Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.11.2018 року між ТОВ «Прості Займи» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг № 1833409877961 на суму 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір було укладено в Інформаційно телекомунікаційній системі товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. ТОВ «Прості Займи» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Товариство виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів, кошти за кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника (відповідача) платіжною системою ТОВ ФК «Вей Фор Пей», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY». Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ в Україні може здійснюватися за допомогою внутрішньодержавних та міжнародних платіжних систем. Згідно до п.7.1.5. ст. 7 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється, як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі. Верифікація і додавання карти клієнтом при оформленні договору займу здійснюється за допомогою сторонньої платіжної системи WayForPay, на сторінці якої клієнт самостійно вносить номер карти, CVV, термін дії, телефон,e-mail. Ця інформація карти зберігається і обробляється виключно на стороні платіжної системи WayForPay. На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. На момент 15.12.2018 року термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатив проценти. Станом на 26.10.2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 69815,43 грн., яка складається з: 2949,16 грн. сума кредиту; 61752,06 грн. - проценти за користування кредитом; 1500,00 грн. пеня; 704,08 грн. індекс інфляції за весь період прострочення; 2910,13 грн. три проценти річних від простроченої суми. \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач просить\~стягнути з\~відповідача на\~його користьзаборгованість у розмірі 69815,43 грн., судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17.12.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. \~\~\~\~ За заявою представника позивача справу розглянуто без його участі. \~\~У судове засідання 06.09.2022 року відповідач не прибув, конверт з повісткою повернутий на адресу суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України\~повістка вважається врученою відповідачу, оскільки надсилалась за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд справи та строк подання відзиву на позовну заяву, проте не подав до суду вказаний відзив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача не надходило. На підставі ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України\~суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~\~ Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~\~\~\~ Згідно\~ст. 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. \~\~\~\~ У відповідності до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~\~\~\~ Згідно\~ст. 615 ЦК України\~у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2018\~року між\~ТОВ «Прості\~Займи» та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір про\~надання фінансових\~послуг №\~1833409877961\~на суму\~3000,00\~грн.\~строком на\~16\~днів до\~15.12.2018\~року,\~ згідно\~умов кредитного\~договору відповідач\~ [PERSON] \~ \~зобов`язується \~\~повернути\~кредит \~у розмірі\~3000,\~00\~грн.\~та сплатити\~проценти у\~розмірі 960,00\~грн.\~\~ Відповідно до розрахунку заборгованості 14.12.2018 року відповідач сплатив борг у сумі 50,84 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26.10.2021 року становить 69815,43 грн., з них: 2949,16 грн. сума кредиту; 61752,06 грн. - проценти за користування кредитом; 1500,00 грн. пеня; 704,08 грн. індекс інфляції за весь період прострочення; 2910,13 грн. три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, Касаційного цивільного суду у постанові від 08 травня 2019 року у справі №520/16880/14-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вказане свідчить, що позикодавець не вправі нараховувати проценти за користування позикою після закінчення строку повернення позики, а саме після 15.12.2018 року. Права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, позикодавець ТОВ «Прості Займи» відповідно до статті 1048\~ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позиченими коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 16.12.2018 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, на підставі чого суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми позики в розмірі 2949,16 грн., процентів за користування кредитом лише в межах строку надання позики - по 16.12.2018 року, що становить 960,00 грн.; 1500,00 грн. пеня; 704,08 грн. індекс інфляції за весь період прострочення; 2910,13 грн. три проценти річних від простроченої суми. Згідно ч.1 ст.141\~ЦПК України\~з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 293,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial