від 04.10.2017 року. Ухвалою суду від 08.08.2022 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №21437, вчиненого 04.10.2017 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості, що виникла за кредитним договором №0805/0608/88-008 від 17.06.2008 року, за період з 24.03.2017 року по 01.08.2017 року в сумі 143998,53 гривень, який перебуває на виконанні у Головного державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (виконавче провадження №68963483), до набрання законної сили судовим рішенням у справі №346/3081/22. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. VІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до кредитного договору №0805/0608/88-808 від 17.06.2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «СВЕДБАНК», банк надав останньому грошові кошти у сумі 210 тисяч гривень. Забезпеченням виконання зобов?язання за вказаним договором є іпотека магазину, розташованого по [ADDRESS] . Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.12.2011 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки приміщення магазину, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , котре належить [PERSON] та [PERSON] на праві власності за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу, за реєстровим №2411, зареєстрованого в Коломийському МБТІ 19.10.2006 року номер запису 646, шляхом проведення прилюдних торгів зі встановленням початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації шляхом проведення незалежної експертної оцінки в процесі виконавчого провадження. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.03.2017 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено, оскільки предмет спору магазин по [ADDRESS] проданий в порядку виконання судових рішень. Згідно виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №21437, від 04.10.2017 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на підставі ст. ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, запропоновано стягнути на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість, що виникла по Кредитному договору №0805/0608/88-008 від 17.06.2008 року, право вимоги за яким 28.11.2012 року було відступлено стягувачу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на підстав Договору факторингу, якому у свою чергу право вимоги було відступлено 28.11.2012 року ПАТ «СВЕДБАНК» на підставі Договору факторингу №15. Боржником за кредитним договором є [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 24.03.2017 року по 01.08.2017 року. Сума заборгованості складається із заборгованості за кредитом у сумі 31203,69 гривень, відсотками за користування кредитом 112794,84 гривні. Загальна сума заборгованості становить 143998,53 гривні. Виконавчий напис може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з дня його вчинення. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2022 року ВП№68963483 на підставі виконавчого напису №21437, виданого 04.10.2017 року, відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 143998,53 гривень. Згідно постанови про стягнення виконавчого збору від 06.05.2022 року ВП№68963483 стягнуто з [PERSON] виконавчий збір у розмірі 14399,85 гривень. VІІ. Норми права, які застосував суд Статтями\~15,\~16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~від 02.09.1993 року №3425-XII (далі по тексту Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Відповідно до\~ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За правилами ст. 88 Закону\~\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно Переліку стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами відбувається за умови надання наступних документів. По нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1\~цього переліку) д ля одержання виконавчого напису подаються: а)\~оригінал нотаріально\~посвідченого договору\~(договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов?язання. По іпотечних договорах, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання д ля одержання виконавчого напису подаються: а)\~оригінал нотаріально\~посвідченого іпотечного\~договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Стаття 50 Закону передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. VIІІ. Оцінка суду Позивач зазначаючи, що виконавчий напис щодо стягнення з нього заборгованості вчинено з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Закону звернувся до суду з цим позовом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов?язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов?язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов?язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15,\~16,\~18 ЦК України, ст. ст. 50,\~87,\~88 ЗУ «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.\~Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.\~ Вказана позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц та у постанові від 02.07.2019 у справі №916/3006/17. З вищезазначеного випливає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Документи, які підтверджують безспірність заборгованості, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. З матеріалів справи не вбачається наявності у ТОВ «Фінпром Маркет» права на стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 0955617466 від 17.02.2018, про який зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, оскільки ні відповідачем ні нотаріусом не надано вказаного договору, натомість відповідачем надано суду копію договору з таким же номером, але від 23.02.2018. Також відповідачем і нотаріусом не надано договорів, про перехід права вимоги до ТОВ «Фінпром Маркет» за договором №0955617466 від 17.02.2018, який укладено між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . У виконавчому написі зазначено, що при його вчиненні нотаріус керувався ст. 87 Законуо нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів стосується нотаріально посвідчених договорів. У той же час до суду жодних документів, на підставі яких вчинено оскаржуваний виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., ТОВ «Кредитні ініціативи» не подано. З наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. У зв`язку з вищезазначеними обставинами у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначений у виконавчому написі є безспірним. ІХ. Висновок суду Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов?язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов?язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов?язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). Судом не встановлено тих обставин, що позивач має безспірні зобов?язання перед відповідачем, або відповідач має право безспірної вимоги до позивача за кредитним договором №08058/0608/88-008 від 17.06.2008 року, укладеним між ним та ВАТ «СВЕДБАНК». За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Х. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв?язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992,40 гривень за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved