Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогами: - стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття; - стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивач обґрунтовує свій позов тим, що 24.03.2022 між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Оскільки сторони проживають окремо, а домовленість між батьком про добровільну сплату аліментів на сина, який ще проживає з матір`ю відсутня, тому позивач вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у заявленому розмірі на утримання їх спільного сина та аліменти на утримання позивача до досягнення їх сином 3-ох річного віку. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 28.06.2022 відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не\~подали до\~суду своїх\~заперечень проти\~розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд зауважує, що в силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (визначені в ст. 82 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Суд оцінивши зібрані докази встановив наступні фактичні обставини. 24.03.2022 між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 3). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Також у позивача, від попереднього шлюбу є дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 6). Сторони проживають окремо, про що свідчать довідки про місця їх проживання, а домовленість між батьком про добровільну сплату аліментів на сина, який ще проживає з матір`ю відсутня. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено\~в ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ч. 2 ст. 181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені ч. 1 ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приписами ст. 183 СК України унормовано визначення судом розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Також, згідно ч. 5 ст. 183 СК України законодавцем визначено можливість для того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом було встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є сторони у даній справі. Доведено, що дитина проживає саме з позивачем і перебуває на її утриманні, а тому позивач наділена правом на звернення. Судом не встановлено наявність укладеної між сторонами угоди про добровільну сплату аліментів. Разом з тим, відповідач не спростував доводи позивача і не надав підтвердження свого матеріального становища, поганого здоров`я чи перебування у нього утриманців. Враховуючи те, що позивач має право на отримання аліментів на утримання проживаючого з нею сина, а тому суд визначаючи їх розмір керується ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду відповідачем не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно правил ст. 180 СК України строк сплати аліментів визначений законодавцем на дитину - до досягнення дитиною повноліття, а на дружину, в силу правил ст. 84 СК України, до досягнення дитиною 3-ох річного віку. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх сина в розмірі 1/4 частини заробітку доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання позивача у розмірі 1/6 заробітку доходу щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення їх сином 3-ох річного віку. Вказаний розмір аліментів на дитину та дружину забезпечить отримання позивачем коштів на утримання дитини в розмірі, що забезпечить її належне утримання і гармонійний розвиток та забезпечить необхідний рівень утримання позивача зі сторони відповідача, враховуючи його можливість сплачувати аліменти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при пред`явлені його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Outcome: approved