Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 03 березня 2018 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжя відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 59. Позов обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 03.03.2018. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Подружнє життя сторін не склалось через протилежні погляди на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Ухвалою від 15.08.2022 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також визнав позов. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, заяву про визнання позову, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки підчас розгляду справи відповідач визнав позову повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд дійшов висновку про необхідність залишення позивачці шлюбного прізвища « [PERSON] », оскільки вона просила про це в позовній заяві. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України. Таким чином, позивачці [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 496,20 гривень. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що у позовній заяві позивачка просила судові витрати залишити за нею, а також принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про покладання 50 відсотків судового збору на позивачку.

Outcome: approved