Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, в якій просить встановити факт народження [INFO] дитини жіночої статі [PERSON] народження, в м. Сімферополь, АР Крим. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 06.03.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. В подальшому 15.05.2020 року о 00:14 годин [PERSON] на тимчасово окупованій території в м. Сімферополь, АР Крим, народила дитину, дівчинку вагою 3600 грамів, про що медичним закладом було видано медичне свідоцтво про народження серії 35 №049358. Заявник надав заяву в якій прохав суд справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Петропавлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надала заяву в які прохала справу розглядати за її відсутності, заперечень по справі не має. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06 березня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. 15 травня 2020 року об 00 год. 14 хв. [PERSON] в м. Сімферополь, АР Крим, народила дитину жіночої статті, вагою 3600 грамів, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження 35 №049358 від 15 травня 2020 року. У відповідності до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ст. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «Відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення». [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Барраж, Бостанликського району, Ташкентської області є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , уродженець смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] . Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до листа-роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду на адресу голів апеляційних судів (вх.№312/0/207-21 від 16.04.2021 року) встановлено, що для встановлення фактів народження та смерті вимога місцевих судів про необхідність отримання громадянами письмової відмови в органах державної реєстрації актів цивільного стану не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Отже, заявнику не потрібно звертатися до органів державної реєстрації актів цивільного стану для отримання відмови у проведенні реєстрації народження, а звертатися одразу безпосередньо до відповідного суду для встановлення фактів народження. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. З урахуванням вищенаведеного, суд немає підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Барраж, Бостанликського району, Ташкентської області, народила дитину жіночої статі, в місті Сімферополь, АР Крим, батьком якої є [PERSON] , [INFO] , уродженець смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області. На підставі викладеного суд вважає за необхідне заяву задовольнити. Судові витрати віднести за рахунок держави відповідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved