Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про\~визнання особи\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням,\~шляхом зняття\~з реєстраційного\~обліку та просила суд постановити рішення, яким усунути перешкоди [PERSON] у володінні, користуванні та розпорядженні житловим будинком [ADDRESS] , шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , визнавши останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо винесення заочного рішення(а.с.39). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення(а.с.30, 37) відзив на позовну заяву відповідач не подав, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину виданого 27 вересня 2000 року належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки виконкому Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за вищевказаною адресою окрім позивачки значиться зареєстрованим її онук [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до акту складеного за підписом [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] , [INFO] , однак фактично з 2014 року за вказаною адресою не проживає(а.с.7). Також матеріали справи містять паспорт громадянина російської федерації на ім`я [PERSON] , [INFO] з датою видачі 21 квітня 2020 року та реєстрацією за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-14) У \~відповідності \~до \~ч. 1 \~ст. \~15 \~ЦК \~України \~кожна \~особа \~має право \~на \~захист \~свого \~цивільного \~права \~у \~разі \~його \~порушення, невизнання \~або \~оспорювання. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012р. встановлено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до п.п.2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Статтею 405\~ЦК України\~регулюється право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин\~понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина друга статті 405\~ЦК України). Таким чином,\~судом встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] \~не проживає\~в будинку\~без поважної\~причини близько\~восьми років,\~у позивача\~виникли перешкоди\~в користуванні\~своїм майном,\~а тому\~суд вважає\~за необхідне\~позовні вимоги\~ [PERSON] \~задовольнити та\~визнати [PERSON] \~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням: житловим будинком [ADDRESS] , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою. У відповідності до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved