Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом та в обгрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Мілоан» було укладено Кредитний договір №4226796 від 24.02.2021, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал». 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №186866 у зв`язку із боргом за вказаним вище кредитним договором і запропоновано задовольнити вимоги Кредитора у розмірі 17 745,93 грн. з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 19.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.М. на підставі виконавчого напису №186866 відкрито виконавче провадження №69450751. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Окрім цього важливою умовою для вчинення виконавчого напису є існування нотаріально посвідченого договору, однак укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір нотаріально не посвідчувався. За вказаних вище обставин позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 17 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 186866, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості в розмірі 16132,66 грн. таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з`явилася. Від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути дану справу без її участі, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловила. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ст. 211, ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №186866, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», якому ТОВ "Мілоан" відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги № 72-МЛ від 11.06.2021 за Кредитним №4226796 від 24.02.2021, укладеного між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , заборгованості в загальному розмірі 16132,66 грн., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3800 грн.; 11402,66 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; а також плату за вчинення виконавчого напису. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проведено за період з 24.02.2021 по 11.06.2021 (а.с. 5). Як вбачається із вказаного виконавчого напису, він вчинений відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", п. 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. від 19.07.2022 на підставі виконавчого напису № 186866, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., відкрито виконавче провадження № 69450751 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», заборгованості в сумі 16132,66 грн. та основної винагороди приватного виконавця в сумі 1613,27 грн. (а.с. 6). З копії договору про споживчий кредит №4226796 від 24.02.2021 судом встановлено, що він укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мілоан» та позивачем [PERSON] , відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Мілоан» надає позивачу кредит у розмірі 4000 грн., термін повернення кредиту 26.03.2021. Додатками до договору є графік платежів та паспорт споживчого кредиту, які підписані електронним підписом [PERSON] з одноразовим ідентифікатором (а.с. 23-28). Як вбачається з вказаного договору, він укладений в простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, цивільним законодавством. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання вчинення нотаріусами виконавчих написів визначає Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», до вищевказаного Переліку документів внесені зміни, якими, зокрема, доповнено Перелік новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункту 2. «Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Отже, Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчено. Оспорюваний виконавчий напис від 17.06.2021 вчинено після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, тобто в той час, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі. При цьому, як установлено судом, кредитний договір про споживчий кредит №4226796 від 24.02.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мілоан», правонаступником якого є відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», та позивачем [PERSON] , який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально (а.с. 23-26). Крім того, за змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника. Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, документів, які б свідчили про безспірність заборгованості на час вчинення виконавчого напису відповідачем не представлено, зокрема засвідченої копії письмової вимоги до [PERSON] про усунення порушення виконання зобовязання, що була надіслана боржнику з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, документів, які б підтверджували надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання. При цьому заборгованість по договору про споживчий кредит №4226796 від 24.02.2021 позивачем заперечується. Вказане не свідчить про безспірність заборгованості, яка стягнута на підставі оспорюваного виконачого напису. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржником допущено прострочення платежів, вже не чинні, не перевірено безспірності заборгованості, а отже у нього були відсутні правові підстави для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Задовольняючи позов, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати з оплати судового збору у розмірі 992,40 грн., які документально підтверджені (а.с. 1) . На підставі викладеного,

Outcome: approved