Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами («А1», сарай «Б», сарай «В», погрібник «Г», під «Г» погріб, прибудова «г», сарай «Д», під «Г» погріб, вбиральня «Д», огорожа №2, колодязь №1), що розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,1114 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322886201:01:003:0079, по [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що у 1950-хх роках його матір [PERSON] побудувала на приватизованій земельній ділянці площею 0,1114 га, розташованій за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Однак, правовстановлюючі документи на будинок не були виготовлені за життя матері. [INFO] матір померла. Він як єдиний спадкоємець звернувся до нотаріуса, який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину - зазначений житловий будинок, оскільки він не надав документів підтверджуючих належність зазначеного житлового будинку спадкодавцеві. 18 липня 2022 року судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. 15 серпня 2022 року судом постановлено ухвалу, якою підготовче провадження у зазначеній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Лисенко А.Ф. не з`явились. Від представника позивача до канцелярії суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі та участі позивача. Також зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав клопотання, у якому просив розглядати справу без його участі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , який народився [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/293 від 20.06.2022 вбачається, що приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємець не надав доказів підтверджуючих належність зазначеного будинку спадкодавцеві. З довідки №18-08с/16/58 від 09.06.2022, виданої старостою Литвяківського Старостинського округу Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вбачається, що [PERSON] мала у приватній власності приватизовані земельні ділянки, розташовані по [ADDRESS] площами: 0,1114 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322886201:01:003:0079; 0,2535 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5322886201:01:003:0080. Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Управління надання адміністративних послуг №2826/15-22 від 20.09.2022, у відповідності до даних Національної кадастрової системи земельна ділянка за кадастровим номером 5322886201:01:003:0079, розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1114 га на праві приватної власності 11.02.2010 зареєстрована за [PERSON] . З копії Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯИ №686529 від 11.02.2010 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Снітинської сільської ради від 17.09.2009 26 сесії 5 скликання зі змінами внесеними від 14.12.2009 29 сесії 5 скликання є власником земельної ділянки площею 0,1114 га, розташованої в с.Снітин Лубенського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, зареєстрованої за №011055000034 від 11.02.2010, кадастровий номер 5322886201:01:003:0079. Відповідно до довідки - виписки з погосподарської книги №18-08с/16/59 від 09.06.2022, виданої старостою Литвяківського Старостинського округу Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, рік побудови домоволодіння за адресою: [ADDRESS] - 1955; власник домоволодіння - [PERSON] , 1925 року народження. Житловий будинок знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 0,1114 га. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ТехЕксперт-БТІ» №1576 від 14.06.2022 при обстеженні житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , самовільних перепланувань та добудов не виявлено. З технічного паспорту, виданого ТОВ «ТехЕксперт-БТІ» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] знаходиться будинок садибного типу загальною площею 40,3 кв.м, житловою площею 19,2 кв.м (рік спорудження/реконструкції - 1950), з господарськими будівлями та спорудами: сарай - «Б», сарай - «В», погрібник - «Г», погріб - під «Г», вбиральня - «Д», колодязь - №1, огорожа - №2 (рік спорудження/реконструкції - 1970). З довідки КП «Лубенське МБТІ» та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на спірний будинок не зареєстровано. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Відповідно до статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року (справа №6-54цс12), постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року (справа №557/1209/16-ц). До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність 30 грудня 2004 року) було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося. Належним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року (справа №760/1651/16). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані стороною позивача докази, які містяться у матеріалах справи, беззаперечно підтверджують фактичне перебування у власності спадкодавця (матері позивача) спірного будинку, побудованого на належній їй на праві власності земельній ділянці. Оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача не може бути проведена на загальних підставах у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 0,1114 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322886201:01:003:0079, за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 9272-8414-6908-0669 від 21.06.2022 про сплату судового збору у сумі 992,40 грн. Разом з тим, позивач у позові просив судові витрати покласти на нього, у зв`язку з чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved