Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.09.2021 вона є власником будинку [ADDRESS] . Оформивши спадщину після смерті [PERSON] , під час отримання довідки про склад сім`ї виявлено, що в будинку зареєстровані неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які ніколи не проживали в будинку. Їх мати [PERSON] втратила право користування вказаним будинком на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2013. Реєстрація неповнолітніх у будинку перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися житлом. У зв`язку з тим, що відповідачі не проживали та не проживають в будинку, як і їх мати, позивач просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи через оголошення на сайті суду. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради проти позову заперечив, оскільки вирішується питання про позбавлення неповнолітніх права користування житлом. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.06.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11.07.2022 року, яке в подальшому відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 02.08.2022. Ухвалою суду від 02.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 21 вересня 2022 року. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення права користування жилим приміщенням, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що власником будинку [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] зареєструвала у своєму будинку сина з невісткою свого співмешканця [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , які зареєстрували свою дочку [PERSON] , яка в свою чергу, зареєструвала в будинку своїх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2013 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про втрату ними права користування будинком [ADDRESS] . Цим рішенням суду встановлено, що відповідачі не проживали у вказаному будинку понад один рік без поважних причин. Крім того, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2013 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про втрату нею права користування будинком [ADDRESS] . Цим рішенням суду встановлено, що [PERSON] не було відомо про реєстрацію цієї особи, відповідач не проживала у вказаному будинку понад один рік без поважних причин. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.09.2021 [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Оформивши спадщину після смерті [PERSON] , під час отримання довідки про склад сім`ї виявлено, що в будинку зареєстровані неповнолітні діти [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У будинку вказані особи не проживали та не проживають, їх речей в будинку немає, комунальні послуги не сплачують. Реєстрація неповнолітніх у будинку перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм житлом. Оскільки неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та їх мати [PERSON] , яка є їх законним представником та діє в їх інтересах, не проживають у спірному будинку та місце їх проживання невідоме, то орган опіки та піклування не подавав суду письмовий висновок щодо розв`язання спору відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 19 СК України. Вказана обставина не перешкоджає суду вирішити спір на підставі наявних у справі доказів. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідженими під час судового розгляду доказами: копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.09.2021; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.09.2021; копіями рішень Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2013, від 16.12.2013; копією технічного паспорта на будинок; довідкою Шепетівської міської ради про склад сім`ї або зареєстрованих від 12.01.2022; довідками голови квартального комітету №18 від 17.09.2020 №149, від 11.10.2021 №106, від 17.01.2022 №3, №4, від 01.03.2022, від 20.05.2022 №45; актом квартального комітету №18 про непроживання від 27.05.2022 №45 та іншими матеріалами справи. 4. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику житла право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ця норма права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї. 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Легітимною метою у цій справі є захист прав власника будинку, які гарантовані статтею 41 Конституції України, статтями 317, 391 ЦК України, а також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідно дотримуватися балансу між захистом права власності позивачки та правом користування спірною квартирою відповідачами, які тривалий час не проживають у ній. Як встановлено судом, позивач є новим власником будинку, а неповнолітні були зареєстровані за адресою реєстрації їх матері за її заявою та без згоди попереднього власника, ніколи не були членами сім`ї як попереднього власника, так і не є членами сім`ї нового власника, у будинку не проживали та не проживають. Мати неповнолітніх дітей знята з реєстрації в будинку на підставі рішення суду, місце її проживання та дітей невідоме. Отже, будинок [ADDRESS] не є єдиним постійним житлом для відповідачів, жодного інтересу до вказаного житла вони не виявляють. Реєстрація неповнолітніх дітей в будинку перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися житлом, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання неповнолітніх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved