Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 23 листопада 2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинені з 20.12.2021, спільне господарство не ведеться. Вважає подальше збреження шлюбу неможливим. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його власноручна розписка, відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надходило. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подавав, ураховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2022 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 23 листопада 2002 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 475, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 10 листопада 2005 року повторно. Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21\~Сімейного кодексу\~України (далі -\~СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1\~ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК\~України судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved