Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.04.1984 між сторонами був укладений шлюб. У період шлюбу сторонами за спільні кошти подружжя було придбано житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку за тією ж адресою, право власності на які оформлені на ім`я відповідача. В подальшому було проведено добудову будинку також за спільні кошти подружжя. 20.12.2018 шлюб між сторонами розірвано. Наразі між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності. З огляду на вищевикладене, позивач звернувся до суду із даним позовом та просить здійснити поділ спільного майна подружжя житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 532,3 кв.м., в т.ч. житловою площею 157, 3 кв.м. (згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно ), та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 1810136300:03:019:0012, загальною площею 848 кв.м. (відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини спірного будинку та земельної ділянки. 13.12.2021 ухвалою Богунського районного суду м.Житомира відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.22). Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 18.07.2022 на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. До заяви також додано копію нотаріально посвідченої заяви про визнання позову. Частинами 3, 4 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні. Згідно із ч.2\~ ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. 21.04.1984 сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.04.1984 (а.с. 19). 20.12.2018 шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20.12.2018 (а.с.5). Відповідно до довідки Житомирської міської МСЕК №2 серії 12 ААБ №544946 від 10.07.2019 позивач є особою з інвалідністю 1-ї «Б» групи з 01.03.2019 на підставі загального захворювання. Інвалідність встановлена безтерміново (а.с.3). Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 27.04.2021 [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним та призначено [PERSON] його опікуном. Рішення набрало законної сили 28.05.2021 (а.с.4). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витягу з Державного реєстру правочинів, будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 426,4 кв. м, належить на праві власності [PERSON] . Підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 24.05.2006 (а.с. 6-7). Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №549588, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,848 га, що за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2006, зареєстрованого в реєстрі за №7438 (а.с.9). Відповідно до Свідоцтва про право власності, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 535,3 км.м, житлова площа становить 157,3 кв.м, належить на праві власності [PERSON] (а.с. 10). З висновку суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» вбачається, що ринкова вартість земельної ділянки площею 848 кв.м, що за адресою: [ADDRESS] , станом на 14.09.2021 становить 254\~400, 00 грн (а.с.11), ринкова вартість житлового будинку становить 4\~256\~000, 00 грн (а.с.12). Відповідно до\~статті 60 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тлумачення норм\~статті 60 СК України\~свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Водночас, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування цієї презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Подібний висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17. За змістом\~статті 61 СК України\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до статті 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно зі статтями\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя\~статті 368 ЦК України). Відповідно до\~статті 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладені вимоги закону, судом встановлено, що спірне майно було набуто подружжям під час шлюбу, на підтвердження чого позивачем надано належні та допустимі докази, при цьому відповідач проти вимог позову не заперечує, тому в силу положень\~статті 60 СК України, житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнала, на підставі ч.1 ст.141, ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 5675,00 грн 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову.

Outcome: approved