Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» звернувся до суду із вищевказаними позовними вимогами до відповідача [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви зазначає, що за адресою: [ADDRESS] , де споживається електрична енергія відповідачем [PERSON] , ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № [NUMBER] . Фактичне споживання відповідачем відповідних обсягів електричної енергії свідчить про його приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином, між позивачем та відповідачем існують зобов`язання. За період з грудня 2019 року по січень 2021 року заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особовим рахунком № [NUMBER] на показання засобу комерційного обліку 833 кВт/г становить 4642 грн. 38 коп. Заборгованість виникла з огляду на відсутність оплати відповідачем. В нашому випадку [PERSON] приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, вчинивши фактичне споживання електричної енергії. Оскільки свої зобов`язання по сплаті спожитої електроенергії споживач (відповідач) належним чином не виконує, ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» змушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та економічних інтересів. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2021 року ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4642,38 грн та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позов суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі ПРРЕЕ). Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за послугами електропостачання. Згідно ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі ЗУ № 2019) постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. Побутові споживачі мають право на отримання універсальних послуг відповідно до цього Закону. Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ЗУ № 2019: постачальник універсальної послуги - це визначений відповідно вказаного закону ектропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги універсальна послуга - це постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України (пп.93 п.1 ст.1). споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання (пп.84 п.1 ст.1); побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність), яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Відповідно до ст.63 вищевказаного закону, постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії. Визначення постачальника універсальних послуг здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абзацу четвертого пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ № 2019 вбачається, що з метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, кількість приєднаних споживачів до системи розподілу якого перевищує 100 тисяч, здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме: суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії; упродовж чотирьох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання; фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. На виконання вертикально інтегрованими суб`єктами господарювання було створено відповідні суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, відповідно до вимог постанови НКРЕКП від 27.12.2017 № 1469 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу», та які упродовж 4 років виконують функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території. Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» межі території здійснення діяльності постачальника універсальних послуг визначаються в умовах конкурсу. У межах території здійснення діяльності одного постачальника універсальних послуг не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429, ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ № 2019, ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», яке створене в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж 4 років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальної послуги на території Донецької області, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» (правонаступник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»). У Донецькій області єдиним постачальником універсальної послуги є ТОВ «Донецькі енергетичні послуги». Таким чином, у зв`язку з реформою ринку електричної енергії та у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за спожиту електроенергію, починаючи з 01.01.2019, проводяться з компанією-постачальником - ТОВ «Донецькі енергетичні послуги». У відповідності до п. 3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Вищезазначений договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). В статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Публічний договір розміщується на відповідному сайті або іншим шляхом, доступним до будь-якого покупця товарів і споживача послуг. Він містить загальні умови купівлі-продажу товару, робіт, послуг, які є однаковими для всіх покупців і споживачів. Безпосередньо предмет договору, сам вид товару (послуг), їх кількість можуть оформлюватися шляхом подання відповідної заяви - приєднання. Прийняття та підтвердження такої заяви є невід`ємною частиною (обов`язковою умовою) публічного договору. Роблячи відповідну заявку на купівлю товару (послуги) і здійснюючи відповідну оплату в спосіб, передбачений публічним договором, покупець (споживач послуги) фактично акцептує умови публічного договору. Таким чином, укладення договору відбувається шляхом загальнодоступної публікації публічного договору (оферти) з боку продавця товару (послуг) і згоди на такі умови з боку покупця через вибір товару (послуг) та оплати. Відповідно до п.7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь - яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» оприлюднено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на офіційному веб-сайті: https://dey.com.ua. Але, в судовому засіданні не встановлено факту укладення договору про постачання електричної енергії між позивачем та відповідачем, шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання оскільки таких доказів позивачем суду надано не було. В той же час в судовому засіданні встановлено, позивач є постачальником електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , за якою відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , який з 17.02.2015 року є власником житла за зазначеною адресою відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.46). Тож у розумінні положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач є індивідуальним споживачем комунальної послуги з постачання та розподілу електричної енергії, надаваної позивачем. Відповідно до розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] відповідач має заборгованість перед позивачем за період з 01.12.2019 по 31.01.2021 у розмірі 4642,38 грн. (а.с.47). В силу положень ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно розрахунку позивача по справі заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за період часу з грудня 2019 року по січень 2021 року включно вбачається, що відповідачу нараховувались суми за послуги з постачання електричної енергії за вказаною адресою, які останній не сплачував. Розрахунком підтверджується, що з 01.12.2019 року по 30.06.2020 року відповідачем було спожито 3289 кВт/год, з яких за тарифними блоками до 100 кВт/год було спожито 468 кВт/год, більше 100 кВт/год - 2821 кВт/год. За період 01.01.2021 року відповідачем було спожито 45 кВт/год, з яких за тарифними блоками до 100 кВт/год було спожито 0 кВт/год, більше 100 кВт/год - 45 кВт/год. Розрахункові показники приладу становлять станом на 01.01.2021 року - 3334 кВт/год. Вказаний розрахунок заборгованості свідчить про те, що заборгованість за надані послуги за вказаний період становить 4642,38 грн. на показники приладу обліку 833 кВт/г (а.с. 47 звот.). Розрахунок ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» відповідачем не спростовано. На час розгляду справи, даних, які б свідчили про погашення вказаної заборгованості судом не встановлено. Враховуючи те, що судом встановлений факт укладення між сторонами договору про постачання електричної енергії шляхом часткової оплати відповідачем рахунків, отриманих від позивача (постачальника універсальної послуги), а також те, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, наявність заборгованості за надану електроенергією за адресою [ADDRESS] , дає суду підстави для задоволення позовних вимог позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2043 грн., а також судовий збір сплачений за пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду в розмірі 227,00 грн, а загалом 2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved