Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] народився [INFO] . Батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між батьками було зареєстровано 01 лютого 1975 року. [INFO] [PERSON] помер, та після нього відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS] . Вищевказана квартира була придбана на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №97-787, який був укладений 21 жовтня 1997р. між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] продали, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48,8 кв.м., корисною площею 47,9 кв.м., жилою площею 29,2 кв.м.. Вищевказаний договір був посвідчений Одеською універсальною біржею «Вітязь». Право власності на квартиру було зареєстровано «ОМБТІ та РОН» 24.10.1997р. Спадкоємцями першої\~черги після\~померлого [PERSON] \~є [PERSON] , а також його мати [PERSON] . Однак оформити спадщину він не має можливості, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був укладений нотаріально. 19\~вересня 2022\~року в суд надійшов позов від третьої особи [PERSON] до [PERSON] про визначення частки у спільній частковій власності, про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від "22" вересня 2022 року прийнято до розгляду позов [PERSON] до [PERSON] про визначення частки у спільній частковій власності, про визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява\~мотивована тим,\~що [PERSON] стало відомо, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа № 523/10922/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] . Враховуючи, що предметом спору є квартира [ADDRESS] , [PERSON] має самостійні вимоги щодо предмету спору наступного змісту. Так, [PERSON] 01.02.1975 року одружилась з [PERSON] , актовий запис № 238, зареєстрований у Палаці урочистий подій м. Одеси. \~ \~ \~ \~ [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Під час шлюбу, придбали квартиру [ADDRESS] . Так згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №97-787, який був укладений 21 жовтня 1997р. між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] продали, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48,8 кв.м., корисною площею 47,9 кв.м., жилою площею 29,2 кв.м . Вищевказаний договір був посвідчений Одеською універсальною біржею «Вітязь». Право власності на квартиру було зареєстровано «ОМБТІ та РОН» 24.10.1997р. [INFO] її чоловік [PERSON] помер, та після нього відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є [PERSON] , а також її син [PERSON] . [PERSON] звернулась із заявою про відкриття спадщини до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса. Однак постановою від 23.07.2020р. державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був укладений нотаріально. Однак на час укладення договору було чинними норми законодавства, які передбачали, що угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі 4.4 ст. 15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Отже, оскільки квартира [ADDRESS] була придбана в період шлюбу, то вона є спільною сумісною власністю подружжя. На підставі викладеного, [PERSON] належить право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , як на частку у спільній сумісній власності подружжя. Таким чином, після померлого [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної конторі, але її син [PERSON] фактично не прийняв спадщину, оскільки заяви про прийняття спадщини не подавав, із померлим спадкодавцем спільно не проживав. В той же час, він фактично також претендує на спадщину, але [PERSON] вважає, що саме вона маю право на спадкове майно, враховуючи приписи ст. 1268 ЦК України. В судове засідання позивач не з`явився, згідно поданого клопотання [PERSON] та [PERSON] просили справу розглянути у їх відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщались через оголошення на сайті суду. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Судом встановлено, [PERSON] народився [INFO] . Батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . Так, [PERSON] 01.02.1975 року одружилась з [PERSON] , актовий запис № 238, зареєстрований у Палаці урочистий подій м. Одеси. \~ \~ \~ \~ [INFO] батько [PERSON] помер, та після нього відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS] . Вищевказана квартира була придбана на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №97-787, який був укладений 21 жовтня 1997р. між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] продали, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48,8 кв м., корисною площею 47,9 кв.м., жилою площею 29,2 кв.м.. Вищевказаний договір був посвідчений Одеською універсальною біржею «Вітязь». Право власності на квартиру було зареєстровано «ОМБТІ та РОН» 24.10.1997р.. Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.47\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року, тобто діючого на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачами, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. Відповідно до ст.209\~ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №97-787, який був укладений 21 жовтня 1997р., відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] продали, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48,8 кв.м., корисною площею 47,9 кв.м., жилою площею 29,2 кв.м.. Вищевказаний договір був посвідчений Одеською універсальною біржею «Вітязь». Квартира [ADDRESS] була придбана в період шлюбу, тобто 21.10.1997р. Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПшС України майно, нажити подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Згідно ч. 1 ст. 28 КПшС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , а також за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 частку вищевказаної квартири. Отже після померлого [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Судом встановлено,\~що спадкоємцями\~першої черги\~після померлого\~ [PERSON] є\~ [PERSON] , а також його мати [PERSON] . З матеріалів спадкової справи убачається, що [PERSON] своєчасно звернулась із заявою про відкриття спадщини до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса. Однак постановою від 23.07.2020р. державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був укладений нотаріально. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не звертався, спільно із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, а отже не вважається таким, що прийняв спадщину. Положеннями ст.\~1216\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1261\~\~ЦК\~України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає, що за [PERSON] необхідно визнати право власності у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на 1/2 частки квартири [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved