Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Позивачка 26.05.2022 року звернулася до суду із позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 28 серпня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10 вересня 2013 року був розірваний. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень Октябрського відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 06 травня 2005 року зроблено актовий запис № 404. 16 жовтня 2013 року Полтавським районним судом Полтавської області по справі № 545/3972/13 було винесено Рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 27 вересня 2013 року та до повноліття дитини. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.05.2016 року, виконавчий лист від 16.10.2013 року № 545/3972/13 про стягнення відповідача аліментів на користь позивачки на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 27 вересня 2013 року та до повноліття дитини - перебуває на виконанні Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ) ( раніше Октябрського ВДВС по м. Полтава Полтавського МРУЮ Полтавської області ). Відповідно до ст. 180 СК України, ( батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ). Згідно до п.23 Постанови Пленуму ВССУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ( відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них ). Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дочки значно зросли, розмір аліментів, присуджених до стягнення рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2013 року, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує значних витрат, які позивачка не має можливості забезпечити за власні кошти та за присудження аліменти. Дитина проживає разом з позивачкою. Оскільки, відповідач є працездатною особою, офіційно працює ТОВ ГРАНД ОМЕГ ( що підтверджується постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату від 21.10.2020 ), а також розмір аліментів, який відповідач сплачує згідно рішення Полтавського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2013 року по справі № 545/3972/13-ц є менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, з урахуванням того, що дитина потребує додаткових витрат, пов`язаних та спрямованих на покращення здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, тому позивачка була змушена звернутися до суду з відповідним позовом до суду. Як, вбачається з ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2022 року 2 618 гривень, з 01 липня 2 744 гривень, з 01 грудня 2 833 гривень. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ( кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ). Відповідно до ст. 141 СК України ( мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою ). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України ( розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ). Зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження ( зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доход ) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки ) ( постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 ). Також, важливо розуміти та відрізняти між собою поняття розміру аліментів та способу їх стягнення. Так, дійсно у випадках вказаних в ст.192 СК України до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів може звернутись як стягувач, так і платник аліментів. В той же час ст. 181 СК України визначаються способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. А ч. 3 ст.181 СК України вказує на те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження ( зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доходу ) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки ). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей ( ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку ( доходу ) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» ). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Даний правовий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 27.05.2020 року викладеної при розгляді справи № 128/373/18. 5. Обґрунтування мотивів рішення суду з оцінкою аргументів сторін. Предметом розгляду даної справи є зміна способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру. Стосовно зміни способу стягнення аліментів з стягнення у частках від доходу на стягнення у твердій грошовий сумі, суд виходить із того, що діючи законодавством право особи, на вихованні якої знаходиться дитина та яка отримує аліменти, на зміну способу в період стягнення аліментів є абсолютним, а тому відсутні будь які підстави для відмови у задоволені таких вимог, а тому такі вимоги задовольняються. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 ( 78912 ) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Одночасно на вимогу п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, підписом даного позову, позивачка підтверджує про те, що нею не подано іншого позову ( позовів ) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. \~ \~ \~ \~Прохала : змінити спосіб присудження аліментів, що стягується з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрований: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , прож.: [ADDRESS] ) на підставі рішення Полтавського районного суду м. Полтава від 16 жовтня 2013 року по цивільній справі № 545/3972/13-ц на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , які були визначені у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 600 грн. щомісячно на 1/4 частину всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2013 року по цивільній справі № 545/3972/13-ц. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка та представник позивачки адвокат Новицька О.О., надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, де позов підтримує та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку ( а. с. 21, 29 ). Відповідач не надав відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином за місцем своєї реєстрації про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи у вигляді поштового повідомлення з відміткою про отримання повістки. Також щодо нього публікувалось оголошення про виклик відповідача, про що маються докази в матеріалах справи. Від нього не надійшло станом на 21.09.2022 року заяви про відкладення розгляду справи та позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 274-279, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що з 28 серпня 2004 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10 вересня 2013 року був розірваний. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] ( а. с. 8 ). Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2013 року у справі № 545/3972/13-ц позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з\~ 27 вересня 2013 року та до повноліття дитини. Згідно Постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.05.2016 року, виконавчий лист від 16.10.2013 року № 545/3972/13 про стягнення Відповідача [PERSON] аліментів на користь Позивачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 600 грн. щомісячно починаючи з 27 вересня 2013 року та до повноліття дитини - перебуває на виконанні Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ) ( раніше Октябрському ВДВС по м. Полтава Полтавського МРУЮ Полтавської області ). Відповідно до ст. 180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до п.23 Постанови Пленуму ВССУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ( відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них ). Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дочки значно зросли, розмір аліментів, присуджених до стягнення рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2013 року, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує значних витрат, які Позивач не має можливості забезпечити за власні кошти та за присудження аліменти. Дитина проживає разом з Позивачем. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, офіційно працює ТОВ ГРАНД ОМЕГ ( що підтверджується Постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату від 21.10.2020 ), а також розмір аліментів, який відповідач сплачує згідно рішення Полтавського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2013 року по справі № 545/3972/13-ц є менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, з урахуванням того, що дитина потребує додаткових витрат, пов`язаних та спрямованих на покращення здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, тому позивачка була змушена звернутися до суду з відповідним позовом до суду. Як вбачається з ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років : з 01 січня 2022 року 2 618 гривень, з 01 липня 2 744 гривень, з 01 грудня 2 833 гривень. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження ( зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доходу ) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки ) ( постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 ). У випадках вказаних в ст. 192 СК України до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів може звернутись як стягувач, так і платник аліментів. В той же час ст. 181 СК України визначаються способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Ч. 3 ст.181 СК України вказує на те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження ( зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доходу ) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки ). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей ( ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку ( доходу ) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» ). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Даний правовий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 27.05.2020 року викладеної при розгляді справи № 128/373/18. 5. Обґрунтування мотивів рішення суду з оцінкою аргументів сторін. Предметом розгляду даної справи є зміна способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру. Стосовно зміни способу стягнення аліментів з стягнення у частках від доходу на стягнення у твердій грошовий сумі, суд виходить із того, що діючи законодавством право особи, на вихованні якої знаходиться дитина та яка отримує аліменти, на зміну способу в період стягнення аліментів є абсолютним, а тому відсутні будь які підстави для відмови у задоволені таких вимог, а тому такі вимоги задовольняються. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 «Конвенції ООН про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789X11 ( 78912 ) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180-182, 192 СК України, оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ( кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ). Судовий збір підлягає стягненню на користь Держави із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved