Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на час свого навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісяця, але не більше, аніж до 23 років. В обгрунтування заявлених вимог позивачем заявлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , відносно якої вона позбавлена батьківських прав. На момент зверненя позивача із цим позовом до суду - остання є студенткою Рівненського державного гуманітарного університету, в зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду. Відповідно до змісту позовної заяви - при визначенні розміру аліментів позивач виходить із розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та принципу забезпечення гармонійного розвитку дитини, через що просить врахувати витрати, які вона несе в зв`язку із навчанням, а саме : вартість навчання, вартість підручників, вартість проїзду до навчального закладу і т.і. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явились вдруге, повідомлялись про час слухання справи належним чином, не повідомили суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подали. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у її відсутність, яке судом задоволено. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явилась, не повідомивши суд про причини неприбуття. Представником відповідача неодноразово заявлялись клопотання про відкладення судового засідання - в зв`язку із введенням в Україні військового стану. Суд вважає неявку відповідача у судові засідання такими, що відбулись з неповажної причини, оскільки на території Рівненської області, до проживають сторони по справі, не ведуться відкриті бойові дії, через що перешкод для явки сторони у судове засідання не було. Крім цього, представником [PERSON] суду було подано документи, що підтверджують його повноваження від довірителя на прізвище « [PERSON] », хоча доказів того, що особа з такими анкетними даними є стороною цього провадження, суду надано не було. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе здійснювати судове провадження у відсутності відповідача, яка не підтвердила поважність неприбуття у судове засідання, а також у відсутність представника відповідача, повноваження якого у цій справі не підтверджені належним чином. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу утримання повнолітньої дитини на час навчання, що врегульовано нормами СК України. Згідно із ст.199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено із наданої позивачем копії свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 06 листопада 2002 року), що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Отже, відповідно до вказаного вище свідоцтва про народження та паспорта громадянина України, виданого на ім`я позивача - остання на момент звернення із даним позовом до суду досягла повноліття, однак, не досягла 23 років. В даному випадку позивач звернулась із вимогами про стягнення аліментів на час її навчання. Правомірність вимог позивача повністю доводиться доказами, наявними в матеріалах справи, а саме : копією довідки №060/67-29 від 17 вересня 2021 року, яка доводить факт навчання [PERSON] на 3 курсі Рівненського державного гуманітарного університета за спеціальністю «073 Менеджмент» денної державної форми навчання, термін навчання - з 1 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. Вказана довідка свідчить, що [PERSON] навчається на державній формі навчання, стипендію отримує. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що її мати, яка є відповідачем по справі, позбавлена батьківських прав відносно позивача, а тому не надає останній матеріальну допомогу в зв`язку із навчанням. Отже, позивачем доведено належними та допустимими доказами факт її навчання, а , відтак, необхідність її матеріального забезпечення. Із змісту ст.199 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей у зв`язку із їх навчанням виключно за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказані обставини мають бути доведені стороною, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судове засідання відповідачем відзив на позов [PERSON] не надано, доказів на підтвердження наявних у сторони заперечень суду не подавалось. Таким чином, судом в ході судового провадження не встановлено обставин, які б перешкоджали наданню відповідачем матеріальної допомоги на утримання позивача на час навчання. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на час навчання останньої, але не довше, аніж до досягнення 23 річного віку. Однак, при визначенні розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача, судом враховуються ті обставини, що [PERSON] має самостійний дохід у виді стипендії та у виді пенсії по втраті годувальника, що доводиться наданими суду копіями довідок №060/67-29 від 17 вересня 2021 року, виданої за підписом ректора та декана РДГУ та про доходи №3223 70205638 7216, виданої Сарненським ОУ ПФУ в Рівненській області. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач потребує допомоги на час навчання, в свою чергу судом не встановлено перешкод для можливості надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, однак, враховуючи наявність у позивача самостійних доходів - сума аліментів має бути зменшено, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення частково. На підставі наведеного, ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: partial