Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~29 червня 2022 року [PERSON] звернулася з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 8000 грн. на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 08 листопада 2003 року по 17 жовтня 2017 року перебувала у шлюбі із відповідачем, де народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. З 17 жовтня 2017 року на підставі рішення Костопільського районного суду Рівенської області відповідач сплачував щомісячно аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). [INFO] дочка [PERSON] досягла повноліття, в зв`язку з чим відповідач припинив оплачувати аліменти на її утримання. З вересня 2021 року [PERSON] навчається на денній формі навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника на економічному факультеті за спеціальністю економіка на платній основі, загальна вартість освітніх послуг за весь навчальний період з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року складає 92000 грн. Оскільки дочка навчається на денній формі навчання, то немає можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток і всі витрати по оплаті навчання лягають на неї, позивача. Зокрема, нею оплачено за навчання дочки: 09.08.2021- 11500 грн., 26.11.2021 -11500 грн., 30.05.2022-12050 грн.; за гуртожиток - 5200 грн. Раніше, як стверджує позивач, вона працювала оператором котельні в Болехівський ліцей №1 "Академічний", але на даний час перебуває на обліку, як безробітна в Болехівському міському центрі зайнятості та допомоги по безробіттю, яку отримує, не вистачає на утримання дітей. Вона намагається забезпечити дочку всім необхідним для отримання освітніх послуг, оскільки необхідні кошти на оплату за навчання, проїзд до місця навчання, житла та комунальних послуг, засобів гігієни, придбання підручників, одягу, продуктів харчування. Відповідач офіційно працює в ТОВ «Свиспан Лімітед» і в даний час має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, але не надає жодної матеріальної допомоги, що й стало підставою для звернення суду . 30\~червня 2022\~року відкрито провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін. 02 серпня 2022 року представник відповідача [PERSON] подав відзив про відмову в задоволенні позовних вимог через відсутність належного обґрунтування обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Зокрема, вказує про те, що крім вартості освітніх послуг у позовній заяві не зазначено жодної суми понесеної позивачем на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Оскільки [PERSON] досягла повноліття після закінчення 1-го курсу - [INFO] , то такі докази можуть бути подані до суду після досягнення [PERSON] повноліття, тобто, починаючи з 05 липня 2022 року. У зв"язку з тим, що з 21.10.2021 року і до закінчення навчального року навчання проводилося дистанційно, з 20.12.2021 року до 09.01.2022 року студенти перебували на канікулах та через військову агресіє російської федерації проти України та рекомендаціями Міністерства освіти та науки України у період з 28.02.2022 року до 13.03.2022 року освітній процес в університеті був призупинений на канікули, тому неправдивими є твердження про витрати понесені на проїзд до місця навчання, оплату житла та комунальних послуг. На даний час відповідач [PERSON] працевлаштований машиністом котлів паросилового господарства ТОВ «СВИСПАН ЛІМІТЕД» у м.Костополі Рівненського району Рівненської області, але згідно наказу щодо нього призупинено дію трудового договору з 04 травня 2022 року до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану. Тому на даний час [PERSON] являється безробітним і він неспроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці (а.с. 40-42). Свідок [PERSON] пояснила, що на даний час між ними ( нею, матір"ю та братом) з батьком [PERSON] склалися неприязні відносини, оскільки він не цікавиться їхнім життям, вона проживає з братом та матір`ю та не працює, так як важко поєднувати навчання і роботу, інших доходів немає. Оплату за навчання проводить мама [PERSON] , також мати надала їй кошти для проплати за проживання в гуртожитку, але в квитанції вона вказала свої дані, оскільки адміністрація гуртожитку вимагає, щоб оплату за гуртожиток здійснював студент. Заслухавши вступне слово учасників справи, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.\~\~\~\~\~\~ Згідно вимог ст. 77, 81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що спірні правові відносини виникли щодо розміру витрат на утримання повнолітньої дочки на період її навчання. Так, відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як свідчать матеріали справи, за час перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі у них народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно рішень Костопільського районного суду Рівенської області від 17 жовтня 2017 року шлюб між подружжям розірвано та стягнуто з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] утримання дітей в розмірі 1/3\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~кожної дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~моменту звернення\~до суду\~і \~до досягнення\~дітьми повноліття (а.с.7-9). Частина 3 статті 183 СК України регламентує, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оскільки після досягнення дочккою [PERSON] повноліття, позивач не зверталася з позовом щодо визначення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , то у відповідності до вимог закону, розмір аліментів на його утримання становить 1/6 частку від доходів відповідача. Як встановив суд, повнолітня дитина сторін дочка [PERSON] проживає з позивачем, яка уклала договір про надання\~платної освітньої\~послуги для\~її навчання\~у навчальному\~закладі та\~здійснює витрати\~на навчання,\~ тому\~позивач згідно ч. 3 ст. 199 СК України, має право на звернення з даним позовом до суду. [PERSON] дійсно навчається на денній формі, ніде не працює і потребує надання матеріальної допомоги на своє утримання в період навчання. Так, на даний час дочка [PERSON] є студенткою Прикарпатського національного\~університету імені\~Василя Стефаника\~та навчається\~на економічному\~факультеті за\~спеціальністю економіка\~на платній\~основі.\~Передбачуваний термін\~закінчення навчання\~ 30\~червня 2025\~року (а.