Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

24 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з вказаним позовом, відповідно до вимог якого просить суд шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. Також, наполягає на розподілі судових витрат. Позивач обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, посилається на те, що 04 червня 1994 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від подружніх відносин у них народився двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що з початку подружнього життя їхні шлюбні відносини склалися добре, проте з часом, одруження з відповідачем виявилося невдалим. Останнім часом, почалися постійні конфлікти та суперечки на ґрунті різних поглядів на життя та інших побутових причин, через що життя стало неможливим та нестерпним. Кожний з них мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З червня 2020 року шлюбні відносини фактично припинилися. Наразі, хоча вони і проживають у одному будинку, проте кожен з них має окрему відокремлену житлову площу. При цьому спільний побут та господарство сторони не ведуть. Позивач неодноразово намагалася здійснити заходи щодо примирення, проте такі позитивного результату не дали. У зв`язку з цим, на думку позивача, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить її інтересам та інтересам відповідача, адже шлюб несе виключно формальний характер. Вважає, що вжиття заходів щодо примирення їх як подружжя, відповідно до ст. 111 СК України, не виправить стан їхніх подружніх відносин, а тому є недоцільним. Спір щодо визначення місця проживання дітей відсутній, оскільки останні будуть проживати з нею. Майновий спір відсутній. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 27), перед його початком звернулася з заявою про здійснення розгляду справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, перед його початком звернувся до суду з заявою про здійснення розгляду справи без його участі, щодо вимог позову не заперечив та наполягав на розірванні шлюбу з позивачем. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04 червня 1994 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №26, що доводиться оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що у подружжя народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 14). Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось, з підстав наявності у них різних поглядів на життя та побут, стали частими конфлікти та суперечки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, примирення неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити прізвище [PERSON] , оскільки вона не виявила бажання його змінювати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у сумі 992, 40 грн (а.с. 1, 15). Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved