Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади міста Запоріжжя (далі за текстом відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] прийняли в рівних частках за законом фактично (були зареєстровані та проживали з померлим на час відкриття спадщини за однією адресою) позивач, як його син, та дружина померлого- [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після смерті матері залишилось спадкове майно в вигляді: 3/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою : [ADDRESS] , (1/2 частина їй належала як спільне майно подружжя, а 1/4 частина вона фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] ). Спадщину, відкриту після смерті матері протягом шестимісячного строку зі дня відкриття, позивач прийняв шляхом подачі відповідної заяви до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори, в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа №18/2021. що підтверджується Витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі (копія Витягу додається). Однак, при оформленні своїх спадкових прав, з`ясувалось, що право власності на спадковий будинок не було оформлене та зареєстроване на спадкодавців, тому державним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку із викладеними обставинами, позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із неможливістю прибуття у судове засідання. У вказаній заяві також визнав позовні вимоги позивача. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до виписки із наказу №13 від 14.01.1974 року по радгоспу «Хортицький» [PERSON] виділена земельна ділянка розміром 0,06 га для будівництва житлового будинку в [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Запоріжжя від 28.06.1974 року [PERSON] дозволено будівництво жилого будинку на земельній ділянці площею 600 кв.м. по [ADDRESS] Відповідно до інформації наданої ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , побудований в 1975 році. Згідно із ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року №5 роз`яснено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Матеріалами справи встановлено, що позивач у встановлений законом строк вчинив усі належні дії для оформлення спадщини, але не зміг зареєструвати своє право з незалежних від неї обставин, за таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved