Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , в якому просить визнати за собою право власності на 1/2 частину житлового будинку літ.Б з господарськими спорудами і будівлями та на 1/2 частину житлового будинку літ.М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його дід - [PERSON] , який заповіту не залишив. Спадщину після його смерті прийняли: його дружина, [PERSON] (баба позивача) та син - [PERSON] (батько позивача), які проживали спільно з спадкодавцем на день смерті останнього, а тому фактично вступили в управління спадковим майном, отже спадщину за законом прийняли в порядку ст. 548 ЦК України в ред. 1963 року. Спадкова справа № 66191526 після смерті [PERSON] була заведена П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою. До складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] увійшло нерухоме майно: житловий будинок літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на праві особистої власності на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації №2034 від 26.11.1996, акту приймання індивідуального будинку від 26.11.1996, нотаріально посвідченого договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 23.01.1951. Отже, спадкоємці успадкували по 1/2 частині вищевказаного будинку кожний. Жодним із спадкоємців за життя спадщина оформлена не була. Спадкова справа не містить свідоцтв про право на спадщину виданих спадкоємцям. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 66191526. [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , яка за життя залишила заповіт на користь батька позивача - [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, у встановленому законом порядку [PERSON] прийняв своєчасно. Спадкова справа № 58944224 після смерті [PERSON] заведена П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою. До складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] увійшла 1/2 частина буд літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] , яку вона успадкувала, але не оформила, після смерті її чоловіка (діда позивача) [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] батьком позивача не отримано, що підтверджуються матеріалами спадкової справи № 58944224. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який за життя залишив заповіт на користь колишньої дружини (матері позивача) - [PERSON] , яка від спадщини відмовилась на корить дітей: сина - [PERSON] (позивач) та доньки - [PERSON] (сестри позивача). [PERSON] та його сестра - [PERSON] , як спадкоємці за законом, у встановленому законом порядку спадщину прийняли своєчасно, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 64812098 (номер у нотаріуса 552-2019), яка заведена П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою. До складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] увійшли: 1/2 частина житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] успадкував але не оформив після смерті [INFO] , його батька (діда позивача) - [PERSON] ; 1/2 частина житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] успадкував в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] його матері (баби позивача) - [PERSON] , яка прийняла за законом, але не оформила спадщину після смерті [INFO] чоловіка (діда позивача) - [PERSON] ; житловий будинок літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] на праві особистої власності на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації № 350-р/25 від 20.10.1995, акту приймання індивідуального будинку від 20.10.1995, нотаріально посвідченого договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 23.01.1951. З метою оформлення спадщини, позивач в порядку п.66 Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, звернувся до державного реєстратора з відповідною заявою про реєстрацію права власності на успадковане ним майно, проте отримав відмову, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. З аналогічною заявою зверталась і сестра позивача, але також отримала відмову. [INFO] померла (загинула у Республіці Чехія) рідна сестра позивача - [PERSON] , яка за життя спадину після смерті батька, [PERSON] прийняла, але не оформила. Заповіту [PERSON] не залишила, спадкоємцями за законом після її смерті є її діти (відповідачі у справі): [PERSON] , [INFO] , який е неповнолітнім, тому його інтереси представляє до повноліття батько - [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі спадщину після смерті [PERSON] прийняли, але не оформили. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька - [PERSON] успадкував - 1/2 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] успадкували кожний по 1/4 частині житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] та 1/4 частині житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька, позивач звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, проте отримав постанову про відмову №1937/02-31 від 14.08.2021, оскільки у нього відсутній оригінал документу, що підтверджує право власності на спадкове майно з проставленням підпису та печатки органу, що проводив реєстрацію права власності. Отже, у теперішній час, оформити спадщину на вищевказане спадкове майно позивач у позасудовому порядку не має можливості, у зв`язку з чим вимушений звернутись з відповідним позовом до суду. Ухвалою суду від 09.03.2022 відкрито провадження по справі. У П`ятій Запорізькій державній нотаріальній конторі витребувано копії спадкових справ після смерті: [INFO] - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] . 03.05.2022 на адресу суду з П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори надійшли копії спадкових справ № 284 за 2016 рік у відношенні [PERSON] , № 552 за 2019 рік у відношенні [PERSON] , № 387 за 2021 рік у відношенні [PERSON] . Щодо спадкової справи у відношенні [PERSON] , повідомлено, що згідно Алфавітної книги за 1999 рік після померлого [INFO] [PERSON] була заведена спадкова справа № 969, яку закінчено 17.11.2000, наряди Свідоцтв про право на спадщину за 2000 рік передані на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Ухвалою суду від 07.07.2022, закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. Витребувано у з Запорізького обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи №969, яку закінчено 17.11.2000 у відношенні померлого [INFO] [PERSON] . 25.07.2022 на адресу суду з Запорізького обласного державного нотаріального архіву надійшла копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2000 після померлого [PERSON] . Згідно листа архіву, надати копію спадкової справи не має можливості, оскільки згідно Акту приймання-передачі нотаріальному архіву були передані лише наряди Свідоцтв про право на спадщину та Свідоцтв про право власності в спільному майні подружжя. Ухвалою суду від 11.08.2022 у П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори витребувано копію Акту про знищення спадкових справ за період з 01.01.2000 по 31.12.2000 та наявну в нотаріальній конторі інформацію про коло спадкоємців після померлого [PERSON] 01.09.2022 з П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори надійшла копія Акту №8 про вилучення для знищення документів, не внесених до Нотаріального архівного фонду. Інформація щодо кола спадкоємців після померлого [PERSON] суду надана не була. Відповідачі відзив на позов не подали. Справа розглядається в загальному позовному провадженні з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивач в судове засідання не з`явився. Його представник - адвокат Єрмоленко В.А. надала заяву про розгляд справи без їх участі. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] як представник неповнолітнього [PERSON] в судове засідання не з`явився. 27.05.2022 надав заяву про визнання позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 07.07.2022 надала заяву про визнання позову. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району в судове засідання не з`явилася. 20.06.2022 подала заяву, відповідно до якої заперечень та клопотань щодо позовних вимог не мають. Просила прийняти рішення на розсуд суду з врахуванням наявних доказів в матеріалах справи. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Стаття 15 ЦК України передбачає, що право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.4 ЦПК України та ч. 1, п.п. 1, 3, 4, 7, ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в ред. 2003 року),цей кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином у цій справі застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу редакції 1963 року. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст.ст.548, 549 ЦК УРСР 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини; або якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.529, 530 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.1 Протоколу №1 ратифікованої Україною 11.09.1997 р. Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право мирно володіти своїм майном. Частиною другою ст.41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається відповідно до встановленого законом порядку. Згідно ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю в момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частиною п`ятою ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Судом встановлено та доведено матеріалами спадкових справ і долученими до позову письмовими доказами, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON] [INFO] . Факт смерті [PERSON] та родинних відносин з позивачем підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.03.1999 року, свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 20.08.1974 року, та свідоцтвом про народження батька позивача - [PERSON] , серії [NUMBER] від 10.11.1950 року. [PERSON] заповіту не залишив. Спадщину після його смерті прийняли: його дружина - [PERSON] (баба позивача) та син - [PERSON] (батько позивача), які проживали спільно з спадкодавцем на день смерті останнього, а тому фактично вступили в управління спадковим майном, прийняли спадщину за законом в порядку ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 року). Після смерті [PERSON] . П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 969 за 2000 рік. Згідно Листа П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори №551/02-14/387/2021 від 29.04.2022, спадкова справа № 969 за 2000 рік, заведена після смерті [INFO] [PERSON] (закінчено 17.11.2000 року) була знищена. Згідно Листа Запорізького обласного державного нотаріального архіву № 862/01-21 від 20.07.2022, до нотаріального архіву, згідно Акту приймання-передавання документів та Опису справ тривалого (понад 10 років) зберігання за 2000 рік були передані наряди Свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності в спільному майні подружжя. Відповідно до наданої Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2000 року (зареєстровано в реєстрі за №4-3018), його було видано спадкоємцям померлого [PERSON] , який помер [INFO] : дружині - [PERSON] та сину - [PERSON] , які мешкали за адресою: [ADDRESS] в рівних частках. До складу спадкового майна увійшло 15 простих іменних акцій відкритого акціонерного товариства «Мотор Січ» номінальною вартістю 1грн.05 коп. за одну акцію на суму 15 грн.75 коп., що належать спадкодавцю на підставі Сертифікату акцій серії 029 №02206-02220, виданого ВПТ «Мотор Січ» 19.09.1994 року, що підтверджується випискою з реєстру власників іменних цінних паперів №19146 від 25.10.2000 року, виданою ТОВ «Фірма «Січ-Реєстр»; грошового внеску з належними відсотками, що зберігається в ФВОБ « 7858/08 м. Запоріжжя, рахунок № [NUMBER] , в тому числі всіх видів нахованої компенсації, що належить спадкодавцю на підставі ощадної книжки, виданої ФВОБ № 7858/08 2308.1991. З вищевказаних документів вбачається, що єдиними спадкоємцями, які звернулися до нотаріальної контори після смерті [INFO] [PERSON] були дружина померлого - [PERSON] та син - [PERSON] , які відповідно до вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину, прийняли спадок у рівних частках по 1/2 кожен. Крім майна, зазначеного в свідоцтві про право на спадщину за законом від 17.11.2000 року (зареєстровано в реєстрі за №4-3018), до складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] увійшов також житловий будинок літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належав [PERSON] на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації м. Запоріжжя № 2034 від 26.11.1996, акту приймання індивідуального будинку від 18.12.1996, нотаріально посвідченого договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 23.01.1951. За життя [PERSON] право власності на житловий будинок літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, у зв`язку з чим відсутній документ, що підтверджує право власності на вказаний будинок. З огляду на вказане, з матеріалів справи вбачається, що спадкоємці [PERSON] , а саме його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] успадкували кожний по 1/2 частині вищевказаного будинку, однак, жодним із спадкоємців за життя спадщина оформлена не була. [INFO] померла баба позивача - [PERSON] . Факт смерті [PERSON] та родинних відносин з позивачем підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.11.2015 року, свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 20.08.1974 року, свідоцтвом про народження батька позивача - [PERSON] , серії [NUMBER] від 10.11.1950. Після смерті [PERSON] . П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №284 за 2016 рік. За життя [PERSON] залишила заповіт (№1553 посвідчений 18.07.2008 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною Ольгою Володимирівною) на користь батька позивача - [PERSON] , який своєчасно у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за заповітом. До складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] увійшла 1/2 частина буд літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] , яку вона успадкувала, але не оформила, після смерті свого чоловіка (діда позивача) - [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] батьком позивача - [PERSON] отримано не було. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.07.2019 року. До складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] увійшли: 1/2 частина житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] успадкував але не оформив після смерті [INFO] свого батька (діда позивача) - [PERSON] ; 1/2 частина житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] успадкував в порядку спадкування за заповітом після смерті, [INFO] своєї матері (баби позивача) - [PERSON] яка прийняла за законом, але не оформила спадщину після смерті [INFO] свого чоловіка (діда позивача) - [PERSON] ; житловий будинок літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації м. Запоріжжя № 350-р/25 від 20.10.1995, акту приймання індивідуального будинку від 20.10.1995, нотаріально посвідченого договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 23.01.1951. За життя [PERSON] право власності на житловий будинок літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, що підтверджується Листом ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 9498 від 30.09.2019. Після смерті [PERSON] . П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №552 за 2019 рік. З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що [PERSON] за життя залишив заповіт (№1634, посвідчений 28.09.2011 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною Ольгою Володимирівною) на користь колишньої дружини (матері позивача) - [PERSON] , яка від спадщини відмовилась. 27.09.2019 до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулася сестра позивача - [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] , позивачем та його сестрою - [PERSON] окрім вищезазначених документів, підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.09.1996, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.11.1975, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.02.1996, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.04.2004. [INFO] [PERSON] померла (загинула у Республіці Чехія), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.02.2021, копія якого з перекладом додана до позову. Після смерті [PERSON] . П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №387 за 2021 рік. За життя [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкоємцями за законом після її смерті стали її чоловік - [PERSON] , який заявою від 27.07.202 відмовився від прийняття всієї належної йому за законом частки у спадщині, що залишилася після померлої дружини, та її діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Факт родинних відносин [PERSON] та її дітей підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 04.02.1997 та серії [NUMBER] від 22.10.2004. Копії матеріалів спадкової справи № 387 за 2021 рік, надані суду відповідно до ухвали від 09.03.2022, не містять даних про отримання спадкоємцями [PERSON] свідоцтв про право на спадкування після померлої. Відповідно до п. 66 Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємцям надано право, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно спадкодавця, звернутись до суб`єкта державної реєстрації прав або до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію права власності спадкодавця на майно, що було набуто останнім за життя, після чого оформити свої спадкові права. 15.06.2021 державним реєстратором прав на нерухоме майно Полтавець Дмитром Володимировичем було прийнято рішення: № 58752303 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на житловий будинок літ.Б, що розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та № 58764533 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на житловий будинок літ.М, що розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , оскільки заявником (якою за довіреністю №2-340 від 13.07.2020, посвідченою П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була [PERSON] ) не було надано документів, що посвідчують право власності на відповідні будинки за вказаними особами. З огляду на встановленні фактичні обставини, з матеріалів справи вбачається, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька - [PERSON] успадкував 1/2 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] , оскільки інші 1/2 частини відповідних житлових будинків увійшли до складу спадщини, яку успадкувала померла сестра позивача - [PERSON] . 14.08.2021 позивач [PERSON] звернувся до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька - [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №270531680 від 14.08.2021, у вказаних Реєстрах відсутні відомості щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Кисельової Вікторії Вікторівни № 1937/02-31 від 14.08.2021 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, за законом, після померлого [INFO] батька - [PERSON] , [INFO] , котрий на день смерті і постійно проживав в [ADDRESS] , який прийняв спадщину за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] , [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав та за заповітом після померлої [INFO] матері - [PERSON] , [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав, яка, в тому числі, прийняла спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON] , [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав, що складається з житлового будинку [ADDRESS] . Підставою для відмови у видачі відповідного свідоцтва стало те, що позивачем не було надано оригіналу свідоцтва, що підтверджує право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] з проставленням підпису та печатку органу, що проводив реєстрацію права власності. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», щодо розгляду цивільних спорів, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Відповідно до п.9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», рішення суду щодо права власності на нерухоме майно є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно. Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевказане, а також встановлені судом обставини, доведені належними та допустимими доказами, приходжу о висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України. Таким чином, [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1440 (одна тисяча чотириста сорок) гривень 50 копійок. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір. Оскільки позивачем не заявлена вимога про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, судовий збір розподілу не підлягає.

Outcome: approved