Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

13.04.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь [PERSON] відшкодування, пов`язане з втратою годувальника в розмірі 141 904,00 та витрати на правову допомогу в розмірі 18 000,00 гривень. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 20.03.2020 року близько 19.30 год. на автодорозі Київ-Чоп неподалік Клячаново, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Шкода Октавіа», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в напрямку місця проживання допустив наїзд лівою передньою частиною на громадянина [PERSON] , який переходив дорогу зліва на право по ходу руху транспортного засобу. Внаслідок отриманих травм [PERSON] помер на місці пригоди. Постановою про закриття кримінального провадження від 25.06.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12020070000000070 від 21.03.2020 року, закрито у зв`язку з відсутністю у водія [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок загибелі [PERSON] , позивачу як дружині загиблого завдано моральну та матеріальну шкоду, пов`язану з понесенням витратами на поховання та з втратою годувальника. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Шкода Октавіа», д.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АРКС» згідно полісу № АО 1360976, вона звернулась до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» із заявами від 17.08.2020 року про виплату страхового відшкодування моральної шкоди, понесених витрат на поховання та відшкодування втрати годувальника. ПАТ «Страхова компанія «АРКС» вплатила відшкодування моральної шкоди в розмірі 8 096,00 та понесених витрат на поховання в розмірі 50 000,00 гривень. Однак відшкодування втрати годувальника здійснено не було. Вказує, що вона є особою, яка за життя свого чоловіка була на його утриманні та мала право на утримання, оскільки досягла пенсійного віку, а тому підпадає під дію пункту 2 частини 1 статті 1200 ЦК України. Факт досягнення пенсійного віку підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданого 08.04.2010 року. Позивач станом на день смерті свого чоловіка мала право на утримання , потребувала утримання та перебувала на його утриманні, що підтверджується актом від 08.12.2021 року, та довідкою від 03.08.2021 року. Дорожньо-транспортна пригода сталась 20.03.2020 року, розмір мінімальної заробітної плати на цей час складав 4723,00, відтак мінімальний розмір відшкодування витрат втрати годувальника становить 170 028,00 гривень. Ліміт відповідальності становить згідно полісу становить 200 000,00 грн. ПАТ «Страхова компанія «АРКС» виплатила позивачу 58 096,00 гривень. Відтак розмір відшкодування становить 141 904,00 грн. Враховуючи вищевказані обставини, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь [PERSON] відшкодування пов`язане з втратою годувальника в розмірі 141 904,00 та витрати на правову допомогу в розмірі 18 000,00 гривень. Ухвалою суду від 18.04.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19.08.2022 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано повного переліку документів, передбачених ст. 35 Закону, тому підстави для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування за втрату годувальника відсутні. В задоволенні позову просив відмовити. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.03.2020 року близько 19.30 год. на автодорозі Київ-Чоп неподалік Клячаново, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Шкода Октавіа», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в напрямку місця проживання допустив наїзд лівою передньою частиною на громадянина [PERSON] , який переходив дорогу зліва на право по ходу руху транспортного засобу. Внаслідок отриманих травм [PERSON] помер на місці пригоди. Постановою про закриття кримінального провадження від 25.06.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12020070000000070 від 21.03.2020 року, закрито у зв`язку з відсутністю у водія [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 9-11). Також як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.01.1974 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 13.01.1979 року, актовий запис № 1 (а.с. 17). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.03.2020 року (а.с. 16). Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 08.04.2010 року [PERSON] отримує пенсію за віком, термін дії: довічно (а.с. 18). Згідно до акту про засвідчення факту потреби та факту перебування на утриманні від 08.12.2021 року № 1316/02-27, [PERSON] , який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] мав на утриманні дружину [PERSON] , [INFO] . Утримання полягало в тому, що загиблий окрім того, що отримував пенсійне забезпечення, виконував різноманітні роботи, за що отримував матеріальну винагороду (а.с. 19). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Івановецької сільської ради № 705 від 03.08.2021 року, [PERSON] до дня смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] була на повному його утриманні (а.с. 20). Як вбачається з довідки Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області від 05.10.2020 року № 493 /02.15, [PERSON] перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію за віком. З квітня 2019 року по березень 2020 року, її розмір склав 31 700,61 гривень (а.с. 21). Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Перспектива» № 10 від 07.12.2021 року, доходи [PERSON] , який працював в ТОВ «Перспектива» з 01.06.2009 року по 02.01.2019 року , за період січень - грудень 2018 року становили 59 238,42 гривень (а.с. 22). Також з довідки Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02.05.2022 року № 0700-0501/7/15493 вбачається, що [PERSON] перебував на обліку в головному управлінні ПФУ в Закарпатській області та отримував пенсію за період з квітня 2019 року по березень 2020 року, її розмір склав 18 863,00 гривень (а.с. 45-46). У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Шкода Октавіа», д.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АРКС» згідно полісу № АО 1360976 (а.с.23) позивач звернулась до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» із заявами від 17.08.2020 року про виплату страхового відшкодування моральної шкоди, понесених витрат на поховання та відшкодування втрати годувальника (а.с. 13-15). Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «Страхова компанія «АРКС» вплатила відшкодування моральної шкоди в розмірі 8 096,00 та понесених витрат на поховання в розмірі 50 000,00 гривень (а.с. 69-70). Проте, страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальника, страхова компанія не здійснила, оскільки позивачем не надано до страховика довідки про розмір пенсій у зв`язку з втратою годувальника. Таким чином позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Згідно із статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положення цієї статті кореспондується з частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування», за змістом якої договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Разом з тим, пунктом 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове від шкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви. Згідно з пунктом 35.2 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються: паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння ДТП, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання ДТП) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). З доданих до матеріалів справи повідомлення про ДТП та заяви на виплату страхового відшкодування вбачається, що страховику не було подано документи, які підтверджують перебування позивача на утриманні потерпілого, а саме розміри пенсій, наданих [PERSON] як утриманці внаслідок втрати годувальника. Отже, матеріали справи не містять доказів надання страховику всіх визначених пункті 35.2 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документів, які є передумовою для прийняття відповідачем рішення щодо виплати страхового відшкодування. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 705/3172/19 (провадження № 61-10103св20). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не подала належних та допустимих доказів, що вона мала право на страхове відшкодування в порядку статті 1200 ЦК України та пункту 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді немає.

Outcome: dismissed