Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

[PERSON] а звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису стосовно заінтересованої особи - [PERSON] . Подану нею заяву мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , від 16.08.2001 року. У шлюбі в них народилося двоє дітей, а саме: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . [PERSON] фактично проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із нею та їх доньками, а також малолітньою донькою їх старшої доньки - [PERSON] , [INFO] . Заявник зазначає, що на фоні постійних незгод в будинку, почали виникати сварки, які переростають в конфлікт, оскільки її чоловік раніше судимий, поводить себе агресивно, погрожує фізичною розправою їй та їх дітям. Вони зазнають постійного психологічного тиску з боку [PERSON] , від якого також постійно надходять погрози фізичної розправи. Заявник стверджує, що вона неодноразово терпіла домашнє насильство, яке відносно неї та її дітей вчиняв [PERSON] , надалі вона зверталася в поліцію із приводу вчинення домашнього насильства [PERSON] по відношенню до неї та її дітей. 15.09.2022 року о 22.00 год. вона зверталася в поліцію, у зв`язку з тим, що її чоловік [PERSON] відносно неї вчиняв домашнє насильство. 15.09.2022 року ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, який діяв до 20.09.2022 року. За наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить [PERSON] відносно неї та її дітей, а також новонародженої онуки, враховуючи наміри останнього, що виражаються у погрозах, заявник вважає, що вона та її рідні, як жертви такого насильства, потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". У зв`язку з наведеним, заявник просить задовольнити її заяву та видати обмежувальний припис на максимальний строк шість місяців у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] як особи, яка вчинила домашнє насильство, та покладення на нього обов`язків передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Заявник [PERSON] в судовому засіданні 21.09.2022 року пояснила, що надалі так жити неможливо. Її чоловік - [PERSON] все частіше випиває, дебоширить вдома, кричить. Заявник зазначила, що проживає разом з [PERSON] в [ADDRESS] , вони є подружжям вже понад 20 років, в них є двоє дітей, а саме повнолітня донька - [PERSON] , та неповнолітня донька - [PERSON] . Також з ними проживає новонароджена онука старшої доньки - [PERSON] , [INFO] . Її чоловік постійно вчиняв сварки, конфлікти, коли тверезий він також є нервовий, а коли напідпитку, то ще більше кричить і погрожує. Вона терпіла таке життя заради дітей, думала, що чоловік змінитися, не заявляла в поліцію, але останнім часом жити стало просто неможливо. Так, 14.09.2022 року її чоловік [PERSON] прийшов додому напідпитку, почав сильно кричати і взяв її за голову та бив головою до декоративного каменю, яким обкладено стіни в коридорі. На наступний день вечором [PERSON] знову вчинив конфлікт, кричав, що розіб`є телевізор. Після того, вона та її старша донька вже не витримали цього та викликали поліцію. Так, [PERSON] постійно вчиняє домашнє насильство, а також заподіює їй тілесні ушкодження, вчиняє сварки та сімейні дебоші, вживає нецензурні слова, в тому числі в присутності дітей, погрожує фізичною розправою. Він особливо агресивний, коли перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вона має страх за себе та дітей, весь час перебуває під психологічним тиском. Заявник зазначила, що також подала до суду позов про розірвання шлюбу. Просить врахувати зазначене та задовольнити її заяву. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні 21.09.2022 року щодо задоволення заяви заперечив. Просив відмовити в задоволенні такої, та зазначив, що більше не буде створювати конфліктів в сім`ї. Також пояснив, що дійсно в сім`ї мали місце сварки та конфлікти, він кожен день не вживає алкоголь. Також підтвердив, що він дійсно відбував покарання у виді позбавлення волі та пригадав, що таке покарання мало місце в 1993 році. 14.09.2022 року він не вчиняв сварку, він лише легенько вдарив дружину. Допитана в судовому засіданні 21.09.2022 року в якості свідка [PERSON] пояснила, що заявниця є її матір'ю, а заінтересована особа є її батьком. Свідок зазначила, що її нещодавно виписали з пологового будинку, 14.09.2022 року приблизно о 23 год. 50 хв. вона годувала дитину та почула крик своєї матері - [PERSON] , вона вийшла з кімнати та побачила, що її батько - [PERSON] схопив маму за волосся, це все було в будинку в коридорі, вона почала говорити, що він робить, але він був в нетверезому стані та хотів на кинутись і на неї. Вона зателефонувала у поліцію і батько, на її думку, трохи заспокоївся, і залишив її в спокої. Також, 15.09.2022 року біля 22 год. вечора, вона, її неповнолітня сестра [PERSON] та їх мати [PERSON] перебували в одній кімнаті, до них прийшов [PERSON] і знову вчинив конфлікт, взяв телевізор сказав, що розіб`є його, але потім поставив на місце телевізор, та копнув маму ногою в обличчя, сказав, що він тут все поламає. Після чого, вони знов викликали поліцію. Свідок пояснила, що вони все життя живуть в постійному страху. Її молодша сестра до третього класу мала через це проблеми зі здоров`ям. До цього часу вони не викликали поліцію, бо постійно боялися, але тепер вже не має сил більше терпіти. Вислухавши думку заявника, заінтересованої особи, заслухавши свідка, дослідивши матеріали справи про видачу обмежувального припису, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України, справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження. Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». За змістом п.п. 3, 6, 7, 8, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Сопошинською сільською радою Жовківського району Львівської області встановлено, що [PERSON] а 16.08.2001 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у Сопошинській сільській раді Жовківського району Львівської області. Після реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище на « [PERSON] » (арк. спр. 18). У шлюбі в [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей, а саме: дочка [PERSON] , [INFO] , яка є вже повнолітньою, що також підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] від 27.04.2021 року орган що видав №4628, та дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (арк. спр. 3, 7). З витягу з реєстру Жовківської територіальної громади № 2022/000564722 від 14.09.2022, встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] (донька [PERSON] ) зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 9, 10). Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що дійсно проживають за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується і даними зазначеними в паспортах громадянина України як заявника так і заінтересованої особи (арк.спр. 4,19). Також заявник та заінтересована особа в судовому засіданні підтвердили, що з ними за цією ж адресою проживають їх діти: повнолітня донька [PERSON] зі своєю малолітньою донькою - [PERSON] , та донька [PERSON] . Підставою для звернення в суд [PERSON] із заявою є вчинення [PERSON] по відношенню до неї та її дітей домашнього насильства як фізичного так і психологічного характеру. З термінового заборонного припису ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області встановлено, що такий винесено 15.09.2022 року стосовно кривдника [PERSON] строком на 5 діб, такий діяв до 20.09.2022 року (арк. спр. 11). Із талону - повідомлення єдиного обліку №5825 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію встановлено, що 14.09.2022 року донька [PERSON] зверталася в поліцію у зв'язку із тим, що [PERSON] 14.09.2022 року о 23.49 год. в стані сп`яніння дебоширить та поводить себе агресивно. Також із талону - повідомлення єдиного обліку №5877 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію встановлено, що 15.09.2022 року [PERSON] зверталася в поліцію у зв`язку із тим, що її чоловік [PERSON] [INFO] о 22.00 год. вчинив домашнє насильство за місцем проживання (арк.спр. 16-17). Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що дійсно між заявником та заінтересованою особою виникають неприязні відносини, конфлікти, які дають підстави вважати, що заявниця [PERSON] дійсно піддавалася домашньому насильству. Суд бере до уваги, що [PERSON] в судовому засіданні не заперечив наявності конфліктів між ним та його дружиною [PERSON] . За наведених обставин суд вважає, що ризики вчинення щодо заявника [PERSON] фізичного та психологічного насильства є реальними. Крім того, в разі можливого вчинення стосовно неї таких дій останні можуть мати несприятливі наслідки для заявниці. Суд враховує, що відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 05.09.2019 року у справі №756/3859/19 обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, підставою видачі обмежувального припису щодо конкретної особи є не факт притягнення цієї особи до юридичної відповідальності певного виду за домашнє насильство, а наявність ризиків, які вимагають захисту заявника і запобігання можливому подальшому вчинення щодо останнього насильства, тобто вжиття превентивних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3506 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Так під час розгляду справи судом встановлено, що дійсно між заявником та заінтересованою особою виникають неприязні відносини, конфлікти, заінтересована особа вчиняла по відношенню до заявника домашнє насильство. Заявником надано докази того, що заінтересована особа чинить домашнє насильство та є беззаперечним кривдником, а тому є підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника без видачі обмежувального припису. Видача обмежувального припису буде сприяти захисту прав заявника. Ураховуючи встановлені фактичні обставини у даній справі та за наслідками оцінки ризиків, зважаючи на агресивну поведінку [PERSON] особливо, коли він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим заявник перебуває в постійній емоційній напруженості та страху, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме належить видати обмежувальний припис строком на три місяці для належного захисту прав заявника. Підстав для видачі такого на шість місяців, як про це просить заявник, тобто на максимально можливий строк, передбачений законом, на даний час немає. Згідно ч. 3 ст. 3505 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявника.

Outcome: partial