с.14). Згідно договору про надання платної освітньої послуги, який укладено 16 серпня 2021року з позивачем [PERSON] , загальна вартість навчання студентки [PERSON] за період з 2021- 2025роки становить 92000 грн., тобто річна вартість навчання становить 23000 грн. (а.с.15-16). Оскільки аліменти на навчання стягуються після досягнення дитиною повноліття, то суд бере до уваги тільки витрати позивача, понесені на навчання дочки [PERSON] з 05 липня 2022 року. Після досягнення дочкою повноліття, позивачем [PERSON] на виконання умов договору оплачено вартість навчання за 2 курс ( 2022-2023 навчальний рік) в сумі 12650грн. (а.с.18). Окрім того, за кошти позивача дочка [PERSON] 12 вересня 2022 року оплатила вартість проживання в гуртожитку [ADDRESS] в розмірі 4000 грн (а.с.88). Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Разом з тим, представник відповідача, заперечуючи позовним вимогамта вказуючи на неспроможність відповідача на сплату аліментів, не звернув уваги на те, що обов`язок утримувати свого повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків та не врахував, що відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу та фактично переклав обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку, яка навчається, винятково на матір, що є порушенням норм закону. Встановлено, що відповідач перебуває в трудових відносинах з ТОВ «СВИСПАН ЛІМІТЕД», працюючи машиністом котлів паросилового господарства у м.Костополі Рівненського району Рівненської області. Відхиляючи доводи представника відповідача щодо неможливості сплати аліментів в зв"язку з призупиненням дії\~трудового договору\~до скасування\~воєнного стану\~ (а.с.46) , суд виходить з того, що тимчасове нестабільне фінансове та матеріальне забезпечення відповідача не може свідчити про відсутність можливості надання утримання повнолітній дочці та про його матеріальний стан (матеріальну забезпеченість) взагалі. Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати їх, якщо вони продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Отже,\~у зв`язку з навчанням за денною формою дочка [PERSON] об`єктивно позбавлена можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставини, які не потребують доказування, що повнолітня дочка повиннна харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті, так як в зв"язку з навчанням на даний час дочка не спроможна себе забезпечити самостійно, то саме на батьків покладається такий обов`язок. Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Надаючи оцінку зазначеним доводам сторін, суд враховує, що стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, який, є особою працездатного віку, відповідно, він зобов`язаний утримувати доньку до досягнення нею двадцяти трьох років та має можливість утримувати дочку на період її навчання. Визначаючи розмір такого утримання, суд враховує позицію ВС, викладену у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, де вказано про те, що при визначенні розміру таких аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У матеріалах справи наявні докази, які обгрунтовано підтверджують витрати, які несе позивач у зв"язку з навчанням її повнолітньої дочки: -\~ договір про надання платної освітньої послуги, який стверджує що річна вартість навчання становить 23000 грн. (а.с.15-16); - квитанція, яка підтверджує на оплату навчання за 2 курс в сумі 12650 грн. (а.с.18); - квитанція про здійснення витрат за проживання в гуртожитку в розмірі 4000 грн. (а.с.88). Разом з тим, інші докази, які би підтверджували доводи позивача щодо витрат на придбання навчально-методичних посібників, підручників у матеріалах справи відсутні. Щодо визначення матеріального стану позивача, то суд враховує те, що нею подано докази про те, що вона перебуває на обліку в Болехівській міській філії Івано-Франківського ОЦЗ та отримує допомогу по безробіттю в розмірі 4235.08 грн. в місяць (а.с.23). Суд приймає до уваги, що за станом здоров`я відповідач не має обмежень щодо виконання будь-яких робіт та має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого сплачує позивачу аліменти. За встановлених обставин справи, з урахуванням постійного зростання цін та необхідності витрат на навчання, проживання в гуртожитку, харчування, придбання одягу та інших необхідних життєвих витрат, рівності батьків у питанні участі в утриманні дітей та недоведеності спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, суд прийшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання у розмірі 1500 грн., що не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дочки в зв"язку навчанням. Безпідставними є доводи представника відповідача про відсутність доказів щодо витрат на повнолітню дочку, пов`язаних з навчанням та проживанням в гуртожитку, оскільки в матеріалах справи містяться копії квитанцій ( а.с.18,88) про здійснення позивачем витрат на оплату навчання повнолітньої дочки та проживання в гуртожитку згідно договору про навчання, укладеного саме позивачем. Необгрунтованими є також твердження про те, що квитанцію за проживання в гуртожитку в розмірі 4000 грн. не слід брати до уваги через те, що вона сплачена іншою особою. Так, як вбачається із змісту квитанції та пояснень свідка [PERSON] , квитанція виписана на вимогу адміністрації гуртожитку на її ім"я, як студентки [PERSON] , яка й здійснила проплату, отримавши попередньо кошти від своєї матері [PERSON] . Не заслуговують на увагу доводи представника відподача про те, що з 20.12.2021 року до 09.01.2022 року та з 28.02.2022 року та до 13.03.2022 студенти перебували на канікулах, оскільки він стосується періоду, який не враховується судом, так як дочка у вказаний період була ще неповнолітньою та не набула права на стягнення аліментів в зв"язку з навчанням. Визначаючи період стягнення аліментів на навчання повнолітньої дочки, суд виходить з того, що аліменти за загальним правилом, стягуються з дня пред"явлення позову. З вказаним позовом позивач звернулася 29 червня 2022 року. Однак, [PERSON] досягла повноліття [INFO] , а тому з 05 липня 2022 року слід стягувати аліменти на весь період навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою 23-річного віку. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі наведеного, ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial