Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що перебуває з останнім у шлюбі, який зареєстрований 25.04.2013 року виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області за актовим записом № 18. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що з відповідачем останнім часом постійно стали виникали сварки через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим позивач прийшла до висновку, що збереження шлюбу неможливе, сім`я розпалась остаточно, тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено до судового засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи від позивача мається заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, строк на примирення просила не надавати, а також просила стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Від відповідача до суду також надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просить не надавати. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 25.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області було зроблено відповідний актовий запис № 18 від 25.04.2013 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать долучені до матеріалів справи копії свідоцтв про народження. Стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони у своїх поданих заявах до суду строк на примирення просили не надавати. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивач у своїй заяві просила судові витрати стягнути з відповідача на свою користь. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 992,40,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved