Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Сороколат І.М. 26.02.2013, зареєстрованого в реєстрі за №2-191 про спадкування квартири [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Сороколат І.М. 26 лютого 2013 року зареєстрованого в реєстрі за № 2-191 на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в ньому було записане її прізвище у відповідності до її паспорту громадянки України старого зразку, що перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право на спадщину за заповітом її прізвища записано, як « [PERSON] », що не збігається із записом її прізвища в паспорті громадянки України № [NUMBER] , виданий 14 червня 2017 року органом 5317, де її прізвище зазначене, як « [PERSON] ». Причина неправильного написання її прізвища в одну літеру виникла у зв`язку із неправильним переведенням її прізвища з російської на українську мови ще при складанні паспорту старого зразку, в якому її прізвище було записане як « [PERSON] ». Відповідно до цього при оформленні спадщини державним нотаріусом Сороколат І.М. у в 2013 році були внесені відповідні відомості у свідоцтво про право на спадщину відповідно до паспортних даних, які були дійсні на той момент. У 2017 році вона отримувала паспорт громадянки України нового зразку для цього вона отримала повторно свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 26 травня 2017 року, в якому вже був здійснений правильний запис українською мовою її прізвища. Та отримала паспорт нового зразку із зазначенням свого прізвища українською мовою, як « [PERSON] ». Внаслідок помилки перекладу її прізвища ще при отриманні паспорту старого зразку, в неї на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Враховуючи, що її старий паспорт був зданий при обміні паспортів і відновленню він не підлягає, і те що нотаріус Сороколат І.М. у в 2013 році відобразила в свідоцтві про право на спадщину правильні дані відповідно до існуючого на той момент паспортного документа, то у неї відсутні правові підстави для виправлення записів щодо її прізвища у правовстановлюючому документі. Таким чином, з метою надання їй можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою [ADDRESS] існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Сороколат І.М. 26 лютого 2013 року зареєстрованого в реєстрі за № 2-191 про спадкування нею квартири [ADDRESS] належить їй, [PERSON] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особиДругої кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Подав письмову заяву, в якій просить справу слухати без його участі та винести рішення на розсуд суду. Суд вважає, що в справі достатньо доказів для її розгляду без участі заявника та представника заінтересованої особи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Розглянувши заяву, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом та зокрема підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого 26 лютого 2013 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-191, спадкова справа №67/2012, заявник [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , набула у власність квартиру [ADDRESS] , при цьому прізвище заявника у Свідоцтві було зазначено як « [PERSON] », що відповідало даним паспорту заявника, який остання мала на той час. 14 червня 2017 року заявник отримала паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган, що видав 5317, де її прізвище вказано як « [PERSON] », що не збігається з її прізвищем, яке зазначене у вказаному свідоцтві про право на спадину за заповітом, посвідченого 26 лютого 2013 державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-191. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Крюківським районним відділом РАЦС 24.03.1976, записи в якому здійснено російською мовою, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », дата народження « [INFO] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області повторно 26.05.2017, записи в якому здійснено українською мовою, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », дата народження « [INFO] ». Згідно картки платника податків, виданої Кременчуцькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області 25.07.2017 за №1603-17-00266, заявниці [PERSON] 03.09.1997 присвоєно та зареєстровано у Державному реєстрі реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Статтею 124 Конституції України встановлено, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини, що виникають в державі. Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Приймаючи до уваги вищевикладене та аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 26 лютого 2013 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М., зареєстроване в реєстрі за №2-191, спадкова справа №67/2012,про спадкування квартири [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] належить [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 14 червня 2017 року органом 5317) та встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме для розпорядження належною їй квартирою. Заінтересованою особою не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). З огляду на наведене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved