Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

22.04.2021 року позивач звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Апостолівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . До складу спадщини входять дві земельні ділянки: 1) земельна ділянка, площею 5,6509 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кам`янськї сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1220383300-01-003-0014, що належить померлому на підставі державного акту серії ДП № 057565, виданого Апостолівською РДА 13.12.2005 року; 2) земельна ділянка, площею 5,8419 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кам`янськї сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1220383300-01-003-0015, що належить померлому на підставі державного акту серії ЯГ № 555307, виданого Апостолівською РДА 12.09.2006 року. За життя спадкодавець склав заповіт, яким заповів земельну ділянку, площею 6,81 га, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0387090 від 28.07.2004 року, [PERSON] (дочці спадкодавця), а земельну ділянку, площею 6,81 га, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0214289 від 22.05.1997 року, [PERSON] , тобто позивачу. Позивач зазначає, що вона прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у визначений законом строк. Її сестра [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла, тому позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] 14.09.2020 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що батько [PERSON] після отримання державних актів на право власності на належні йому земельні частки замість сертифікатів на право на земельні частки (паї) не зробив нового заповіту на земельні ділянки. Враховуючи викладене, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 1220383300-01-003-0014, що належить померлому на підставі державного акту серії ДП № 057565, виданого Апостолівською РДА 13.12.2005 року, а також визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 1220383300-01-003-0015, що належить померлому на підставі державного акту серії ЯГ № 555307, виданого Апостолівською РДА 12.09.2006 року. 24.05.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження. 09.06.2021 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано жодних підтверджень факту видачі державних актів серії ДП № 057565 від 13.12.2005 року та серії ЯГ № 555307 від 12.09.2006 року замість сертифікатів про право на земельну частку (пай) серії ДП № 0214289 від 22.05.1997 року та серії ДП № 0387090 від 28.07.2004 року. 29.11.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Також у поданій заяві просить позов задовольнити в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 1220383300-01-003-0014, що належить померлому на підставі державного акту серії ДП № 057565, виданого Апостолівською РДА 13.12.2005 року. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила, що не являється перешкодою для розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом з копій матеріалів спадкової справи № 79/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в [ADDRESS]. Позивач 13.08.2014 року звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Апостолівської держнотконтори. 10.08.2020 року до Апостолівської держнотконтори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно заяви [PERSON] , поданої до Апостолівської держнотконтори 14.09.2020 року, остання надала згоду у відповідності до ст.1272 ЦК України на прийняття спадщини дочкою спадкодавця [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Апостолівської держнотконтори Дніпропетровської області Штельмак Н.А. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] в зв`язку з неможливістю встановити з тексту наданого заповіту волю заповідача [PERSON] , а саме - ідентифікувати земельну ділянку, яку він заповів [PERSON] , та земельну ділянку, яку заповів [PERSON] . На підставі досліджених доказів суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Разом з тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. (частини перша та третя статті 13 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (правова позиція, викладена у постанові КЦС ВС від 10.11.2021 року, справа № 759/19779/18). Спір виник стосовно спадкування після смерті [PERSON] . Позов [PERSON] пред`явлено до Апостолівської міської ради, яка є неналежним відповідачем, оскільки у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Позивачу [PERSON] неодноразово роз`яснювалося її право заявити клопотання про заміну первісного відповідача - Апостолівську міську раду належним відповідачем - [PERSON] , яка є спадкоємцем майна померлого [PERSON] , проте позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляла. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до Апостолівської міської ради внаслідок пред`явлення позову до неналежного відповідача, тому у задоволенні позовної вимоги [PERSON] до Апостолівської міської ради слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed