Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

І. Суть спору 26.07.2022 року позивачка через свого представника Білецьку І.М. звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 21.06.2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб і за час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що підставою для звернення до суду із даним позовом про розірвання шлюбу є втрата між ними взаємоповаги та фактичне припинення шлюбних відносин; відповідач зловживає спиртними напоями та проявляє агресію. Як подружжя не проживають та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, на примирення не згідна. Зазначає, що спір про поділ майна, що є їх спільною власність відсутній; спору про визначення місця проживання дитини немає. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; дочку залишити проживати з нею; стягнути з відповідача в її користь судові витрати. ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання позивачка не з`явилася. У матеріалах справи міститься заява її представника - Білецької І.М. про здійснення розгляду справи без її участі та участі позивачки, позовні вимоги просить задовольнити у зв`язку із наполяганням позивачки на розірванні шлюбу, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Причини неявки не повідомив. Відзиву до суду не подав. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 28.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.08.2022 року. 16.08.2022 року сторони по справі для участі у судове засідання не прибули. Від представника позивача 16.08.2022 року надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, підтримання позовних вимог щодо розірвання шлюбу, відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Одночасно позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] просила суд залишити без розгляду. Виклик відповідача здійснювався належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик в судове засідання на 09:30 год 16.08.2022 року, яку було повернуто до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.22-25). У зв`язку із неприбуттям сторін по справі у судове засідання, призначене на 16.08.2022 року, розгляд такої було відкладено на 27.09.2022 року; виклик відповідача здійснювався належним чином шляхом направлення судової повістки, а також шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. 27.09.2022 року сторони в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що відповідно до положеньст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзиву не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Враховуючи такі обставини, 27.09.2022 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Обставини справи, встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21.06.2018 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цвільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом № 233, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.06.2018 року (а.с.8). За час шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.03.2019 року (а.с.9). Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень представника позивача, шлюб між сторонами носить формальний характер, між подружжям фактично припинені шлюбні відносини, оскільки не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Як стверджує позивачка, відповідач зловживає спиртними напоями та проявляє агресію, в результаті чого в сім`ї виникла несприятлива атмосфера для спільного проживання, що негативно впливає на душений стан позивачки та дитини. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї позивачка вважає неможливим. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дочки [PERSON] , яка після розірвання сторонами шлюбу буде проживати з матір`ю - позивакою по справі. V. Застосоване судом законодавство Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд з правлюдини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України"). VI. Висновки суду За встановлених обставин, суд дійшов переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін та дитини, а тому згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними не можливо, суд дійшов до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для його розірвання. Оскільки між сторонами досягнуто попередньої згоди щодо місця проживання дитини, яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою, то за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітня дитина суд вважає необхідним одночасно з вимогою про розірвання шлюбу вирішити питання про залишення проживання неповнолітньої дочки з матір`ю. При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дітей. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. VII. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при зверненні до суду з вказаним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved