Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

17.02.2022 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із [PERSON] надміру виплачених коштів у розмірі 10 662,22 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві перебуває [PERSON] , [INFO] , яка з 07.08.1982 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV. З 08.04.2002 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». З квітня 2002 року до травня 2011 року відповідач перебувала на обліку, як непрацюючий пенсіонер. 16.05.2011 року відповідачка звернулась до управління із заявою щодо внесення даних про працевлаштування. Згідно із записом у трудовій книжці - відповідач звільнена з роботи з 04.04.2002 року. Разом з тим відповідно до індивідуальних відомостей про відповідача (форма ОК-5) від 11.05.2011, що містяться в системі персоніфікованого обліку, вона продовжувала працювати у період з 2002 року по 2010 роки. Управлінням було приведено матеріали пенсійної справи у відповідність та проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого було встановлено суму переотриманої відповідачем, як працюючої пенсії у розмірі 14 661,02 грн. Позивачем було розпочато утримання суми переплати у розмірі 20% від пенсії щомісячно. Відповідачка прийняте рішення позивача оскаржила в судовому порядку. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2013 року за позовом [PERSON] до управління про визнання дій протиправними, та стягнення утриманої переплати, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного суду та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.10.2013 року, визнано неправомірними дії управління щодо утримання переплати, зобов`язано стягнути на користь відповідачки суму переплати в розмірі 2 135,38 грн. Відповідно до довідки управління від 22.12.2021 року№4058 про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії залишок невідшкодованих коштів складає 10 662,22 грн., зазначає, що для визнання «безнадійною заборгованістю» - відсутні правові підстави. Враховуючи вищезазначене, просить стягнути з відповідачки на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві залишок безпідставно отриманих коштів (пенсію)в загальній сумі 10 662,22 грн. Ухвалою суду від 15.06.2022 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, де роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві перебуває [PERSON] , [INFO] , яка отримує пенсію за віком відповідно до Закону України « Про наукову і науково-технічну діяльність». Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2013 року у справі №756/848/13-а за позовом [PERSON] до управління про визнання дій протиправними, та стягнення утриманої переплати, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду в Оболонському районі м. Києва щодо утримання з [PERSON] переплати пенсії в сумі 14399,38 грн. в розмірі 20% від пенсії щомісячно до повного погашення боргу та стягнуто з Управління Пенсійного фонду в Оболонському районі м. Києва на користь [PERSON] стягнуту суму переплати в розмірі 2135,38 грн. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2013 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва - залишено без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2013 року у справі №756/848/13-а за позовом [PERSON] до управління про визнання дій протиправними залишено без змін. 16.10.2013 року ухвалою Вищого адміністративного суду України у відкритті касаційного провадження у справі за позовом [PERSON] до управління про визнання дій протиправними - відмовлено. Обгрунтовуючи підстави звернення з даним позовом до суду, позивач посилається на те, що для розрахунку розміру щомісячної пенсії з 2002 року до 11.05.2011 року здійснювався, як «непрацюючому» пенсіонеру та посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в сумі 10 662,22грн. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Приписами ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до мотивувальної частини постанови Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2013 року у справі №756/848/13-а за позовом [PERSON] до Управління Пенсійного фонду в Оболонському районі м. Києва про визнання дій протиправними, та стягнення утриманої переплати, яка набрала законної сили та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2013 року з трудової книжки позивача, оригінал якої був досліджений в судовому засіданні суду першої інстанції, вбачається, що з часу звільнення за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію , позивачка не перебуала у трудових відносинах з будь-якою установою, підприємством, організацією. За таких обставин, оцінивши усі докази, подані учасниками справи, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів. Нарахування управлінням, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати не доводить факту недобросовісного набуття відповідачем коштів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих виплачених грошових коштів є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed