Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

В лютому 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Козівського районного суду Тернопільської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Козівського відділу Державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Старшим державним виконавцем Козівського відділу Державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ ) Яциною М. М. відкрито виконавче провадження за №66534893 від 17.08.2021 на підставі виконавчого напису №НРК 303380, що виданий 26.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. про стягнення з [PERSON] , який є боржником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за Договором факторингу №2106 від 21.06.2021 відступлено право вимоги за кредитним договором №3342863 від 03 січня 2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 9326 грн. 57 коп. Однак про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відступив права вимоги за договором факторингу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», позивач не знав, так як про таке відступлення його ніхто не повідомляв. Зазначає, що взагалі будь-яких договорів, в тому числі кредитних чи отримання коштів з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не укладав, коштів не отримував. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним та не підлягає виконанню з таких підстав, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затв. постановою КМУ від 29.06.1999р. № 1172 Зважаючи на викладене просить суд визнати виконавчий напис №НРК 303380, що вчинений 26.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 9326 грн. 57 коп таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 11.02.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за такою позовною заявою. Ухвалою суду від 30.03.2022 клопотання представника позивача адвоката Терлюка О. Я. про витруювання доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича виконавчий напис №НРК 303380, що виданий ним 26.06.2021 та підтвердження наявності договору, наявності боргу докази беззаперечності боргу, інші документи, що мають значення для справи та були надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», приватному нотаріусу Остапенко Євгену Михайловичу та які стали підставою для видачі виконавчого напису інші документи та матеріали, на підставі яких вчинявся виконавчий напис №НРК 303380, виданий 26.06.2021 про стягнення [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», заборгованості в розмірі 9326,57 гривень. Ухвалою суду від 26.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні. У судове засідання учасники не прибули. Представник Позивач подав заяву від 07.09.2022, якою позов підтримав та просить його задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлялися в порядку визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа Козівський відділ Державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав до суду заяву від 18.02.2022, відповідно до якої просив проводити без участі представника відділу. Зважаючи на викладене суд дійшов , що неявка учасників не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення кореспонденції за адресою місця знаходження, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено,\~що 26.06.2021\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євген\~Михайлович вчинив виконавчий напис № НРК 303380 (а. с. 15) про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі Договору факторингу №2106 від 21.06.2021 відступлено право вимоги за кредитним договором №3342863 від 03.01.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] суми розмірі 3200 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6101,57 грн. заборгованості за нарахованими та сплаченими процентами, 25 грн. плата за вчинення виконавчого напису, загальна сума 9326 грн. 57 коп. На підставі виконавчого напису 17.08.2021 постановою старшого державного виконавця Козівського відділу Державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Яцина М. М. відкрито виконавче провадження за ВП № 66534893 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі Договору факторингу №2106 від 21.06.2021 відступлено право вимоги за кредитним договором №3342863 від 03.01.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] суми розмірі 3200 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6101,57 грн. заборгованості за нарахованими та сплаченими процентами, 25 грн. плата за вчинення виконавчого напису, загальна сума 9326 грн. 57 коп. Відповідно до\~статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення\~кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). У разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню, (п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову у їх вчиненні, пленум ВССУ від 07.02.2014). Наявність на час вчинення виконавчого напису спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором не свідчить про безспірність такої заборгованості (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 квітня 2020 року у справі № 755/1960/18, провадження № 61-46254св18 (ЄДРСРУ № 88880656). З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. А позивачем факт отримання вимоги заперечується. Ба більше, позивачем в позовній заяві заперечується сам факт наявності заборгованості та стверджується, що будь-якого договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» він не укладав. Отже, на думку суду, у даному випадку, приватним нотаріусом будь-яких дій щодо отримання достовірних даних на підтвердження безспірності заборгованості вчинено не було - нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В силу ст.\~12\~та ст.\~81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved