Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідачки щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитини повноліття. Просив припинити стягнення аліментів на користь відповідачки. Свою заяву мотивую тим, що з 03.08.2018 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 01.02.2022 року стягнуто з нього аліменти в розмірі ј частини усіх доходів на утримання доньки. В серпні 2022 року закрито виконавче провадження та повернуто виконавчий документ стягувану за виконавчим провадженням № 68635513 про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Постановою державного виконавця від 11.08.2022 року повернуто виконавчий документ стягувану та цього ж дня відповідачка передала йому оригінал виконавчого листа про стягнення аліментів. На теперішній час неповнолітня донька зареєстрована та проживає постійно разом з ним. Відповідачка працює, однак добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, а тому він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 18 серпня 2022 року позовну заяву про стягнення аліментів було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі Відповідачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала, щодо припинення стягнення аліментів на її користь та просила розгляд справи проводити без її участі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.08.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 445 (а.с.10). Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 11). Місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 12). У відповідності до акту з місця проживання батька з донькою, який підписаний 08.08.2022 року та завірений ТОВ ГАРАНТ ЦЕНТРОБУД, з березня 2022 року мати дитини [PERSON] не мешкає разом за адресою батька і дитини: [ADDRESS] ( а.с. 13). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2022 року, яке набрало законної сили 04.03.2022 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку( доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16.12.2021 року, до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 14-16). Постановою державного виконавця від 11.08.2022 року в рамках ВП № 68635513 виконавчий лист № 212/11461/21, 2/212/1290/22, виданий 10.02.2022 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] повернуто стягувачу ( а.с. 17). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Як встановлено судом та визнано сторонами по справі дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідачка позов визнала, відповідно до ч.4 ст.206, ч.6 263 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачкою, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, та обов`язку обох батьків по утриманню дітей, відповідачка визнала позовні вимоги, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину стягнувши з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідачки, починаючи стягнення з 12 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, припинивши відповідне стягнення на користь відповідачки. Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. За п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача стягненню з відповідачки на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок та 992 гривні 40 копійок на користь позивача.

Outcome: approved