Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Мотивує позов тим, що він маючи на\~праві приватної\~власності житловий\~будинок з\~надвірними спорудами\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~в 2014\~році на\~прохання відповідачів\~зареєстрував за\~місцем свого\~проживання та\~надав можливість\~проживати відповідачам\~-\~чоловіку,\~дружині та\~їхнім трьом\~ дітям,\~які проживали\~за даною\~адресою до\~2019\~року. Відповідачі не є членами сім`ї відповідача, права приватної власності на належний йому будинок з надвірними спорудами, не набули. В добровільному порядку вирішити даний спір не мають можливості. Тобто, фактичне місце проживання відповідачів відрізняється від зареєстрованого місця проживання. Необхідність визнання відповідачів втратившим право на користування житлом пов`язане з наміром позивача реалізувати своє право віджучення майна. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву в якій вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час, дату і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представика відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвоката Охріменко Н.І. надійшла заява про приєднання до справи документів. Зокрема, вона додала заяви відповідачів [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги визнають повністю, проти задоволення позову не заперечують. За ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] являється власником будинку по [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2009 року (а.с. 7), Витягом Про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24134202 (а.с. 8), Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно №24386901 (а.с. 9). В довідці №22-16/265 від 25 липня 2022 року, виданій Хрестителівським старостинським округом Чорнобаївської селищної ради, зазначено, що по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). На підтвердження зазначеного позивачем надано також акт про факт непроживання відповідачів за місцем реєстрації від 2019 року (а.с. 12), підписаний старостою, діловодом та свідками. Таким чином, суд вважає встановленим, що з 2019 року відповідачі за місцем реєстрації не проживають без поважної причини, не несуть тягар по утриманню майна, не ведуть спільного господарства, домовленості між сторонами з приводу відсутності відповідачів за місцем реєстрації не встановлено. У статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (правова позиція ВС України у справі № 6-709цс16). Як роз`яснено у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав. В цьому випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням не суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки відповідачі не є членами сім`ї позивача. За таких обставин, враховуючи зазначені норми матеріального права та визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved