Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

23 лютого 2022 року позивач в особі\~Фастівської міськрайонної\~філії Київського\~обласного центру\~зайнятості звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, посилаючись на те, що відповідач був зареєстрований у Фастівському центрі зайнятості як безробітний з 09.12.2019 року та на підставі наданих ним відомостей та документів, йому була призначена допомога по безробіттю. Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено, що відповідач під час перебування на обліку як безробітний приховав факт працевлаштування у ТОВ «АСИСЕНТ ГРУП», про що складено відповідний акт. За період перебування на обліку з 01.02.2020 року [PERSON] була нарахована допомога по безробіттю в розмірі 18217,32 грн. Позивачем був направлений лист-претензія з вимогою сплати суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю, однак відповідач добровільно їх не повернув. Виходячи з вищевикладеного, позивач просив стягнути з відповідача неправомірно отриману допомогу по безробіттю в сумі 18217,32 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 червня 2022 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в подальшому не з`явився, подали письмову заяву, в якій просили позов задовольнити, справу розглянути у відсутність їхнього представника. В судовому засіданні відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді\~справи,\~судом встановлено,\~що 05.12.2019\~року [PERSON] звернувся до Фастівської міськрайонної філії Київського обласного центру зайнятості з заявами про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю та про надання статусу безробітного. За особистими заявами відповідача, наказом від 09.12.2019 року\~ № НТ191209 [PERSON] був наданий статус безробітного з 09.12.2019 року, наказом від 12.12.2019 № НТ191212 призначена допомога по безробіттю, як застрахованій особі залежно від страхового стажу, відповідно до ч.1,3,4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 6 до 10 років 60 % середньої з/п (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 к.д., 80% - 90 к.д., 70% - 180 к.д., з 12.12.2019 року по 05.12.2020 року. Згідно з Наказом № НТ191212 від 12.12.2019 року прийнято рішення розпочати виплату допомоги по безробіттю з 12.12.2019 року. Згідно з Наказом № НТ200707 від 07.07.2020 року припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п. 1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп 1, 2 п. 37 Порядку від 20.03.2013 року № 198; у зв`язку з встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг) відповідно до пп 9 п.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та п.п.2 п.1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності з 01.02.2020 року. Наказом № НТ200707 від 07.07.2020 року припинено реєстрацію безробітного з 22.06.2020 року у зв`язку з встановленням факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» відповідно до абзацу 19 п.п. 1 п. 30 Порядку. Як вбачається з акта №1169 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Київського міського центру зайнятості від 22.06.2022 року, [PERSON] перебував у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ «АСИСТЕНТ ГРУП» з 01.02.2020 року, а з 01.03.2020 року послуги Товариству не надає та не перебуває з ним в трудових відносинах. Про вказаний факт працевлаштування [PERSON] центр зайнятості не повідомив. Згідно розрахунку Фастівської міськрайонної філії КОЦЗ, [PERSON] за період з 01.02.2020 року по 21.06.2020 року була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 18217,32 грн.\~ З метою досудового врегулювання питання про добровільну сплату незаконно отриманих коштів, на адресу відповідача було направлено претензію № 671/34.05/34.01-33 від 30.07.2020 року про необхідність добровільного повернення коштів, сплачених як допомога по безробіттю на рахунок центру зайнятості, проте вимога була проігнорована відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» одним з принципів страхування на випадок безробіття є обов`язковість страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. Частиною 1 статті 4 передбачено, що страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є допомога по безробіттю. Частиною 2 статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» передбачено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття далі - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України № 60/62 від 13 лютого 2009 року, Постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248 розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості) у разі, коли під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади. При розгляді письмових матеріалів судом встановлено, що між [PERSON] (виконавець) та ТОВ «АСИСТЕНТ ГРУП» в особі директора Гуторіна О.П. (замовник) було укладено Договір № 470 від 01.02.2020 року, за умовами якого виконавець зобов`язується виконувати замовнику переміщення та/або завантаження/розвантаження вантажу, та/або сканування вантажу, та/або маркування вантажу та/або пакування вантажу, а замовник зобов`язується оплачувати виконавцю належним чином виконані роботи. Вартість робіт становить 5000 грн за 16000 шт. (одиниць) вантажів (п. 2.1 Договору). Пунктом 4.1. передбачено, що Договір починає діяти з моменту його підписання і скріплення печатками (за наявності) сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Відповідно до акту № 1 виконаних робіт від 29.02.2020 року, за договором цивільно-правового характеру № 470 від 01.02.2020 року, [PERSON] (виконавець) виконав роботи, а ТзОВ «АСИСТЕНТ ГРУП» в особі директора Гуторіна О.П. (замовник) зобов`язується сплатити виконані роботи у розмірі 5000 грн. Згідно з пп.2 п. 1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 № 613, Виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 (з дня припинення реєстрації або в разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості). Згідно статті\~37\~Порядку реєстрації,\~перереєстрації безробітних\~та ведення\~обліку осіб,\~які шукають\~роботу,\~затверджено постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~20\~березня 2013\~р.\~№ 198,\~Центр зайнятості\~припиняє реєстрацію\~з дня: початку зайнятості особи (крім участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру, зайнятості працею, пов`язаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів) - забезпечення роботою самостійно. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позивачем вчинено дії щодо встановлення обставин, які впливають на порядок виплати матеріальної допомоги по безробіттю, прийнято рішення в межах повноважень та відповідно до встановленого порядку та з визначених законом підстав про повернення допомоги по безробіттю. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням частини першої статті 280 ЦПК України. На підставі викладеного, дослідивши письмови матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача коштів у сумі 18217,32 грн, є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. За подання позову до суду про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 2481,00 грн судового збору.

Outcome: approved