Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~"ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ" « КРЕДИТ КАПІТАЛ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову представник позивача зазначає, що 02.01.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович видав виконавчий напис № 93 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, в загальній сумі 13170,00 грн. Зазначив, що у позивача відсутні жодні фінансові зобов`язання перед ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~"ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ"\~« КРЕДИТ\~КАПІТАЛ» та більш того укладеного нотаріально посвідченого договору між [PERSON] та будь якими фінансовими установами не існує. На підставі вищевикладего просить позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 992,40 грн. та витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 8500 грн. Ухвалою судді\~відкрито провадження\~у зазначеній\~справі за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~з викликом\~учасників процесу\~та витребувано\~ у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігора Вікторовича належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису вчиненого 02.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, який зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~93\~про стягнення\~з [PERSON] \~ на користь стягувача ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~"ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ"\~« КРЕДИТ\~КАПІТАЛ» заборгованості. Витребувано \~з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" « КРЕДИТ КАПІТАЛ» копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 93 від 02.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем. У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. 22.08.2022 року від представника відповідача Суприкіної О.Ю. надійшло клопотання, в якому просить суд відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу, оскільки сума та вид виконаної роботи є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, розгляд справи провести без участі представника відповідача. У судовому засіданні приватний виконавець відсутній, надав заяву про розгляд справи без його участі. У судовому засіданні приватний нотаріус відсутній, про день та час розгляду справи повідомлявся за останнім місцем знаходження. Суд дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. За змістом п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Підпунктами 7.1-7.3 пункту 7 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Загальні положення» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що у справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. При кожному наступному вчиненні виконавчого напису за одним і тим самим зобов`язанням повторне подання копії документа, що встановлює заборгованість, не вимагається. У цих випадках нотаріус вимагає подання двох примірників витягу з особового рахунку та оригіналу зобов`язання. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Оскільки відповідачем не було виконано вимоги ухвали Щорського районного суду Чернігівської області від 27.07.2022 року без поважних причин, суд на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України визнає кредитний договір № 407880 від 29.05.2018 року, укладеним з ТОВ «МІЛОАН» та позивачем, таким що не посвідчений нотаріально. Суд встановив,\~що 02.01.2021\~року приватний\~нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, видав виконавчий напис, реєстр № 93, за яким з [PERSON] , за кредитним договором № 407880 від 29.05.2018 року, укладеним з ТОВ «МІЛОАН», правонаступником якого є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" « КРЕДИТ КАПІТАЛ» звернуто стягнення на користь останнього на заборгованість за період з 27.12.2018 року по 28.11.2020 року в загальній сумі 13170,00 грн. ( а.с. 9). Суд також\~встановив,\~що на\~підставі заяви\~стягувача приватним\~виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрієм Михайловичем відкрито виконавче провадження № 65151022 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса Баршацького І.В. від 02.01.2021 року (а.с.8). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Суд зазначає, що відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (в редакції до 26 листопада 2014 року), документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 були внесені зміни. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині внесених змін, зокрема, розділ 2, за яким внесено до такого «Переліку документів» «кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису за якими додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» При цьому ухвалою від 1 листопада 2017 року Вищого адміністративного суду України постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином суд встановив, що для видачі виконавчого напису нотаріусу відповідно до «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, які для одержання виконавчого напису повинні подаватися нотаріусу в оригіналі разом із документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14. Натомість кредитний договір № 407880\~ від\~29.05.2018\~року,\~укладеним з\~ТОВ «МІЛОАН» та позивачем не був нотаріально посвідчений, внаслідок чого у порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»,\~п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», приватним нотаріусом\~Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем було видано 02.01.2021 року спірний виконавчий напис, реєстр № 93. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на\~підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доказів на спростування того, що кредитний договір № 407880\~ від\~29.05.2018\~року,\~укладеним з\~ТОВ «МІЛОАН» та позивачем не був нотаріально посвідчений, відповідачем не надано. Своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, витребуваних доказів до суду не надав. Також суд зазначає, що на підставі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Тобто сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Таким чином суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, оскільки суд повинен установити чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник безспірну заборгованість перед стягувачем. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15 а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року по справі № 916/3006/17. Суд зазначає, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише стягувачем, тому не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином суд робить висновок, враховуючи положення ст. 15, 16, 18 ЦК України та ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: 1) з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення; 2) а також з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Отже, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог відповідача за спірним виконавчим написом. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц. Таким чином, встановивши в судовому засіданні факт порушення приватним нотаріусом\~ процедури вчинення спірного виконавчого напису за яким\~з позивача на користь відповідача звернуто стягнення на загальну суму 13170,00 грн. то вказане є самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позов підлягає задоволенню. Стосовно клопотання представника відповідача щодо відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В матеріалах справи міститься звіт адвоката Сірого І.О. про виконану роботу за договором про надання правової допомоги від 23.02.2022 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме виконавчий напис № 93, вчинений 02.01.2021 року приватним нотаріусом\~Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем. Зі змісту якого вбачається, що станом на 10.08.2022 року адвокатом виконані наступні послуги: -23.02.2022 року усна консультація без вивчення документів вартість робіт 500, 00 грн; -16.07.2022 року складання клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи вартість робіт 2000 грн. ( 1,5 год.); -16.07.2022 року складання позовної заяви та підготування пакету документів для подачі позову, консультування з питань процесуальних дій щодо подачі позовної заяви до суду вартість робіт 6000 грн. ( 6 год.). Вартість робіт становить 8500 грн. Надано представником позивача рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затвердженого рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.04.2021 року № 99. ( а.с. 46). Отже, підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та докази на підтвердження здійснення витрат на правничу допомогу. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги дату укладення Договору про надання правової допомоги, звіт наданих адвокатом послуг, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо витрат\~на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 гривень. Вказаний розмір витрат, на думку суду, є обґрунтованим, розумним та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову та обсягу наданих послуг. На підставі викладеного, враховуючи, що суд повністю задовольняє заявлені позовні вимоги позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати позивачем на оплату судового збору в сумі 992,40 грн. відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: approved