Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

28.06.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. На даний час шлюб існує лише юридично. Збереження сім`ї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 23.09.2022 року, через канцелярію суду відповідач подала відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнала, зазначивши, що дійсно з позивачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. З січня місяця 2022 року позивач залишив сім`ю, виїхавши до іншого місця проживання. Крім того, просила у зв`язку з визнанням позову до початку розгляду справи по суті, повернути позивачу судовий збір у розмірі 496,20 грн, з державного бюджету, а саме 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути в його відсутність. В судове засідання відповідач не з`явилася, у відзиві на позовну заяву справу просила розглянути в її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 23 серпня 2013 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 225. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо питання розподілу судових витрат між сторонами, які відповідач порушує у відзиві на позовну заяву, слід зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, позивач [PERSON] в заявлених вимогах просив лише шлюб розірвати. В подальшому, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути в його відсутність. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що питання щодо стягнення судових витрат, стороною позивача не було заявлено ні в позовній заяві, та в подальшому ні в ході розгляду справи, тому підстав для їх вирішення суд не вбачає.

Outcome: approved