Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернулася до суду зі зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення Калуської міської ради надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4436,00 (чотири тисячі чотириста тридцять шість) грн. та судовий збір у розмірі 2481,00 гривня. Свої вимоги мотивує тим, що 16.09.2019 [PERSON] звернуся до Управління соціального захисту населення Калуської міської ради (далі - Управління) за призначенням державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, заповнивши заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 19.09.2019 [PERSON] призначено допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.09.2019 по 24.01.2020 у розмірі 3817,00 грн. щомісячно та з 25.01.2020 по 29.02.2020 - 4236,00 грн. щомісячно. Розпорядженням на перерахунок допомоги одиноким матерям від 26.11.2019 [PERSON] розраховано державну допомогу з 01.12.2019 по 24.01.2020 у розмірі 3997,00 грн. та з 25.01.2020 по 29.02.2020 - 4436,00 гривень. На виконання Постанови № 264, розпорядженням на продовження строку виплати допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) від 06.04.2020, відповідачці строк виплати допомоги одиноким матерям продовжено з 01.03.2020 по 31.05.2020, розпорядженням від 13.05.2020 - по 30.06.2020, розпорядженням від 18.06.2020 - по 31.07.2020 у розмірі 4436,00 грн. щомісячно. Оскільки [PERSON] не звернулася до Управління за призначенням державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 264 термін, не підтвердила своє право на отримання такої допомоги, розпорядженням начальника Управління від 18.12.2020 відповідачці припинено надання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям (згідно Постанови КМУ від 28.10.2020 №1035) з 01.07.2020 по 31.07.2020. Відповідно, встановлено, що за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 відповідачці надміру виплачено державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям у розмірі 4436,00 гривень. Про вищезазначене [PERSON] неодноразово надсилались повідомлення про відшкодування надміру виплаченої державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4436,00 грн., зокрема, за реєстраційним вихідним № 04-16/1062/10 від 23.02.2021 та повторно за реєстраційним вихідним № 04-16/2073/10 від 22.04.2021. З метою досудового врегулювання спору відповідачці запропоновано добровільно повернути надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям у відповідності з чинним законодавством. Однак, до цього часу належна до повернення на рахунок Управління сума державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4436,00 грн., що виплачені надміру [PERSON] , не відшкодовані та належать до відшкодування. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.07.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачкою не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву остання не скористалася, хоча ухвалу про відкриття провадження разом із копію позовної заяви із доданими до неї документами вона отримала особисто, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 16.09.2019 [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Калуської міської ради за призначенням державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, заповнивши заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.с. 6-11). Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 19.09.2019 [PERSON] призначено допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.09.2019 по 24.01.2020 у розмірі 3817,00 грн. щомісячно та з 25.01.2020 по 29.02.2020 - 4236,00 грн. щомісячно (а.с. 12-13). Розпорядженням на перерахунок допомоги одиноким матерям від 26.11.2019 [PERSON] розраховано державну допомогу з 01.12.2019 по 24.01.2020 у розмірі 3997,00 грн. та з 25.01.2020 по 29.02.2020 - 4436,00 гривень. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) від 06.04.2020, відповідачці строк виплати допомоги одиноким матерям продовжено з 01.03.2020 по 31.05.2020, розпорядженням від 13.05.2020 - по 30.06.2020, розпорядженням від 18.06.2020 - по 31.07.2020 у розмірі 4436,00 грн. щомісячно (а.с. 14-15). Розпорядженням начальника позивача від 18.12.2020 відповідачці припинено надання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям (згідно Постанови КМУ від 28.10.2020 №1035) з 01.07.2020 по 31.07.2020. Відповідно, встановлено, що за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 [PERSON] , надміру виплачено державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям у розмірі 4436,00 грн., що підтверджується розрахунком суми переплати та протоколом введення виконавчого листа та дані про існуючі відрахування (а.с. 16-17). Відповідачці [PERSON] надсилались повідомлення про відшкодування надміру виплаченої державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4436,00 грн., зокрема, за реєстраційним вихідним № 04-16/1062/10 від 23.02.2021 та повторно за реєстраційним вихідним № 04-16/2073/10 від 22.04.2021 (а.с. 18-19). Між сторонами виник спір з приводу повернення надміру виплачених коштів у зв`язку з призначенням допомоги на дітей одиноким матерям. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога на дітей одиноким матерям є одним із видів державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми. Право на допомогу на дітей одиноким матерям визначено положеннями ст. 18-1 цього Закону, згідно з частиною першою якої право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18-3 цього Закону допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Постановою Кабінету Міністрів України № 264 від 08 квітня 2020 року «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» встановлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин) строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад. Відповідно до пункту 22 Постанови КМУ №1035 від 28.10.2020 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі - Постанова № 1035), кошти державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям виплачені отримувачам під час карантину до 1 липня 2020 року, не підлягають поверненню, якщо не було підтверджено право на отримання допомоги або її розмір внаслідок перерахунку зменшився. Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» (далі - Постанова № 632) визначено, що з 1 липня 2020 року призначення і виплата державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, у яких закінчився строк таких виплат у березні-червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Державна соціальна допомога на дітей одиноким матерям, які звернулися за її призначенням у липні-серпні 2020 року, призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року. Сума надміру виплаченої державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки з цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляну на викладене, з доказів, наданих стороною позивача, встановлено, що поведінка відповідачки, як набувача щомісячної допомоги не була добросовісною, зокрема, [PERSON] не подала позивачу нову заяву з необхідними документами та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у визначений термін та не підтвердила своє право на отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, у зв`язку з чим їй за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 було надміру виплачено державну соціальну допомогу у розмірі 4436,00 гривень. На даний час відповідачка не повернула у добровільному порядку вказану допомогу на загальну суму 4436,00 гривень. Сума допомоги, перерахованої (виплаченої) повертається отримувачем за вимогою органу, що призначив допомогу. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму допомоги, питання про її стягнення органи, що призначають допомогу, вирішують у судовому порядку. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки надміру виплачених коштів державної допомоги у розмірі 4436,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 5). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки. На підставі викладеного, ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 3, 18-1, 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Постановою Кабінету Міністрів України № 264 від 08 квітня 2020 року «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», п. 22 Постанови КМУ №1035 від 28.10.2020 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», та

Outcome: approved