Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 05.08.2022 року звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Посилається на те, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть від 13.08.2021 року, за актовим записом №496. Після смерті [PERSON] , позивач як єдиний спадкоємець за законом після смерті останньої звернувся у встановлений законом строк до Сокирянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Після подання вище вказаної заяви, позивачу стало відомо про наявність заповіту, яким [PERSON] все своє майно заповіла відповідачці [PERSON] , [INFO] . Так, дійсно за час свого життя [PERSON] , склала заповіт, який посвідчений бувшим секретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області Шевчуком Михайлом Валерійовичем, на ім`я [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт посвідчено 09.11.2016 року та зареєстрований в реєстрі за №132. Наявний заповіт здійснює перешкоди позивачу в оформленні спадкових прав за законом після смерті [PERSON] . Ознайомившись із вище вказаним заповітом позивач вважає його нікчемним у відповідності до ч.1 статті 1257 ЦК України, оскільки заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, оскільки заповіт був посвідчений бувшим секретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області Шевчуком М.В. на ім`я своєї матері [PERSON] , що є грубим порушенням норм чинного законодавства України. Так, частиною 1 ст. 1257 ЦК України визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Також зазначив, що покійна [PERSON] не перебувала з особою, що зазначена в заповіті ( [PERSON] ) в близьких, родинних, сімейних стосунках. Посвідчення такого роду заповіту бувшим секретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області [PERSON] було зумовлено виключно за для власної вигоди, а саме отримання в майбутньому спадкового майна, яке залишиться після смерті [PERSON] . Тобто, в даному випадку відповідач [PERSON] використав свої службові повноваження в особистих цілях, з метою одержання неправомірної вигоди. По даному факту позивачем [PERSON] було направлено заяву про вчинення злочину до відділення поліції №1 Дністровського ВП ГУНП в Чернівецькій області та Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області. За наслідками поданої заяви відкрито кримінальне провадження №12021262140000214 від 29.12.2021 року. На даний час органами досудового розслідування проводяться слідчі дії. Щодо родинних стосунків між бувшим секретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області [PERSON] та [PERSON] слід зазначити, що родинні стосунки підтверджуються наступними доказами, а саме: Листом начальника Сокирянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області, відповідно до якого встановлено, \~ \~ \~ \~-актовим записом про шлюб №8 від 18.08.1984 року між гр. [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який посвідчено виконавчим комітетом Кривотинської сільської ради Ємільчинського району, Житомирської області; \~ \~ \~ \~-актовим записом про народження №1 від 18.01.1986 року на громадянина [PERSON] , згідно якого встановлено, що матір`ю являється [PERSON] , (складений виконавчим комітетом Кривотинської сільської ради Ємільчинського району, Житомирської області); \~ \~ \~ \~-актовим записом про розірвання шлюбу №83 від 05.12.1990 року, згідно якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, (після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON] ), посвідчений Олевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький); \~ \~ \~ \~-актовим записом про шлюб №22 від 28.12.1991 року, згідно якого між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, посвідчений виконавчим комітетом Замисловицької сільської ради Олевського району Житомирської області; -актовим записом про розірвання шлюбу за №13 від 24.02.1995 року, згідно якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON] ), посвідчений Олевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький); \~ \~ \~ \~-актовим записом про шлюб №810 від 07.07.2007 року, згідно якого між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, відповідно прізвище після укладання шлюбу з « [PERSON] » стало « [PERSON] », даний шлюб посвідчений Митишинським управлінням ЗАГС Головного управління ЗАГС в Московській області (РФ), що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу від 07.07.2007 року. Враховуючи характер вище перелічених доказів випливає, що дійсно [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що у своїй сукупності позбавляло право [PERSON] посвідчувати спірний заповіт на ім`я [PERSON] , у відповідності до норм статті 9 Закону України «Про нотаріат» та пункту 15 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України затвердженою наказом Мінюсту від 25.08.1994, № 22/5. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки відповідно до положень ст.1216 -1217, 1233 ЦК України, спадкування за заповітом має перевагу перед успадкуванням за законом. Просить застосувати наслідки недійсності нікчемного заповіту, шляхом виключення (скасування) із Спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту за №1 складеного 09.11.2016 року [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченого бувшим секретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області Шевчуком Михайлом Валерійовичем, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі та витрати на правову допомогу. У підготовче судове засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] не з`явились, представник подав до суду заяву про розгляд підготовчого судового засідання без його присутності та присутності позивача. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Крім цього, представник просить стягнути з відповідачів судові витрати по справі, а саме витрати на надання правової допомоги в розмірі 14600 грн та судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду в розмірі 992,40 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, одна подали до суду заяви про розгляд справи без їх присутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку\~ст.206 ЦПК України\~визнання ними позову прийнято судом. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі досліджених письмових доказів, у т.