Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому вказувала, що 18 серпня 2018 року вона уклала шлюб із відповідачем, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що вони з відповідачем не проживають спільно з березня 2021 року, де раніше проживали у батьків чоловіка в с. Московське. З народженням дитини не змогли спільно вирішувати побутові проблеми та виявилось, що мають різні погляди на життя, із батьками чоловіка порозуміння не знайшла, змушена була переїхати разом із донькою жити до своїх батьків до с. Галаївець. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з копією позову та доданими до неї документами, які були направлені за адресою реєстрації місця проживання, отримав 23 серпня 2022 року. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 18 серпня 2018 року [PERSON] , 1989 року народження, та [PERSON] , 1996 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано Липоводолинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 30 (а.с. 5). Від подружнього життя сторони по справі мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що позивач разом з дитиною зареєстровані в [ADDRESS] , (а.с. 4). Відповідач зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 10). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (стаття 51 СК України). Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, а також того, що сторони спільно не проживають, відмовляються від поновлення та продовження подальших, у розумінні статті 3, частин 5, 6 статті 7, статті 51 СК України шлюбних відносин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу частини 2 статті 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до статті 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved