Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 27.06.2008 між ВАТ «Універсал Банк, правонаступником якого є позивач, укладено кредитний договір, за яким [PERSON] надано кредит в сумі 63\~060 грн., з терміном повернення не пізніше 10.06.2038 шляхом сплати щомісячних платежів та процентів за користування кредитними коштами в сумі 18,45% річних. На забезпечення виконання зобов?язань з [PERSON] укладено договір поруки. Відповідач не виконав зобов?язання, внаслідок чого станом на 07.04.2015 утворилася заборгованість в сумі 72266,69 грн., у тому числі по тілу кредиту 62014,01 грн., 10222,08 грн. по відсотках, 30,60 грн. по підвищених відсотках. Просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів вказану суму, а також судові витрати. Заочним рішенням від 11.06.2015 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Ухвалою від 23.05.2022 вказане заочне рішення скасоване, справу призначено до розгляду. 01.07.2022, 01.08.2022 судове засідання відкладено у зв?язку із витребуванням доказів. У відзиві на позовну заяву представник відповідачів заперечував проти позову у частині вимог про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 50\~000 грн., та стягнення з [PERSON] усієї суми боргу. Пояснив, що 05.03.2013 [PERSON] сплатив заборговансть за договором у розмірі 50\~000 грн., тому розмір заборгованості повинен бути зменшений на вказану суму. На підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України порука [PERSON] припинилася через шість місяців з дати останньої сплати позичальником заборгованості 05.03.2013, а до суду позивач звернувся у 2015 році, тобто з пропуском шестимісячного строку погашення заборгованості по кредиту. У судове засідання представник позивача не з?явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судове засідання відповідчі не з?явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від їх представника надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №094-2008-2209. За його умовами кредитор зобов?язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 63060 грн., а позичальник зобов?язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 18,45% річних (базова процентна ставка). За користування коштами понад встановлений строк передбачено нарахування процентної ставки в розмірі 55,35% річних (підвищена процентна ставка), розмір якої застосовується до всієї простроченої суми основного боргу. Строк кредитування встановлений до 10.06.2038. Погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів платежу, який складається із частини погашення основної суми кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом за попередній платіжний період (період, що дорівнює одному календарному місяцю з дати, в яку повинен бути сплачений попередній щомісячний платіж до дати, встановленої в графіку погашення, для сплати наступного щомісячного платежа). Розмір щомісячного платежа встановлений в графіку погашення кредиту. Нарахування процнтів здійснюється щоденно за методом нарахування відсотків 20/360, проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості. Позичальник має право здійснити дострокове часткове погашення кредиту в будь-який час, за таких умов: сума дострокового погашення має складати не менше подвійної суми першого вергового до спллати щомісячного платежу та позичальник письмово повідомив кредитора про таке погашення за встановлено. Кредитором формою не підзіше, ніж за три робочих дні. Після здійснення дострокових часткових погашень суми щомісячних платежів відповідно зменшуються, а остаточна дата погашення кредиту та дати сплати щомісячних платежів залишаються незмінними (пункти 4.1.2, 4.1.3 договору) (а.с. 10-16). Додатком № 2 до договору визначено графік платежів (а.с. 17-19). З метою забезпечення виконання кредитного договору було укладено договори поруки № 094-2008-2209-Р з [PERSON] (а.с. 20-22). 27.06.2008 [PERSON] отримано кошти в сумі 63060 грн. (а.с. 23). За наданим позивачем розрахунком розмір заборгованості позивача становить станом на 07.04.2015 72266,69 грн., у тому числі по тілу кредиту 62014,01 грн., 10222,08 грн. по відсотках, 30,60 грн. по підвищених відсотках (а.с. 24-26). 23.10.2014 банком направлено [PERSON] вимогу про сплату простроченої заборгованості разом із процентами, у якій також зазначено, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається таким, що настав достроково на 61 день з моменту отримання вимоги. Поштові відправлення були повернуті до банку у зв?язку із закінченням терміну їх зберігання (а.с. 27-30). 05.03.2013 [PERSON] подана заява №171В601130640007 на переказ готівки в сумі 50\~000 в ПАТ «Універсал Банк» із призначенням платежу «поповнення разунку для сплати по кредиту за [PERSON] » Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей\~1054,\~1055 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що він сплатив частину коштів за користування кредитом: зазначає, що 05.03.2013 ним сплачено 50\~000 грн, на підтвердження чого надано копію заяви на переказ готівки. Разом із цим, з розрахунку заборгованості, яка була надана банком при зверненні до суду з позовом, вбачається, що вказані кошти не були взяті до уваги банком при визначенні розміру боргу. З метою встановлення обставин, чи був здійснений вказаний платіж, чи була прийнята на виконання вказана заява про переказ готівки та чи були зараховані ці кошти в рахунок погашення боргу за кредитним договором ухвалою суду від 01.07.2022 було витребувано вказану інформацію від банку та відповідні докази. Ухвала була направлена на електронну адресу банку та поштою (поштове відправлення отримано 01.08.2022). 01.08.2022 у зв?язку із невиконанням вимог ухвали позивачем вказану інформацію було повторно витребувано від банку. Копія ухвали була отримана представником банку 05.08.2022. У визначений в ухвалі суду строк її вимоги не були виконані, витребувана інформація та докази не надані. Відповідно до ч. 10 ст. 85 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з?ясування якої витребувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними у ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду. На підставі наведеної норми у зв?язку з повторним ненаданням позивачем витребуваних доказів та неповідомленням причин такого неподання, суд визнає обставину сплату відповідачем 50\~000 грн. в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №094-2008-2209 від 27.06.2008, як доведену. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у періоді з 27.06.2008 по 10.06.2014 відповідачем виконувались умови кредиту, сплачувалось тіло та відсотки за користування кредитом. Заборгованість з його сплати виникла з 10.06.2014. Враховуючи визнання судом доведеною обставину, що відповідач сплатив окрім зазначених у розрахунку сум також 50\~000 грн. на виконання умов кредитного договору, розмір тіла кредиту, який підлягає стягненню, повинен бути зменшений на вказану суму та становити 11\~888,22 грн. Позивачем також заявлена вимога про стягнення відсотків за користування договором, яка становить 10\~222,08 грн. та нарахована на визначену позивачем суму боргу 61\~888,22 грн. Враховуючи зазначені вище обставини, наявні підстави також і для зменшення розміру відсотків, які нараховані на основну суму боргу (11888,22 грн.) до 1\~814,79 грн. за період прострочення основного зобов?язання з 10/06/2014 до 07/04/2015. Позивачем заявлена вимога про стягнення підвищених відсотків за користування кредитом в сумі 30,60 грн. За умовами укладеного кредитного договору за користування коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі 55,35% річних. ЇЇ розмір встановлюється до всієї простроченої суми основного боргу (п. 1.1.2). З наданого позивачем розрахунку неможливо встановити, за який період та на яку суму основного боргу нарахована дана процентна ставка. З урахуванням зменшення суми основного боргу суд позбавлений можливості самостійно розрахувати вказані суми. Частина 3 статті 12 ЦПК України покладає обов?язок на сторону позивача довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. Позивачем не надано вихідних даних, з яких можливо було б розрахувати суму боргу за підвищеною відсотковою ставкою. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог у частині стягнення підвищених відсотків в сумі 30,60 грн. Таким чином, сума боргу, яка підлягає стягненню за кредитним договором, становить 13703,01 грн., у тому числі 11888,22 грн. за тілом кредиту, 1814,79 грн. за відсотками. Стосовно вимоги про стягнення заборгованості солідарно з позичальника та поручителя, суд зазначає таке. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Умови договорів про дію поруки до повного виконання зобов`язань боржника не свідчать, що цими договорами установлено строк припинення поруки у розумінні ст.\~251, ч. 4 ст.\~559 ЦК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4\~ст. 559 цього Кодексу\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 1411/3467/12 (провадження № 14-594цс18). Якщо кредитор на підставі ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~змінив строк виконання основного зобов`язання, то передбачений ч. 4\~ст. 559 цього Кодексу шестимісячний\~строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Велика Палата Верховного Суду, ухвалюючи 31 жовтня 2018 року постанову у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), враховуючи встановлену законодавцем правову природу поручительства як додаткового (акцесорного) зобов`язання до основного договору та пряму залежність від його умов, відступила від правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року (справа № 6-1199цс16) про презумпцію чинності поруки та неможливість її припинення на підставі ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~з огляду на наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, оскільки таке рішення саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору. Судом встановлено, що останній платіж був проведений позичальником у періоді з 10.06.2014 по 09.07.2014 (на суму 160,54 грн.), а не 05.03.2013, як зазначає представник відповідачів. 23.10.2014 банк направив як позичальнику так і поручителю вимоги про сплату заборгованості, у яких зазначив про те, що у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається таким, що настав, на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги. Відмітки про невручення даної вимоги проставлені поштовим відділенням у періоді у грудні 2014 року. Враховуючи непогашення заборгованості, термін сплати кредиту вважається таким, що настав у лютому 2015 року. Право пред?явити вимогу (звернутися з позовом) до поручителя протягом 6 місяців виникло у банка з лютого 2015 року і тривало до спливу цього строку. Позов подано у травні 2015 року, тобто у межах строку пред?явлення вимоги до поручителя за кредитним договором. Тому безпідставиними є доводи представника відповідачів про припинення поруки [PERSON] на час звернення до суду з позовом. А відтак, заборгованість підлягає стягненню в собідарному порядку як із позичальника за кредитним договором, так і з поручителя. На підставі ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір, сплачений при зверненні позивачем до суду з позовом, підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог (18,96% від заявленої суми) в сумі 137,03 грн., тобто по 68,51 грн. з кожного

Outcome: partial