Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] , через представника - адвоката Іщенко Олену Василівну, звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що на теперішній час спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалося - фактичні шлюбні відносини вже давно припинені, вже досить довго вони мешкають окремо, у різних містах. Неодноразові спроби примиритися та зберегти шлюб ні до чого не призвели: колишнє подружжя не має спільних інтересів, прав та обов`язків, спільного господарства не веде, спілкування відбувається за необхідністю, кожен із подружжя живе своїм окремим життям. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання з`явилася представник позивача - адвокат Іщенко Олена Василівна, яка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачка до суду не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій вона підтримує позовні вимоги, просить задовольнити позов та розглядати справу за її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1539, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.2013. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved