Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

у квітні 2020 [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Корчинська Л.В. звернувся до суду з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва (далі - Голосіївський РДВС у м. Києві ЦМУМЮ ( м. Київ)), в якому просить зобов`язати відповідача скасувати арешт всього нерухомого майна, що як обтяження значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Вимоги позову обґрунтовані тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2009 року було стягнуто з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1.37589 від 29.02.2008 у сумі 41442,07 грн. Згідно з даними ВП-спецрозділ від 17.01.2020 року вбачається, що у Голосіївському РВДВ у м. Києві перебувало виконавче провадження № 32844572 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредит Банк» грошових коштів і накладено арешт на все нерухоме майно боржника. 26.06.2014 року головним державним виконавцем Чаргадзе Н.О винесено постанову про повернення документу стягувачу ПАТ «ПроКредит Банк», однак відмовлено у знятті арешту з майна позивача. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 5 травня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 14). У підготовчому засіданні присутня представник позивача [PERSON] - адвокат Корчинська Л.В., відповідач та третя особа явку представників не забезпечили, правом подачі відзиву та заперечень на позов не скористалися. У вирішенні питання щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» представник позивача покладалася на розсуд суду, проти закриття підготовчого провадження не заперечувала. Ухвалою від 31 березня 2021 року до участі у розгляді справи № 752/7932/20 в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (а.с. 42). Ухвалою від 31 березня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 44). У судовому засіданні сторони відсутні. Представник відповідача Голосіївський ВДВС у м. Києві електронною поштою подав заяву про розгляд справи без його участі. Представники третіх осіб до суду не з`явилися, належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань не надали. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Корчинська Л.В. підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2009 року у справі № 2-4044/09 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 1.37589 від 29.02.2008 (а.с. 33) у розмірі 40784,22 грн, судовий збір у розмірі 407,85 грн, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 250 грн, всього - 41442,07 грн. 02.12.2011 на виконання зазначеного рішення судом видано виконавчий лист. Відповідно до листа Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) від 26.02.2020 № 30240 на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 32844572 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2011 року № 2-4044/09 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості в розмірі 41 442,07 грн (а.с. 10). Як вбачається з даних ВП-спецрозділу від 17.01.2020 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 207724239 від 28.04.2020 року вбачається, головним державним виконавцем Чаргадзе Н.О. 04.06.2012, на підставі виконавчого листа, винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження (реєстраційний номер обтяження № 1266694) (а.с. 4, 5). 26.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачові ПАТ «ПроКредит Банк» на підставі п.7 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в старій редакції (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку). Станом на 26.02.2020 року у відділі відсутня будь-яка інформація щодо погашення заборгованості за виконавчим документом, повторно виконавчий документ на адресу відділу не надходив. Проте, державний виконавець, повернувши виконавчий лист стягувачу, не вирішив питання про зняття арешту з майна, на яке було накладено арешт відповідно до постанови від 04.06.2012 року. Разом з тим, у листі АТ «ПроКредит Банк» № 1-2/20/736/1 від 28.01.2020 року зазначено, що усі права вимоги по кредитним зобов`язанням [PERSON] перед АТ «ПроКредит Банк» відступлені на користь нового кредитора - ТОВ «Росвен Інвест Україна» і Банк не здійснює обслуговування даних кредитних зобов`язань (а.с. 8). Відповідно до частин 1, 6 ст. 55 Закону України № 606-Х1У від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України № 606-Х1У у разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві. В силу частини 4 статті 40 цього Закону повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був визначений у три роки (частина 1 статті 21). Відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем, а у всіх інших випадках відповідно до частини п`ятої статті 59 цього ж Закону арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду. Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» усі дії в рамках виконавчого провадження здійснюються виключно стосовно майна, яке належить боржнику. Оскільки АТ «ПроКредит банк», як сторона виконавчого провадження, надав відомості, що не має кредитних зобов`язань до позивача, арешт майна боржника [PERSON] перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним йому майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно п. 2 ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує законні права їх власника майна, щодо вільного розпорядження майном. Таким чином, враховуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, беручи до уваги те, що на даний час на виконанні в Голосіївському ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебуває жодного виконавчого провадження стосовно боржника [PERSON] , а відтак потреби в арешті не існує. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а також за відсутності у відповідача та третіх осіб в цій справі належним чином, законно обґрунтованих заперечень щодо права позивача на арештоване майно, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Outcome: approved