Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 вересня 2021 року щодо об`єкту нерухомості: [ADDRESS] державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори Херсонської області Чорноус О.Ф. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер 297 від 24 травня 2021 року на ім`я [PERSON] . Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2017 року у справі №652/373/17 визнано укладеним між позивачем та фізичною особою - підприємцем [PERSON] договір №11535 на постачання теплової енергії від 17 травня 2017 року. Свої договірні зобов`язання позивач виконав, а саме: постачання теплоносія протягом всього періоду, передбаченого Договором, проводилось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду». Облік споживання теплової енергії здійснювався згідно з приладами обліку або розрахунковим способом, за їх відсутності, що передбачено п. 2.1 Договору. Тариф згідно з постановою НКРЕКП №1529 від 28 грудня 2017 року для потреб інших споживачів за період з 05 січня 2018 року становив 1 681,67 грн/Гкал (без ПДВ), Постановою НКРЕКП №239 від 27 лютого 2018 року тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів становив - 1 700,04 грн/Гкал (без ПДВ), Постановою НКРЕКП №1715 від 10 грудня 2018 року тариф на теплову енергію становив 1 429,29 грн/Гкал (без ПДВ). Згідно з п.3.1 Договору, оплата за відпущену теплову енергію проводиться щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за згодою сторін не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим на рахунок Позичальника. Cпоживач [PERSON] не виконав обов`язок, покладений на нього умовами Договору, не здійснив розрахунок в повному обсязі та в строки передбачені Договором, у зв`язку з чим за період з 01 листопада 2017 року по 07 лютого 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 20 011,16 грн. Просить стягнуть із [PERSON] як спадкоємиці [PERSON] заборгованість розмірі 20 011,16 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. В судове засідання сторони не викликались. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач відзив не направила. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялась про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. 08 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано докази. 08 липня 2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Мазуренком В.В. Ухвала суду від 08 жовтня 2021 року про витребування доказів державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори Херсонської області Чорноус О.Ф. не була виконана. Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2021 року у справі №652/1071/21 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості з постачання теплової енергії, оскільки з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис №1674 від 03 листопада 2020 року, який складено відділом ДРАЦС по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.6). Як видно із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності з 24 травня 2021 року зареєстровано на [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 297, видане 24 травня 2021 року державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області (а.с.7-8). Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2017 року у справі №652/373/17 позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про визнання укладеним договору №11535 від 17 травня 2017 року про відпуск теплової енергії задоволено. Рішення набрало законної сили 28 січня 2018 року (а.с.9-13). Тариф згідно з постановою НКРЕКП №1529 від 28 грудня 2017 року для потреб інших споживачів за період з 05 січня 2018 року становив 1 681,67 грн/Гкал (без ПДВ), Постановою НКРЕКП №239 від 27 лютого 2018 року тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів становив - 1 700,04 грн/Гкал (без ПДВ), Постановою НКРЕКП №1715 від 10 грудня 2018 року тариф на теплову енергію становив 1 429,29 грн/Гкал (без ПДВ) (а.с.16-19). Відповідно до розрахунку заборгованість за теплову енергію за адресою: [ADDRESS] за період з 01 листопада 2017 року по 07 лютого 2020 року складає 20 011,16 грн (а.с.20). Встановлено, що позивачем в період з 01 листопада 2017 року по 07 лютого 2020 року регулярно надавалися послуги з постачання теплової енергії до будинку [ADDRESS] , що підтверджується актами про підключення та відключення теплоносія, а також актами прийому-передачі теплової енергії, які підписані як [PERSON] так і [PERSON] (а.с. 21-26, 40-63). Позивачем складались рахунки-фактури щодо суми заборгованості по договору №11535 від 17 травня 2017 року станом на 01 лютого 2018 року, 01 березня 2018 року, 01 квітня 2018 року, 01 листопада 2018 року, 01 грудня 2018 року, з 01 січня 2019 року по 01 квітня 2019 року, 01 листопада 2019 року, 01 грудня 2019 року, 01 січня 2020 року, 01 лютого 2020 року (а.с.27-39). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із належного виконання споживачем договірних зобов`язань по сплаті наданих послуг, зобов`язання спадкоємця нести відповідальність в межах спадкового майна. Відповідно до статті 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною другою статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що спадщина, яка залишилась після смерті [PERSON] у виді приміщення [ADDRESS] була прийнята [PERSON] та відповідно 24 травня 2021 року державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області видано свідоцтво на її ім`я про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно, розмірі частки 1/1. Таким чином, відповідач є спадкоємцем прав та обов`язків спадкодавця. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказаною статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Відповідно до ст. 4 ЖК України жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. При цьому, до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №869 від 17 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» тарифи формуються для трьох категорій споживачів: населення, бюджетних установ та інших споживачів. При цьому, у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18 березня 2015 року за №2450/15/61-15 надано роз`яснення, що для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для «інших споживачів». Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як видно з матеріалів справи, між позивачем та [PERSON] , правонаступником якого є відповідач виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII(далі - Закон № 2189-VIII),Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV(далі - Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(далі - Правила). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону №2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Як видно з Договору №11535 від 17 травня 2017 року споживач проводить остаточний розрахунок до 20 числа наступного за розрахунковим місяця (а.с.11). Законом №2189-VIII у статті 21 визначено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Згідно з статтею 22 цього ж Закону одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між позивачем та [PERSON] з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 626 ЦК України , договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України , договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, прийнявши спадщину відповідач набула право на спадкове майно, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості. Відповідачем власного розрахунку заборгованості не надано. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 270,00 гривень.

Outcome: approved