Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті свого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України в місті Ізюм Харківської області. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що її батьки проживали у [ADDRESS] , та після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України (24 лютого 2022 року), продовжували там проживати. Місто Ізюм постійно піддавався ракетним та авіа ударам, у зв`язку із чим батько заявника постійно перебував в укритті та покидав його лише для забезпечення першочергових життєвих потреб. 09 березня 2022 року внаслідок чергового авіаудару частину будинку, у якому проживав та переховувався [PERSON] , було знищено. 22 квітня 2022 року під завалами будинку було виявлено тіло батька заявника, який мав при собі паспорт, завдяки чому можна було встановити його особу. 23 квітня 2022 року жителями будинку [ADDRESS] складено Акт про знайдене тіло [PERSON] 26 квітня 2022 року лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» міста Ізюм видано довідку про причину смерті №113, згідно якої [PERSON] 09 березня 2022 року загинув під завалами. На даний час, місто Ізюм окуповане, тому [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть батька - [PERSON] , [INFO] . З цих підстав просила заяву задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] [PERSON] заяву підтримала з підстав, викладених у ній та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за відсутності їх представника чи відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази суд встановив. Згідно Свідоцтва про народження заявниці, заповненого російською мовою, серії [NUMBER] , виданого 27 липня 1990 року Міським ЗАГС м. Ізюм Харківської області, [PERSON] народилася [INFO] у м. Ізюм Харківської області, актовий запис №455 від 27 липня 1990 року. Батьками [PERSON] у вказаному свідоцтві про народження зазначені [PERSON] українець та [PERSON] українка. Як вбачається із паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2007 року Ізюмським МРВ ГУМВС України в Харківській області, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Ізюм Харківської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Вовчанськ Харківської області, зареєстрований [ADDRESS] . Відповідно до Довідки про причину смерті (до форми №106/о №113, видається для поховання), виданої 26 квітня 2022 року лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Ізюм», [PERSON] , у віці 64 роки, 09 березня 2022 року загинув під завалами будинку. Як вбачається із акту, складеного 23 квітня 2022 року мешканцями міста Ізюм Харківської області, при розбиранні завалів житлового будинку по [ADDRESS] був знайдений [PERSON] , [INFO] . Паспорт [NUMBER] , виданий Ізюмським МРВ УМВС України у Харківській області 22.01.1998 р. Проживав за адресою: [ADDRESS] . Із наявних при матеріалах справи, викопіювань інформації викладеної у соцмережі Facebook, зокрема «09 березня 2022 року на [ADDRESS] після ракетного удару російських окупантів, будинок перетворився на руїни…». Згідно викладених у заяві обставин, на даний час, місто Ізюм є тимчасово окупованою територією, тому [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть батька - [PERSON] , [INFO] Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-l/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 159 від 19 липня 2022 року «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75» було, зокрема, викладено в новій редакції Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 липня 2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 липня 2022 року №169). З вказаного переліку вбачається, що станом на 23 липня 2022 року територіальні громади Ізюмського району Харківської області віднесені до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявниця не має. Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] , помер [INFO] у м. Ізюм Харківської області, підтверджено наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі наведеного та

Outcome: approved