ч. копії спадкової справи №34/2021 щодо майна померлої [PERSON] , судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.08.2021 року Сокирянським відділом ДРАЦС у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с.Новоолексіївка Сокирянського району Чернівецької області, про що свідчить відповідний актовий запис №496. Після її смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем за законом всього спадкового майна після смерті [PERSON] є позивач по справі [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та довідкою виданою виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 01.11.2021 року за №709, Позивач, звернувся у встановлений законом строк до Сокирянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Однак, після подання вище вказаної заяви, позивачу стало відомо про наявність заповіту, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла відповідачці [PERSON] , [INFO] . Згідно копії заповіту, який складений 09.11.2016 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області Шевчуком М.В., встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно, яке буде належати їй на момент смерті - відповідачці [PERSON] , який був зареєстрований в реєстрі за №132. Згідно інформації наданої начальником Сокирянського відділу ДРАЦС у Дністровському районі Чернівецької області області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Ткач С.А. від 02.06.2022 року за №340/27.4-13, встановлено, що згідно актового запису про шлюб №8 від 18.08.1984 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який посвідчено виконавчим комітетом Кривотинської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області. Згідно актового запису про народження №1 від 18.01.1986 року відносно [PERSON] , зазначено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , (складений виконавчим комітетом Кривотинської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області) Також, згідно актового запису про шлюб №810 від 07.07.2007 року, згідно якого між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, відповідно прізвище після укладання шлюбу з « [PERSON] » стало « [PERSON] », даний шлюб посвідчений Митишинським управлінням ЗАГС Головного управління ЗАГС в Московській області (РФ), що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу від 07.07.2007 року. Відповідно до п. п. 5, 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійними», вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду у разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Відповідно до\~статті 1257 ЦК України\~заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно з частиною першою\~статті 1257 ЦК України, нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Порядок вчинення дій щодо посвідчення заповітів зазначеними посадовими особами унормовано ст.1251 ЦК України, ст.1, 37 Закону від 2 вересня 1993 р. № 3425-ХІІ «Про нотаріат», статей 38, 42, 59 Закону від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України затвердженою наказом Мінюсту від 25.08.1994, №22/5(далі - Інструкція) в редакції, якій вони були чинні на момент виниклих правовідносин. Згідно вимог ст.9 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що посадові особи, перелічені у статті 40 Закону України «Про нотаріат», не вправі посвідчувати заповіти та доручення на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка або своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер). Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил, є недійсними. У п.15 Інструкції, де також зазначено, що у зазначених випадках нотаріальні дії вчиняються державною нотаріальною конторою, приватним нотаріусом чи у будь-якому виконавчому комітеті іншої сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених правил, є недійсними. Як вказує позивач та визнано відповідачами, складення та посвідчення оскаржуваного заповіту відбулося з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій та норм права, передбачених\~статтею 1257 ЦК України, оскільки заповіт був складений з порушенням його форми та посвідчення, а також особою, яка не мала на це права, тобто відповідачем [PERSON] , який на той час займав посаду секретаря виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області на ім`я його матері [PERSON] , про що свідчить, що відповідач [PERSON] використав свої службові повноваження в особистих цілях. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновків, що наявні підстави для визнання заповіту складеного 09.11.2016 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області Шевчуком М.В., згідно якого [PERSON] заповіла відповідачці [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй на момент смерті та який був зареєстрований в реєстрі за №132- нікчемним. Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59\~Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 2 ст.15\~ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст.26\~ЗУ «Про\~адвокатуру і\~адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. У пункті 4 ч.1 ст.1\~цього ж\~Закону визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої статті 8\~Конституції України гарантується. Статтею 19\~ЗУ «Про\~адвокатуру і\~адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Судом встановлено, що адвокат Гінгуляк О.М. здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ №000547, виданого 28.05.2021 року на підставі рішення Ради адвокатів Чернівецької області від 29.04.2021 року №4/33. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та адвокатом Гінгуляком О.М. укладено договір про надання правової допомоги №17/21 від 29.10.2021 року на представництво інтересів позивача. 14.09.2022 року між [PERSON] та адвокатом Гінгуляком О.М. підписано додаток №1 до договору №17/21 від 29.10.2021 року, згідно якого сторони погодили види, та вартість послуг адвоката, всього витраченого часу 35,5 год. 14600 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 14.09.2022 року, згідно якого клієнт прийняв роботу адвоката в повному обсязі, претензій щодо виконання робіт (послуг) відсутні. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, слід стягнути з відповідачів на користь позивача документально підтверджені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 146000 грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved