Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

25.07.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2002 від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказаний шлюб розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.09.2014 року. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.09.2014 року, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частки від усіх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 17.09.2014 року та до досягненню дитиною повноліття. На підставі рішення був виданий виконавчий лист на підставі якого Волочиським відділом державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню із відповідача аліментів. Відповідач аліменти сплачував несвоєчасно на не у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 01.09.2021 в розмірі 60250,80 грн. Вказану заборгованість відповідача сплатив тільки після вжиття заходів примусового виконання рішення та винесення заборони виїзду за кордон та на даний час сплачує аліменти в мінімальному розмірі як безробітний. Позивач вказує, що відповідач з 2017 року їздить на заробітки до Респубілки Польща де має високий та сталий дохід, що виходячи із мінімальної заробітної плати в цій країні становить не менше 15960,00 грн на місяць, отже, його матеріальний стан покращився. Просить врахувати, що відповідач молодого віку, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців немає, проживає в будинку батьків, витрат на утримання помешкання та на комунальні послуги не несе. Не зважаючи на те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі добровільно робити цього він не бажає, посилаючись на те, що він сплачує аліменти в розмірі, визначеному судом. Позивач вказує, що вона працює в ТОВ «Агробізнес» де отримує заробітну плату в мінімальному розмірі та разом з сином проживає в найманій квартирі. Вартість послуг з найму житла становить 2500,00 грн на місяць без врахування вартості комунальних послуг. Неповнолітній син навчається в Волочиській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №5, займається спортом, відвідує тренажерний зал. На сьогоднішній день у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України значно зросли витрати на утримання сина, оскільки здорожчали основні продукти харчування, вартість товарів та послуг, необхідних для розвитку фізичних та духовних здібностей сина, що зумовило погіршення матеріального становища позивача, в той час як матеріальне становище відповідача покращилося. На даний час сплачуваних відповідачем аліментів в мінімальному розмірі не достатньо для забезпечення елементарних потреб дитини. Позивач просить змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.09.2014 року в розмірі ј частки від усіх заробітку (доходу) щомісячно та в подальшому стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4500,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття . Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 11.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася та надала заяву про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлений вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З врахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.09.2014 року, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частки від усіх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 17.09.2014 року та до досягненню дитиною повноліття. На підставі рішення був виданий виконавчий лист на підставі якого Волочиським відділом державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню із відповідача аліментів. Зазначені обставини підтверджуються копіями рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.09.2014 року, копією виконавчого листа, постановою державного виконавця від 23.09.2021 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що винесена у виконавчому провадженні №45189930. Згідно розрахунку суми заборгованості, що виконаний державним виконавцем Волочиського відділу державної виконавчої у Хмельницькому районі Хмельницької області служби станом на 01.09.2021 заборгованість відповідача за аліментами становила 60250,80 грн. Заборгованість нарахована виходячи із ј частини середньомісячної заробітної плати працівника в даній місцевості. Згідно довідки про доходи позивача, остання працює в ТОВ «Агробізнес», її доходи в червні-листопаді 2021 року склали 36001,86 грн. Згідно довідки від 29.11.2021 неповнолітній [PERSON] навчається в Волочиській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №5 у 8 «В» класі. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі N 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення, збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на підтвердження своїх вимог щодо збільшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України значно зросли витрати на утримання сина, оскільки здорожчали основні продукти харчування, вартість товарів та послуг, необхідних для розвитку фізичних та духовних здібностей сина, що зумовило погіршення матеріального становища позивача, в той час як матеріальне становище відповідача покращилося, оскільки він працює за кордоном та отримує доходи, які приховує. Позивачем не надано доказів на підтвердження суми аліментів, які фактично стягуються на даний час, разом з тим, з розрахунку суми заборгованості, що виконаний державним виконавцем Волочиського відділу державної виконавчої у Хмельницькому районі Хмельницької області вбачається, що заборгованість нарахована виходячи із ј частини середньомісячної заробітної плати працівника в даній місцевості й станом на серпень 2021 року аліменти нараховувалися в розмірі 2962,50 грн, що перевищує встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів (1372 грн), та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (2744 грн), що діє на даний час. Звертаючись з даним позовом позивач просить фактично збільшити розмір аліментів до рівня 4500,00 грн щомісячно на підставі ст. 192 СК України. Суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів поліпшення матеріального становища відповідача. Підтверджень того, що відповідач працює за кордоном, має дохід, розмір його доходу, суду також не надано. Посилання позивача на мінімальну заробітну плату а Республіці Польща суд відхиляє, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також суд відхиляє доводи позивача щодо зростання витрат на утримання дитини оскільки сама по собі ця обставина без доведення підстав, передбачених статтею 192 СК України, не є підставою для збільшення розміру аліментів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] , як необґрунтованого. Крім того, у разі наявності потреби та доказів позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, в порядку статті 185 СК України.

Outcome: dismissed