Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.03.2018 року між [PERSON] (далі - Позивач) як Позикодавцем та [PERSON] (далі - Відповідач) як Позичальником було укладено договір позики. За умовами договору позики [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 000, 00 грн. До розписки було додано копію паспорту та ІПН [PERSON] . Відповідно до договору позики від 16.03.2018 року [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] позику в строк до 30.11.2018 року. Станом на 27.05.2019 року грошові кошти [PERSON] в повному обсязі не повернув, чим порушив права [PERSON] . Крім того. 26.03.2018 року між [PERSON] як Позикодавцем та [PERSON] як Позичальником було укладено договір позики. За умовами договору [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 31624,24 грн. До розписки було додано копію паспорту та ІПН [PERSON] . Відповідно до договору позики від 26.03.2018 року [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] позику в строк до 31.12.2018 року. Станом на 27.05.2019 року грошові кошти [PERSON] в повному обсязі не повернув, чим порушив права [PERSON] . На момент подання позовної заяви розмір заборгованості Відповідача становить 35124, 00 грн. без урахування штрафних санкцій. З 01.12.2018 року здійснювалося нарахування штрафних санкцій: трьох відростків річних та інфляційне збільшення боргу. З 01.12.2018 року до 27.05.2019 року минуло 178 днів. [PERSON] в особі представника - адвоката Старовойтової Д.А. здійснено розрахунок штрафних санкцій відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України станом на 27.05.2019 року: трьох відсотків річних від простроченої суми становить 513,87 грн.; інфляційне збільшення боргу становить 4761, 56 грн. Таким чином, з урахуванням штрафних санкцій розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 40399, 43 грн. Позивачем здійснювалось направлення Відповідачу вимог про сплату заборгованості з метою досудового врегулювання спору. З урахуванням викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 35124, 00 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 513,87 грн., інфляційні втрати у розмірі 4761,56 грн., що у загальній сумі становить 40399,43 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати - судовий збір, сплачений за подання позовної заяви у розмірі 1921,00 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, своїм правом на подачу відзиву відповідач не скористався. Крім того, при розгляді справи судом призначалась судова почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідач [PERSON] взяв на себе зобов`язання оплатити проведення зазначеної експертизи, проте, справу було повернуто з експертної установи без виконання ухвали суду у зв`язку з несплатою відповідачем вартості експертизи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, судом встановлено, 16.03.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За умовами договору позики [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. Відповідно до договору позики від 16.03.2018 року [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] позику в строк до 30.11.2018 року. 26.03.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За умовами договору [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 31624,24 грн. Відповідно до договору позики від 26.03.2018 року [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] позику в строк до 31.12.2018 року. Грошові кошти [PERSON] в повному обсязі [PERSON] не повернув. Розмір заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за договорами позик становить 35124, 00 грн., 3% річних від простроченої суми - 513,87 грн.; інфляційне збільшення боргу - 4761,56 грн. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед [PERSON] становить 40399, 43 грн. Ст.ст.3,6,11,525,627,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами позик. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати. На підставі ст. ст. 509, 526, 527, 610, 611, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4,12,81,141,263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved