Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

21\~липня 2022\~року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з народження проживала у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яку в 1968 році отримав її дід. Деякий час була зареєстрована за іншою адресою, але фактично проживала у вказаній квартирі та утримувала житло у належному технічному стані. На даний час позивач в квартирі проживає одна. Згідно рішення Сумської міської ради від 18.01.2022 № 17 її було визнано наймачем квартири. Зібравши необхідний пакет документів, подала заяву до Сумської міської ради про приватизацію житла, проте 21.06.2022 року отримала відмову через відсутність оригіналу ордеру. Просить визнати рішення Сумської міської ради від 21.06.2022 про відмову у надання житла у приватну власність незаконним та надати право на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] , без ордеру. Ухвалою суду 25.07.2022 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 26.08.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 05.09.2022 . У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, просить задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, у приватизації квартири позивачу було відмовлено на підставі вимог чинного законодавства України у зв`язку з відсутністю ордера на жиле приміщення. Заслухавши пояснення учасників справи, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). 27 квітня 2001 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після одруження - [PERSON] (а.с.12). З 29.05.1981 р. по 10.10.2018 р., з 30.05.2019 по теперішній час [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до довідки МЄІРЦ № 96/268 від 21 06.2022 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно поквартирної картки квартира за адресою: [ADDRESS] надана на підставі ордеру 3180 від 11.01.1968 року, наймачами були: ( [PERSON] ) [PERSON] , [INFO] - з 29.01.1968 р. по 23.11.1999 року, [PERSON] , [INFO] з 15.09.1974, також зареєстровані були: донька [PERSON] , [INFO] з 26.06.1998 по 10.10.2018, онука [PERSON] , [INFO] з 31.07.2002 по 22.01.2013 року, чоловік [PERSON] , [INFO] , з 24.04.2012 по 20.07.2018 р. онука [PERSON] , [INFO] з 22.06.2012 по 22.01.2013, зять [PERSON] , [INFO] з 22.06.2012 по 22.01.2013 року (а.с.10). Згідно листа Державного архіву Сумської області від 29.12.2021 № СПм-70 в документах архівного фонду виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів у протоколах засідань виконкому за 1967,1969 роки відомостей про надання квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] немає (а.с.13). Згідно довідки від 17.09.2019р № 116.145-33/645, виданої ПАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] за адресою : [ADDRESS] в основних списках громадян на отримання приватизаційних цінних паперів значиться. Житловий чек не використаний (а.с.14). Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.01.2022 № 17 Про визнання громадян наймачами жилих приміщень визнано наймачами жилих приміщень [PERSON] двокімнатної жилою площею 27,3 кв.м квартири [ADDRESS] , одиноку, замість попереднього наймача її матері [PERSON] , яка померла (а.с.9). \~ \~ \~ \~З метою реалізації права на приватизацію займаної квартири позивач звернулась з відповідною заявою та необхідними документами в орган приватизації - Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» з питанням приватизації вказаного житла. Однак, згідно з відповіддю вказаної установи від 21.06.2022 року № 14.01-15/314 у передачі позивачу спірної квартири у власність відмовлено у зв`язку з відсутністю ордера на вказане жиле приміщення (а.с.6). Суд вважає таку відмову безпідставною. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. За ст. 5 вказаного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, для участі в приватизації необхідно дотримання двох умов: постійне проживання у приміщенні, яке підлягає приватизації та його особисте звернення до органів приватизації. Згідно з п.п.17, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом № 396 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року (далі Положення), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі. Наведені вище норми вказують на те, що участь у приватизації житла мають право брати особи, які на законних підставах вселилися та проживають у житловому приміщенні, що підлягає приватизації. Виходячи з аналізу змісту Закону у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст.\~29\~ЦК\~України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст.\~64\~ЖК\~України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію. Відповідно до листа відповідача позивачу було відмовлено у прийнятті рішення про передачу у власність вищезазначеної квартири, оскільки в порушення пункту 18 Положення про порядок передачі, квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, не була надана копія ордеру на жиле приміщення. Свідок \~ [PERSON] ,\~допитана в\~судовому засіданні,\~пояснила,\~що [PERSON] \~проживає в\~спірній квартирі\~ [ADDRESS] з народження, сплачує за комунальні послуги. Судом встановлено,\~що \~позивач \~постійно на\~законних підставах\~проживає та\~зареєстрована в\~ квартирі\~ [ADDRESS] , а відтак набула право на отримання житла у приватну власність. Факт правомірності їх проживання у вказаній квартирі відповідачем не заперечувався. Оскільки наявність заяви громадянина, який виявив намір отримати у власність наймане ним житло, та відсутність перешкод, передбачених Законом, є необхідною та достатньою умовою для прийняття відповідним владним органом рішення про приватизацію, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права на приватизацію вказаної квартири без ордеру. Відтак позовні вимоги позивача здійснити приватизацію квартири є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно прийнято рішення про відмову у приватизації квартири, тому з метою захисту порушеного права позивача суд вважає необхідним визнати незаконним рішення управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, оформлене листом від 21.06.2022 №14.01-15/314, яким відмовлено у передачі у приватну власність квартири [ADDRESS] , зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг в м.Суми» надати [PERSON] право на приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою:\~\~ [ADDRESS] , за відсутності ордера на жиле приміщення.

Outcome: approved