Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 лютого 2020 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 70, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, сімейне життя не склалося, стосунки між ними почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З квітня 2020 проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, примирення не можливе. Спору про поділ майна немає, дитина залишається проживати з матір`ю. Ухвалою суду від 23.06.2022 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі, та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що буде сплачувати аліменти в добровільному порядку, дитина залишиться проживати з матір`ю. Примирення неможливе. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Зазначила, що шлюбні відносини припинено, збереження шлюбу неможливе. Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 лютого 2020 року у Голосіївському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 70, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.04.2020 р. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved