Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Представник позивача-адвокат Потупа С.В. звернувся до суду з позовом та просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю в два місці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в с. Вінинці Бориспільського району Київської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала одна. Після її смерті відкрилась спадщина на шість земельних ділянок площею 0,3900 га., площею 0,4511 га., площею 0,3999 га., площею 2,7352 га., площею 0,4509 га. та площею 3,5595 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Помоклівської сільської ради Бориспільського району Київської області. 27 червня 2022 року позивач [PERSON] отримав повідомлення від сільської ради про те, що на його ім`я спадкодавцем [PERSON] було складено два заповіти. Про наявність заповітів позивачу відомо не було. Зі спадкодавцем [PERSON] він був знайомий, оскільки обробляв її земельні ділянки та сплачував їй орендну плату, але про існування заповітів вона йому ніколи не розповідала. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, не має. Однак, при зверненні позивача до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, йому було відмовлено та роз`яснено, що ним пропущений визначений законодавством строк для прийняття спадщини. Позивач просить прийняти до уваги, що він не був обізнаний із наявністю заповітів, що просить врахувати судом як поважну причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи ті обставини, що позивачем був пропущений визначений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини, останній не може оформити спадщину, через що звернувся із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник-адвокат Потупа С.В. не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Від представника позивача-адвоката Потупа С.В. надійшла письмова заява, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглянути справу без їх участі. Представник відповідача - Циблівської сільської ради, в особі тимчасово виконуючого обов`язки сільського голови Єфіменко А.Ф. позовні вимоги визнав в повному обсязі. На підтвердження своєї позиції направив суду заяву про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Також зазначив, що наслідки визнання позову їм відомі та зрозумілі. Представник третьої особи - Ташанської сільської ради, в особі В.І Дембовського, до суду не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомленний належним чином. На адресу суду надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, на підставі наявних у справі матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 799 від 19.05.2022, виданий повторно Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після її смерті відкрилася спадщина на шість земельних ділянок площею 0,3900 га., площею 0,4511 га., площею 0,3999 га., площею 2,7352 га., площею 0,4509 га. та площею 3,5595 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Помоклівської сільської ради Бориспільського району Київської області, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом серії НМЕ 285155 від 21.06.2017, зареєстровано за № 1-1131; серії НМЕ 285156 від 21.06.2017, зареєстровано за № 1-1132; серії НМЕ 285157 від 21.06.2017, зареєстровано за № 1-1133; серії НМЕ 285158 від 21.06.2017, зареєстровано за № 1-1134; копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 510716 від 07.08.2008 та серії ІІ-КВ № 077786 від 10.06.2004, виданого на ім`я [PERSON] . Відповідно до заповітів, складених 28.10.2014 та 22.06.2017 секретарем Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Синявською В.В. від імені [PERSON] , остання заповіла [PERSON] , [INFO] , належні їй земельні ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Помоклівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Вказаний заповіт станом на день смерті заповідача - [PERSON] не змінено, не скасовано. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області О. Воробей від 02.07.2022 за № 89-01-16 позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки позивачем пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та не були подані документи, що підтверджують фактичне прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , судом не встановлено. Єдиним спадкоємцем, а саме, за заповітом після її смерті є позивач по справі - [PERSON] , який в своїй позовній заяві послався на те, що не був обізнаний про наявність заповіту на своє ім`я, а тому вчасно не подав заяву про прийняття спадщини. Про наявність спадкового майна дізнався від старости Соснівського старостинського округу Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області 27.06.2022, після чого звернувся до нотаріуса щодо прийняття спадщини. Зважаючи на те, що нотаріусом позивачеві відмовлено у заведенні спадкової справи, суд констатує наявність права позивача на звернення до суду з вимогою про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положення статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 у справі № 6-1320цс17, від 01.04.2019 у справі № 643/3049/16-ц, від 11.11.2020 у справі № 750/262/20, від 03.03.2020 у справі № 145/148/20. Крім цього, колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 15 квітня 2021 року (справа № 591/1271/18), необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Із змісту позовної заяви судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті заповідача, саме через необізнаність про наявність заповіту. Враховуючи обставини, на які позивач посилався як на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про наявність у нього об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки, як встановлено судом, він не є родичем спадкодавця, не проживав з останньою на момент її смерті, а був з нею знайомий, так як орендував земельні ділянки, які належали їй на праві приватної власності. Про існування заповіту дізнався лише 27.06.2022, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України визначено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі статей 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved