Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

У березні 2022 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 57. В обґрунтування позову зазначила, що 14.10.2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у сторін народилось двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого в сім`ї виникали сварки та сторони стали чужими одне одному. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, з листопада 2021 року проживають порізно, та їхній шлюб існує формально. Тому [PERSON] , вважаючи, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, та не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просила його розірвати. Ухвалою від 15.04.2022 року відкрито провадження у справі, та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. У судове засідання 15.09.2022 року сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені [PERSON] вимоги, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у визначений в ухвалі строк відзив суду не надав, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав, а тому відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 14.10.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є двоє спільних малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] та [NUMBER] , які на даний час проживають разом із позивачкою. Як випливає із змісту позовної заяви, сторони мають різні погляди на шлюб та сімейні обов`язки, проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Примирення та відновлення спільного подружнього позивач не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 12.05.2022 року сторонам було надано строк для примирення три місяці, однак сторони між собою примирення не досягли та не порозумілись. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved