Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про визнати виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. В обґрунтування позову зазначає, що отримала постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66448427 від 09.08.2021 та супровідний лист приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. В постанові зазначено, що приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис №89741 виданий 15.07.2021 про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 34 281 грн 31 коп. При цьому їй не було відомо про існування такого боргу перед відповідачем і про вчинення самого виконавчого напису її не повідомляли. Вважає, виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням, оскільки при його винесенні не перевірена безспірність заборгованості та факт завчасного повідомлення боржника про наявність заборгованості перед банком. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про звернення стягнення з позивачки на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості на загальну суму 34 281 грн 31 коп, також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у розмірі - 992 грн 40 коп та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі - 7 000 грн. Ухвалою суду від 19.08.2022 провадження у цивільній справі відкрито, розгляд справи здійснюються в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Надала до суду заяву в якій просила цивільну справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним. Надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Надав до суду заяву про визнання позовних вимог в порядку статті 206 ЦПК України. В обґрунтування заяви зазначає, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню та просить стягнути з відповідача лише 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, інші 50 відсотків повернути позивачці з державного бюджету в порядку частини 1 статті 142 ЦПК України. Розглядати справу просить без участі представника банку за наявними у справі матеріалами. Третя особа приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у судове засідання не з`явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи своєчасно. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. у судове засідання не з`явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи своєчасно. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинений виконавчий напис, реєстровий номер № 89741, яким з [PERSON] за кредитним договором 1001386409101 від 22.08.2019 укладеним з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за період з 23.10.2020 по 21.05.2021 сума заборгованості складає: 33 781 грн 31 коп, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 7 099 грн 69 коп; прострочена заборгованість за комісією становить - 9 181 грн 69 коп; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 0 грн 97 коп; строкова заборгованість за сумою кредиту становить - 16 230 грн 95 коп; строкова заборгованість за комісією становить - 1 267 грн 88 коп; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 0 грн 13 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом з боржника стягнуто 500 грн, загальна сума що підлягає стягненню - 34 281 грн 31 коп. Відповідно до заяви від 22.08.2019 укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001386409101 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] АТ «Перший Український Міжнародний Банк» подав приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. заяву про примусове виконання рішення № 206020 в якій просить розпочати примусове виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за № 89741 від 15.07.2021 про стягнення з [PERSON] кошти у розмірі 34 281 грн 31 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. було відкрито виконавче провадження ВП № 66448427 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 89741 від 15.07.2021. У відповідності до статті 18 ЦПК, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. У відповідності з пунктом 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 р. № 296/5 якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем . Статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У відповідності до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як встановлено у частині 1 статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Визнання позову відповідачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Тому позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису № 89741 від 15.07.2021 таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 496 грн 20 коп сплаченого судового збору за квитанцією 0.0.2638249348.2 код квитанції 9278-0428-5689-0076 від 12.08.2022. Стосовно вимог про стягнення з відповідача понесених судових витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного. Приписами частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно частини 4 статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Адвокат Казаков О.А діє на підставі договору на надання правової допомоги та представництва в суді від 16.08.2022 укладеного між адвокатом Казаковим О.А. та позивачкою [PERSON] та ордеру серія ПТ № 23/22 від 16.08.2022. Як передбачено статтею 15 ЦПК України - учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, та становлять одну із складових судових витрат. Відповідно до частини 5 статті 135 ЦПК України, сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За положеннями статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною 8 статтею 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року за № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Квитанцією від 16.08.2022 № 23/22 підтверджуються, що адвокат Казаков О.А., прийняв від [PERSON] гонорар у розмірі 7 000 гривень. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Враховуючи складність справи та виконані роботи, виходячи з конкретних обставин справи відсутності судових засідань, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що стягненню підлягають обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином, з урахуванням обставин справи, обсягу наданих адвокатом Казаковим О.А. правових послуг з АТ «Перший Український Міжнародний Банк», підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень.

Outcome: approved