Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення,\~вказавши, що\~відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами КП «Водоканал», але оплату не здійснюють у повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з 01.01.2016 року по 30.09.2021 року утворилась заборгованість у сумі 20652,16 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270 грн. Ухвалою від 04.03.2022 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні, з повідомленням сторін. 10.05.2022 року до суду від представника відповідача [PERSON] , адвоката Ярошенко О.О. надійшла заява про застосування позовної давності у якій вказано, що оскільки заборгованість за житлово комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то, перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Позивач звернувся до суду у грудні 2021 року. Таким чином, навіть у випадку, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість позовних вимог, позовна давність підлягає застосуванню до всієї заборгованості, яка виникла до 01.12.2018 року - тобто за три роки, що передували зверненню позивача до суду. В цей період часу жодного платежу за поточними нарахуваннями від відповідача не надходило, отже підстави для переривання позовної давності відсутні. Оплати в сумі 18962,97 грн. вираховувалася за рішенням суду, що прямо вбачається з розрахунку заборгованості. Поточних же платежів не було. Просить застосувати позовну давність до всієї суми заборгованості, яка виникла до 01.12.2018 року. Також 10.05.2022 року надано письмові пояснення у яких вказано, що в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який би відповідав вимогам закону та надав можливість перевірити його правильність, В матеріалах справи міститься документ, який називається «розрахунок заборгованості», проте насправді таким не є. Документ, який називається «розрахунок заборгованості» містить нараховані цифри та сплачені, проте в ньому відсутні відомості про принцип нарахування, що унеможливлює його перевірку. Також до матеріалів справи додано документ, який має назву «довідка про заборгованість» Вона також абсолютно не інформативна, тому що в ній не зазначено, чи здійснюється нарахування по лічильнику чи без нього. Будь який документ, що має назву «розрахунок» означає, що його правильність можливо перевірити за допомогою калькулятора в межах знань, отриманих в загальноосвітній шкоді. Разом з тим «розрахунок» позивача перевірити неможливо, тому що неможливо зрозуміти, яким чином формується цифра в стовпчику «нараховано». Оскільки наданий позивачем «розрахунок» не містить таких відомостей, то він не може вважатися належним доказом обґрунтування позовних вимог. Також в документі, який називається «розрахунок заборгованості» зазначено, що в квартирі зареєстровано три особи. В квартирі Були зареєстровані дві особи - вона та її дядько, [PERSON] , з яким вона не підтримує стосунки. Особа, яка зазначена як квартиронаймач [PERSON] , померла [INFO] , тому на неї не може бути нарахована вартість послуг. Про інших зареєстрованих в квартирі осіб невідомо. Враховуючи наявність зареєстрованої померлої особи та відсутність відомостей про показання лічильника, при визначенні загальної суми боргу вона має бути зменшена на 1/3 (частка, яка припадає на померлу особу). Вважає, що відсутність в матеріалах справи розрахунку, який можливо було б перевірити, та який містить в собі принцип здійснення нарахування та вартість послуг повинно мати наслідком відмову у позові. Просить відмовити у позові у зв`язку з необґрунтованістю та відсутності належних доказів щодо розміру заборгованості. 17.08.2022 року до суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення у яких, окрім іншого, вказано, що за адресою: [ADDRESS] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Даний особовий рахунок був оформлений на ім`я [PERSON] як на момент звернення КП «Водоканал» до суду, так і станом на сьогодні. За адресою нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснювались згідно із встановленою нормою водоспоживання та у відповідності до кількості зареєстрованих, а саме: в період з 01.01.2016 по 10.03.2020 р. з розрахунку на двох осіб; в період з 11.03.2020 по 30.09.2021рр. - на трьох осіб. Рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про затвердження питомих норм споживання питної води у м. Запоріжжі» : № 474 від 28.11.2014р.; №768 від 01.12.2017р.; №499 від 18.12.2020р.; №96 від 29.03.2021р. були встановлені норми водоспоживання. Згідно рішень для упорядкованих квартир будинків з централізованим гарячим водопостачанням, до яких належить буд. [ADDRESS] , в період утворення заборгованості питома норма становила: водопостачання питної води 0,245 м. куб./добу на одну особу; питна вода для гарячого водопостачання 0,140 м. куб./добу на одну особу; при відсутності гарячого водопостачання 0,310 м. куб./добу на одну особу. Нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення КП «Водоканал» здійснює у встановленому чинним законодавством порядку та на підставі затверджених тарифів та норм водоспоживання. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Від представника відповідача [PERSON] ,\~адвоката Ярошенко\~О.О. надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить застосувати позовну давність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, заяв не надав. Відповідно до\~ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що відповідачі\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру відкритий на [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , померла [INFO] . Особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру за адресою: [ADDRESS] на інших осіб не переоформлювався. Згідно ст. 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року, збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал». Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та її водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно до статутних документів, основним видом діяльності Комунального підприємства «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та водовідведення, тому заявник в силу закону є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення. Згідно з частиною третьою\~статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. З висловленої Верховним Судом України правової позиції (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13), споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»\~рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами\~статей 9-11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». За змістом ч. 1, п.2 ч. 2ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої\~статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Частиною 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Тобто, згідно вимог Закону розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками або за встановленими нормами споживання. Нарахування за користування послугами водопостачання та водовідведення проводяться виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості осіб проживаючих за вказаною адресою. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами фактично склалися правовідносини з надання послуг з водопостачання та водовідведення, на підставі відкритого на [PERSON] особового рахунку № [NUMBER] , яка померла [INFO] , за яким проводились нарахування без переоформлення на інших наймачів, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга - зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Нарахування за надані послуги водопостачання та водовідведення, у квартирі відповідачів, здійснювалось згідно з питомою нормою водоспоживання, затвердженою рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.11.2014 року за № 474, №768\~від 01.12.2017 року,\~№499 від 18.12.2020 року, №96 від 29.03.2021року. Суду не надано підтвердження встановлення у квартирі відповідачів приладу обліку. Також суд зважає на відсутність спору, та документального підтвердження його наявності, з приводу взяття на облік, та повірку квартирного приладу обліку. Будь яких зустрічних позовних вимог, відповідачами, не висувалось. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, за період з 01.01.2016 року по 30.09.2021 року, позивач надав послуги з водопостачання води та водовідведення, з яких не оплаченими залишились послуги на суму 20652,16 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум за кожен місяць, суд приймає його за основу при винесенні судового рішення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі свої зобов`язання з оплати послуг за спожиту воду і послуги водовідведення виконували неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості з оплати за надані послуги. Разом із тим, вирішуючи питання про розмір заборгованості, який належить стягнути на користь позивача, суд вважає можливим з урахуванням заяви представника відповідача від 10.05.2022 року застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. У даному випадку переривання строку позовної давності зі сплати за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення не відбувалось, оскільки протягом спірного періоду відповідачі взагалі не сплачували грошові кошти за надані послуги. Зарахування суми в розмірі 18962,16 грн. відбулося в погашення попереднього рішення суду і стосувалося періоду до 01.01.2016 року, що сторонами не оспорюється. Разом із тим, 30.03.2020 року Верховна Рада України прийняла Закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину. Зокрема, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України було визначено, що під час дії карантину, строки, встановлені низкою статей цього Кодексу (зокрема, позовна давність), продовжуються на строк дії карантину. За загальним правилом, визначеним у статті 58 Конституції України та статті 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі. З огляду на це, сплив строків до набрання чинності Законом № 540-IX разом із відсутністю норми про зворотну дію цього закону в часі дають підстави стверджувати, що строки, які спливли до 02.04.2020 року, не є продовженими. Між тим, строк позовної давності по заборгованості з оплати послуги з централізованого водопостачання і водовідведення у лютому 2017 року спливли 20 березня 2020 року Відповідно, строки позовної давності щодо інших розрахункових періодів (місяців) до лютого 2017 року також спливли до моменту набрання чинності вказаним Законом, та не припадали на час дії карантину. Відтак, за позовними вимогами за період з 01.01.2016 року по лютий 2017 року включно, строк позовної давності сплинув, що є підставою для відмови в позові у цій частині вимог. Відповідачі жодну оплату нарахувань не здійснювали. Отже наявність випадків переривання строку позовної давності щодо кожного з платежів за спірний період до лютого 2017 року, стороною позивача не доведено. Також стороною позивача не наведено доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовом щодо частини позовних вимог з 01.01.2016 року по лютий 2017 року. У іншій частині спірного періоду, тобто з березня 2017 року по вересень 2021 року, строки позовної давності припадають на час дії карантину, який не закінчився у день подання позову 21.12.2021 року, тому на цю заборгованість поширюються приписи ст. 12 Перехідних положень до Цивільного кодексу України в частині продовження строку позовної давності на весь час дії карантину. А тому заборгованість за вказаний період підлягає стягненню з відповідачів. Таким чином, позов КП «Водоканал» слід задовольнити частково шляхом стягнення з відповідачів суми заборгованості за надані послуги за період з 01.03.2017 року по 30.09.2021 року в розмірі 17489 грн. 38 коп. Враховуючи та аналізуючи усі надані суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial