Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна частка, розташована на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області. За життя спадкодавець не встигла оформити право власності на земельну частку, тому нотаріусом було відмовлено позивачу у посвідченні права на спадщину, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за [NUMBER] площею 1,5706 га, та рекомендовано звернутись до суду. Разом з позовною заявою позивач заявив клопотання про витребування у Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 13.07.2022 постановлена ухвала про відкриття провадження по справі, задоволено клопотання позивача та витребувано у Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 28.07.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. 02.08.2022 від Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області надійшла копія спадкової справи №638/2008 від 18.11.2008, спадкодавець [PERSON] . 20.09.2022 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи був належним чином повідомлений. В матеріалах справи міститься заяви учасників про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Гостролуцької сільської ради 20 травня 2008 року. Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.12.1987, яка міститься в матеріалах справи. За життя [PERSON] спадкового договору або заповіту не складала. Після її смерті відкрилась спадщина до якої увійшли: - земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5658 га за № 48 та площею 0,8555 га за №723, розташованих на території Гостролуцької сільської ради; - земельна частка паю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сінокіс) № [NUMBER] площею 1,5706 га, яка теж розташована на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району. В установлений законом термін для прийняття спадщини позивач звернувся з письмовою заявою в державну нотаріальну контор, а саме 18.11.2008, де отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі і відповідно оформив дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва так як на них були правовстановлюючі документи- державні акти на право приватної власності на землю. В матеріалах спадкової справи міститься заява від чоловіка спадкодавця - [PERSON] , від 19.05.2008 про відмову від прийняття спадщини. За життя моя мати [PERSON] не встигла оформити своє право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сінокіс) за № [NUMBER] площею 1,5706 га, розташованої на території Гостролуцького старостинського округу. Той факт, що спадкодавець [PERSON] набула право на дану земельну частку (пай) підтверджується протоколом розпаювання землі КСП «Гостролуччя» №1 від 3 грудня 2005 року з розподілу земельних часток (паїв), що підтверджується довідкою сільської ради № 112 від 18.05.2021 року про те, що за нею була закріплена земельна ділянка (сінокіс) № [NUMBER] площею 1,5706 га, а також копією сертифіката на право на земельну частку(пай) серії КВ № 0077634 від 30 грудня 1996 року і копією списку власників сертифікатів на земельну частку (пай), який додається до розпорядження голови Баришівської райдержадміністрації від 01.12.2008 року за №1086. Вказані документи містяться в матеріалах справи. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на право на земельну частку(пай), який є дійсним до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже право на земельну частку (пай) є майновим правом, яке не припиняється внаслідок смерті особи. Нотаріусом у посвідченні права на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за [NUMBER] площею 1,5706 га позивачу було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Копія письмової відмови нотаріуса міститься в матеріалах спадкової справи №638 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) міститься важливе положення: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо спадкоємець подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) передбачено, що прийняте спадкове майно визнається власністю спадкоємця з часом відкриття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13: Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Відповідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. При цьому пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Також статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої матері, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, право позивача підлягає захисту. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved