Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

1. Зміст поданої заяви. В серпні 2022 року [PERSON] звернулась до\~суду з\~вищезазначеною заявою,\~яку обґрунтувала\~тим,\~що вона\~є матір`ю\~ [PERSON] ,\~який народився\~ [INFO] в\~м.\~Ровеньки Луганської\~області.\~21\~квітня 2015\~року відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Ровеньківського\~міського управління\~юстиції у\~Луганській області\~видав свідоцтво\~про народження\~ [PERSON] .\~Проте,\~зважаючи на\~те,\~що м.\~Ровеньки Луганської\~області є\~тимчасово окупованою\~територією,\~де органи\~державної влади\~України тимчасово\~не здійснюють\~свої повноваження.\~Тому вказане\~свідоцтво про\~народження є\~недійсним та\~не створює\~правових наслідків. З цих підстав [PERSON] просить суд встановити факт, що [INFO] в м. Ровеньки Луганської області народився [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , а батько дитини, зазначений в порядку ч.1 ст.135 СК України. 2. Ставлення учасників цивільної справи до поданої заяви. Представник заявника [PERSON] підтримала подану заяву та просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до поданої заяви не повідомив. 3. Норми права, якими суд керується при розгляді цивільної справи. Відповідно до ч.1 ст.317\~ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч.3 ст.317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з\~ч.1\~та ч.2\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ч.1 ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків Відповідно до абз.2 ч.1 ст.146 СК України ім`я дитини,\~народженої жінкою,\~яка не\~перебуває у\~шлюбі,\~у разі\~відсутності добровільного\~визнання батьківства\~визначається матір`ю\~дитини. Згідно з ч.2 ст.147 СК України по батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublic o f MoldovaandRussia», «Ila§cuandOthers v. MoldovaandRussia»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. 4. Мотиви, якими суд керується при розгляді цивільної справи. Встановлено, що 29 березня 2015 року о 10 годині 15 хвилин [PERSON] народила хлопчика вагою 3970 грамів. Вказана обставина підтверджується корпією медичного свідоцтва про народження №138 від 29 березня 2015 року (а.с.4 зворот). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 квітня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ровеньківського міського управління юстиції у Луганській області, вбачається, що дитина народилась в м. Ровеньки Луганської області (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» м. Ровеньки Луганської області розташовується на тимчасово окупованій території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюються свої повноваження. З листа Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 01 вересня 2022 року встановлено, що свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21 квітня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ровеньківського міського управління юстиції у Луганській області, за даними Державного реєстру актів цивільного стану не виявлено. Крім цього, Ровеньківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в період з 2015 року по 05 серпня 2021 року не здійснював свою діяльність (а.с.28). Тому, [PERSON] позбавлена можливості зареєструвати народження дитини. В матеріалах цивільної справи відсутні відомості на підтвердження того, що станом на день народження дитини заявниця перебувала у шлюбі. У зв`язку з цим, ім`я, прізвище та по батькові дитини визначається за правилами, передбаченими ст.ст.145-147 СК України. Так, заявниця обрала народженій нею дитині ім`я « [PERSON] ». Батьком дитини вона вказала особу на ім`я « [PERSON] », тому згідно ч.2 ст.147 СК України по батькові дитини « [PERSON] ». Крім цього, на підставі ч.1 ст.145 СК України прізвищем дитини є « [PERSON] ». 5. Висновки, яких дійшов суд за наслідками розгляду заяви. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту народження [INFO] [PERSON] у м. Ровеньки Луганської області, матір`ю якого є [PERSON] . Разом з цим, судом не встановлено підстав для визначення відомостей про батька дитини в порядку ч.1 ст.135 СК України. Оскільки, вказані повноваження належать виключно відділу державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснюватиме державну реєстрацію народження дитини. Тому у задоволенні заяви в частині вимоги про визначення відомостей про батька дитини належить відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial