Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із вищевказаною заявою, у якій просить встановити факт смерті [PERSON] , який народився [INFO] в місті Україна, Донецька область, м. Макіївка, який помер в м. Макіївка, Донецька область [INFO] , з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть. Заява мотивована тим, що 02 квітня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки було укладено шлюб, актовий запис 439. 19.10.2020 року Заявник мешкає у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 19.10.2020 року № .3244- 5000317066 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. В травні 2022 року заявнику стало відомо, що [INFO] її чоловік, [PERSON] , помер та [INFO] було видано свідоцтво про смерть. Свідоцтво було видано Горняцьким відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції донецької народної республіки. В червні 2022 року заявник звернулася до Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою отримання свідоцтва про смерть та внесення відповідного запису про смерть свого чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . Працівниками зацікавленої особи було повідомлено Заявника, що для підтвердження факту смерті її чоловіка пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому на підставі вищевказаного просила суд заяву задовольнити. Ухвалою суду від 19 серпня 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд заяви на 22 серпня 2022 року об 11 год. 15 хв. У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. У своїй заяві заявник просила розгляд справи проводити без її участі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту смерті заявником додано копію свідоцтва про укладення шлюбу, довідку внутрішньо переміщеної особи та копію свідоцтва про смерть [PERSON] , оригінал свідоцтва про смерть у неї відсутній. Заявником не надано суду достатніх доказів, що підтверджують факт смерті [PERSON] у певний час, у певному місці і за певних обставин (медична довідка про смерть, довідка про захоронення, дозвіл на поховання; витяг з книги реєстрації поховання померлих, документи слідчих органів, медичних установ, сільської ради, документи на підтвердження понесених витрат по похованню з відповідних ритуальних служб, фотокартки місця поховання, тощо). В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Так, за змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником, не знайшли свого підтвердження та не ґрунтуються на вимогах закону, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви. Так, зауваживши, що ст. 317 ЦПК України визначено спеціальний порядок встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та вичерпний перелік осіб, які мають право звернутись з відповідною заявою. Цивільним процесуальним кодексом України передбачений загальний порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження за заявою будь-якої особи, для якої встановлення певного факту має юридичне значення. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 7 ст. 19 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). У порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, відмова у задоволенні заяви про встановлення факту смерті, що подана та розглянута за спеціальною нормою, не позбавляє заявницю права звернутись до суду із заявою про встановлення фактів, що мають для неї юридичне значення, у загальному порядку. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що заявницею не доведено належними і допустимими доказами факту смерті [PERSON] , а відтак заява визнається необгрунтованою і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed