Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за вказаним позовом, де представник позивача, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 11 січня 2022 року, просить стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно отриману при народженні дитини державну допомогу в розмірі 10\~320,00 грн. (а.с.1-4, 19). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , після народження якої [PERSON] отримав допомогу при народженні дитини та використав її на власні потреби. На вимоги позивача щодо надання коштів для подальшого їх витрачання в інтересах дитини, відповідач відповідає відмовою. Представник позивача 08 червня 2022 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, де позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву і доказів на підтвердження своїх заперечень. Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд, згідно\~ст.280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. За загальним правилом ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спільно проживали у незареєстрованому шлюбі і [INFO] у них в місті Києві народилась дочка [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із довідки управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації за №4309/35-10/12 від 17 травня 2022 року, [PERSON] на період з 01 листопада 2018 року по 31 березня 2019 року перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та йому відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» було призначено допомогу при народженні дитини [PERSON] . У листопаді 2018 року на ім`я відповідача було нараховано допомогу в розмірі 10\~320,00 грн., яка проводилась через АТ КБ «Приватбанк» (а.с.51). Згідно копії акта ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» від 19 травня 2021 року, позивач з дочкою більше двох років фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Відповідач з 30 листопада 2017 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується повідомленням Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 04.01.2022 (а.с.20). Представник позивача в позовній заяві вказує, що після народження дочки сторони спільно проживали близько 1-2 місяці (листопад - грудень 2018 року), після чого позивач разом з дитиною повернулась до м. Житомира, а відповідач залишився проживати у м. Києві. Отже, за викладених обставин вбачається, що відповідач за місцем свого проживання отримав допомогу при народженні дитини у сумі 10\~320,00 грн. в період спільного проживання з позивачем та дочкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.10, 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» , допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Представник позивача просить стягнути з відповідача 10\~320,00 грн. допомоги при народженні дитини на підставі ст.1212 ЦК України. Приписами ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Встановлено, що відповідач отримав допомогу при народженні дитини у листопаді 2018р. у сумі 10\~320,00 грн. відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів того, що відповідач отримав допомогу при народженні дитини в сумі 10\~320,00 грн. без достатньої правової підстави суду не надано. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно отримав допомогу при народженні дитини як один з її батьків і підстави для стягнення з нього спірних грошових коштів на користь позивача відсутні.

Outcome: dismissed