Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення з позовом до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила тим, що 14 жовтня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON] . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, син проживає з нею. Відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні та утриманні сина, вона самостійно забезпечує дитину усім необхідним для його життя, належного розвитку та повноцінної участі в соціумі. [PERSON] офіційно не працевлаштований та не отримує офіційної заробітної плати, однак його неофіційні доходи значно перевищують мінімальний розмір доходу. Крім цього, стягнуті судом аліменти будуть також використовуватись для відвідування дитиною психолога, оскільки після вчинення насильства у сім`ї відповідачем у дитини спричинена психологічна травма. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2022 року відкрито провадження\~у вказаній\~цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів його доходу. Вказав, що на даний час він офіційно не працевлаштований та не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач у позові. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов частково. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: 14 жовтня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №184. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 жовтня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №200. Дитина сторін [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтвердили сторони в судовому засіданні. У відповідності\~до статті\~180,\~181\~Сімейного кодексу\~України,\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття. Способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька\~або\~у твердій\~грошовій\~сумі\~за вибором\~того\~з\~батьків або\~інших\~законних\~представників дитини,\~разом\~з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу вимог статті 182\~СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує\~десятикратний розмір\~прожиткового мінімуму\~для працездатної\~особи,\~якщо\~платником\~аліментів не\~доведено\~джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків\~прожиткового\~мінімуму для\~дитини\~відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до вимог частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог частин першої, другої та третьої статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] має можливість виконувати батьківські обов`язки по утриманню неповнолітнього сина, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав неповнолітнього сина, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина. Проте, Суд вважає, що за недоведеністю належними, допустимим та достатніми доказами належного майнового становища відповідача, достатнього для визначення розміру стягуваних аліментів у запитуваному позивачем розмірі (1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів), беручи до уваги норми Сімейного кодексу України, де визначено усереднений розмір аліментів на одну дитину, Суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вищенаведене, з урахуванням викладеного та вимог ст.180, 182 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що права позивача порушенні, тому позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду 25 серпня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я, вік та потреби дитини, для забезпечення її гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. Таким чином, суд вважає, що визначений розмір аліментів забезпечить потреби та нормальні умови життя дитини. При цьому, позивачем не доведено належними та достатніми доказами, можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх увидів його доходу (заробітку). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Крім цього, відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн., оскільки позивач в силу вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору щодо вимог про стягнення аліментів.

Outcome: approved