Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) , третя особа: [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб. Який був зареєстрований Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 592. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.10.2017 року шлюб розірвано. Від шлюбу з відповідачем вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.10.2017 року стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей. Вказує, що [PERSON] виповнилось 18 років. Відповідно до Наказу НАВС про зарахування № 845 від 20.08.2021 року [PERSON] зарахований здобувачем ступеня вищої освіти бакалавра (денна форма навчання, термін навчання 3 роки, за кошти фізичних та юридичних осіб, спеціальність «Правоохоронна діяльність») та є студентом 1-го курсу в навчально-науковому інституті № 3 Національної академії внутрішніх справ. Відповідно до Листа № 346/10-646 від 09.02.2022 року навчається на першому курсі і є студентом навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ та потребує суттєвої матеріальної допомоги. Відповідно до цієї довідки термін навчання 3 роки, за кошти фізичних та юридичних осіб. Позивач вказує, що витрати пов`язані з навчанням та вихованням сина [PERSON] вона здійснює самостійно. Відповідач по справі участі в оплаті витрат, пов`язаних з навчанням та вихованням сина категорично відмовляється брати та відмовляється надавати будь-яку допомогу взагалі. Навчання та виховання дитини потребує суттєвих витрат з її боку. Вона має занадто скрутний фінансовий стан, вона є матір`ю одиночкою, на її повному утриманні знаходяться їхні спільні з відповідачем діти. Просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати та інших доходів на утримання сина [PERSON] до закінчення ним навчання в Національній академії внутрішніх справ за освітньою програмою «Правоохоронна діяльність», але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 04 травня 2022 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Адвокат Прядка В.М., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , 26.07.2022 надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково. А саме, не заперечує проти стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/6 частини заробітної плати та інших доходів на утримання сина [PERSON] . Також зазначив, що просить слухати справу без його участі. Також, 09.09.2022 через канцелярію суду адвокат Прядка В.М., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , надав письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначено, що звертаючись з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього [PERSON] 2004 р.н., [PERSON] фактично просить збільшити їх розмір з 1/3 частини на 1/4 частину. В такому разі, позивач повинна доводити обставини, які визначені\~статтею 192 СК України,\~щодо матеріального та сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін. Позивач не довела, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів в 2017 році в неї погіршилося становище, а саме: що існують обставини, які доводять погіршення її матеріального, фізичного і т.п. стану чи покращення матеріального стану [PERSON] та можуть бути підставою для збільшення розміру частки в стягненні аліментів на старшого сина. Крім того, зазначає, що відповідач не ухиляється та сплачує 1/2 частину вартості навчання [PERSON] та вітає його зі святами грошовими переказами. При цьому у [PERSON] матеріальний стан змінився. 20 грудня 2018 року в [PERSON] від шлюбу з [PERSON] народився син [PERSON] , який на даний час також перебуває на утриманні відповідача. На утримання наймолодшого сина, відповідач також сплачує не менше 1/6 частини свого доходу. Оскільки, [PERSON] являється повнолітнім, то згідно вказаного положення, загальний розмір відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів [PERSON] не має перевищувати 50% від заробітної плати. В разі повного задоволення вимог позивачки, а саме стягнення 1/4 частини доходу на утримання повнолітнього, загальна сума стягнення від загального доходу платника буде складати 58 % (1/6+1/6+1/4 = 7/12 або 58 %) , що є надмірною величною. При цьому, в разі часткового задоволення позовних вимог, а саме: стягнення аліментів на утримання [PERSON] , 2004 р.н., в розмірі 1/6 частини від доходу буде відповідати встановленим Законом нормам (1/6 на Антона +1/6 на [PERSON] +1/6 на повнолітнього [PERSON] = 1/2 частина або 50% від доходів). З врахуванням викладеного враховуючи принцип розумності, справедливості та однакового ставлення батьків до дітей, вважає, що сплата 1/6 частини кожному з трьох дітей але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, є об`єктивною та обґрунтованою. А тому, просить задоволити позовні вимоги [PERSON] частково та не заперечує проти стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду 11.04.2022 року та до закінчення [PERSON] навчання в Національній академії внутрішніх справ на денній формі навчання, спеціальності «Правоохоронна діяльність» та отримання ним ступеню вищої освіти «бакалавр», але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку; судовий збір стягнути з відповідача пропорційно частини задоволених позовних вимог. Третя особа\~ [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що просить справу слухати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області, [INFO] народився [PERSON] , в графі «батько» вказаний [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] змінив ім`я на [PERSON] . Як вбачається з Листа першого проректора [PERSON] від 02.08.2022 № 46/02/1813 (наданого на запит суду), [PERSON] 2021 року був зарахований здобувачем ступеня вищої освіти бакалавра (денна форма навчання, термін навчання 3 роки) та нині є студентом 1-го курсу навчально-науковому інституті № 3 Національної академії внутрішніх справ (наказ про зарахування від 20.08.2021 № 845). Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Статтею 199СК України установлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Прозастосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» № 3від 15травня 2006року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, 15 листопада 2018 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . Як вбачається з Довідки про доходи на ім`я [PERSON] , виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] працює за сумісництвом паяльщиком по вініпласту. Загальна сума доходу за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року без урахування аліментів становить 12428 грн.95коп. Суд зауважує, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17, дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Оскільки, [PERSON] , навчається на денній формі навчання, він об`єктивно позбавлений можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що він повинний харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. І, враховуючи, що він на даний час не спроможний себе забезпечити, саме на батьків покладається такий обов`язок. Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина сторін, який навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини. Наявність у відповідача на утриманні двох дітей та дружини не звільняє його від обов`язку утримання свого повнолітньої сина, який продовжує навчання. Разом з тим, суд враховує, що після досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, на його утриманні знаходиться ще неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення даного позову, а саме, до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] в зв`язку з навчанням в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, до закінчення навчання [PERSON] навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial