Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

Громадська організація "ВОЛЬТЕРРА" звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з позовомдо Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Біляївський збагачувальний комбінат" про визнання незаконним (недійсним) та скасування розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019, визнання недійсним договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ГО "Вольтерра" створена для захисту прав та охоронюваних законом інтересів жителів м. Вільнянськ Запорізької області в сфері дотримання органами влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами екологічної безпеки; дотримання вимог екологічного, земельного законодавства (у тому числі при розміщенні та будівництві кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки; задоволення суспільних інтересів (п. 1.1 Статуту). 01.03.2019 головою Вільнянської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 69 "Про викуп земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб, з метою подальшого надання цих земельних ділянок в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки". 07.08.2019 розпорядженням голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 2321586100:01:001:0120, площею 3,9672 га, розташованої на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту, в оренду ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення з "ведення товарного сільськогосподарського виробництва" (Секція А 01.01 КВЦПЗ) на цільове призначення "для будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки" (Секція І код 11.01 КВЦПЗ). Цим розпорядженням земельну ділянку переведено із земель сільськогосподарського призначення до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельну ділянку надано ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" в оренду на строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 18.10.2006 № 4064, до 18.10.2026. Встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 12% від її нормативної грошової оцінки. На підставі зазначеного розпорядження між Вільнянською районною державною адміністрацією та ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" укладено договір оренди землі. Вказаний договір укладено на строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 18.10.2006 № 4064, до 18.10.2026. Спеціалісти Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського" на підставі договору № 32/21 від 25.03.2021 провели експертизу земельної ділянки площею 3,9672 га, кадастровий номер 2321586100:01:001:0120, з виїздом спеціаліста ґрунтового покриву. Встановлено, що ґрунтовий покрив дослідженої земельної ділянки представлений чорноземом звичайним глибоким легко глинистим на лесах, який характеризується такими властивостями: - вміст гумусу у шарі 0-30 см становить 4,9-5,1%; - потужність гумусованої частини профілю - 85-95 см; - реакція ґрунтового розчину слабо лужна, рН водне 7,9-8,0; - ємність катіонного обміну 40-46 ммоль/100 г; - вміст рухомого фосфору за Мачигіним (ДСТУ 4114-2002) 16-21 мг/кг; - вміст рухомого калію за Мачигіним (ДСТУ 4114-2002) 210-301 мг/кг; - білозірка у профілі з глибини 100-105 см; - вміст фізичної глини 56-60%. Таким чином, згідно наказу Держкомзему № 245 від 06.10.2003 "Про затвердження переліку особливо цінних груп ґрунтів" досліджений ґрунт відноситься до особливо цінних, так як входить до переліку особливо цінних груп ґрунтів Степової Лівобережної провінції. Статтею 20 Земельного кодексу України передбачено, що погодження матеріалів місця розташування об`єкта, що передбачається розмістити на земельній ділянці особливо цінних земель державної чи комунальної власності із зміною її цільового призначення, здійснюється за погодженням з Верховною Радою України в порядку, визначеному статтею 151 цього Кодексу. Віднесення особливо цінних земель державної чи комунальної власності, визначених у пунктах "а", "б" ч. 1 ст. 150 цього Кодексу, до земель інших категорій, здійснюється за погодженням з Верховною Радою України. Враховуючи, що розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення" прийнято з порушенням вимог земельного законодавства, перевищенням повноважень у сфері земельних відносин, наявні підстави для визнання цього розпорядження незаконним (недійсним) та його скасування. А оскільки на підставі вказаного розпорядження 09.08.2019 між Вільнянською районною державною адміністрацією та ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" укладено договір оренди землі, такий правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. На підставі викладеного, просить визнати незаконним (недійсним) та скасувати розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення", а також визнати недійсним договір оренди землі від 09.08.2019 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.08.2019 індексний номер 48325176), укладений між Вільнянською районною державною адміністрацією та ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат". Ухвалою суду від 20.09.2021 позовну заяву ГО "Вольтерра" залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 03.11.2021 на адресу суду від ГО "Вольтерра" надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 04.11.2021 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. 24.11.2021 від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі правонаступника відповідача Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області - Запорізьку районну державну адміністрацію. 18.01.2021 на електронну адресу Вільнянського районного суду Запорізької області від представника відповідача ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" надійшов відзив на позов, у якому, заперечуючи проти позову, останній зазначає, що, по-перше, у ГО "Вольтерра" відсутні підстави та право звертатися з подібним позовом до суду, оскільки гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. При цьому, ГО "Вольтерра", називаючи себе позивачем, не звернуло увагу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 30.07.2021 у справі № 908/2006/21 та норми законодавства, зокрема, положення ст. 21 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст.ст. 56-57 ЦПК України. Однак, жодного обґрунтування на звернення в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не надано. Крім того, у зверненнях вказаних осіб не має жодного слова про розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019 або про договір оренди землі від 09.08.2019 і яким чином ці документи впливають на їх екологічні права або порушують їх. По-друге, щодо звіту про науково-дослідну роботу ННЦ ІГА імені О.Н. Соколовського щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2321586100:01:001:0120, яке нібито вказує на неправомірність зміни цільового призначення земельної ділянки через цінність ґрунтів, що там пролягають, представник відповідача зазначив, що метою роботи у вказаному звіті зазначено проведення наукової експертизи, а не судової і при її проведенні ніхто не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, є інші дослідження стосовно цінності ґрунтів на території майбутнього розміщення кар`єру ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат", зокрема, "Технічний звіт щодо ґрунтових обстежень та складання агрохімічних паспортів ґрунтів землекористування, на якому знаходиться "Біляївське родовище Східна ділянка", що розташоване в межах Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області", який видав ДП "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" в 2019 році, за яким обстеженню підлягало 117,5147 га, на території Біляївського родовища Східна ділянка, тобто місця здійснення діяльності, в тому числі і ділянки з кадастровим номером 2321586100:01:001:0120, яким встановлено, що в межах землекористування залягають такі ґрунтові відміни як чорноземи звичайні слабозмиті важкосуглинкові (шифр агрогрупи 65е), чорноземи звичайні слабозмиті важкосуглинкові (шифр агрогрупи 66е), чорноземи звичайні слабодефльовані важкосуглинкові (шифр агрогрупи 68е), чорноземно-лучні важко суглинкові ґрунти (шифр агрогрупи 134е), лучно-болотні ґрунти (шифр агрогрупи 143), намиті лучно-чорноземні важкосуглинкові ґрунти (шифр агрогрупи 209е), жодна з яких не відноситься до особливо цінних груп ґрунтів. Підтвердженням стосовно якісної характеристики ґрунтів був і агрохімічний паспорт поля земельної ділянки, про який йдеться у оскаржуваному розпорядженні голови Вільнянської районної державної адміністрації. По-третє, щодо посилань позивача на визнання недійсним договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, представник відповідача зазначає, що відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 Постанову Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина перша статті 222, частина перша статті 223, частина перша статті 225 тощо). Згідно з п. 5 цієї Постанови, відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Таким чином, якщо під час судового розгляду встановлено відсутність у позивача права на задоволення позову про визнання оспорюваного правочину недійсним, суд має відмовити в задоволенні позову. В даному випадку сторонами договору оренди земельної ділянки є Вільнянська районна державна адміністрація в особі її правонаступника Запорізької районної державної адміністрації та ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат". Ні ГО "Вольтерра", ні особи, в інтересах яких вона витупає, не є стороною договору. Вони не є навіть заінтересованою стороною, оскільки укладенням цього договору не порушено їх прав, вони взагалі не мають до нього ніякого стосунку і не обґрунтовують жодним чином наявність у них суб`єктивного права на звернення до суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору оренди землі від 09.08.2019. Щодо посилань позивача на невідповідність договору оренди землі вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України, представник відповідача зазначив, що відповідно до ст.ст. 203, 204 ЦК України, підстави і наслідки недійсності правочину можуть бути передбачені винятково законами. Проте положення зазначених статей необхідно застосовувати з урахуванням ст. 4 ЦК України. Виходячи з буквального тлумачення норм ст.ст. 4, 203 ЦК України, зміст правочину має відповідати: Цивільному кодексу України; іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України; актам Президента України у випадках, встановлених Конституцією; постановам Кабінету Міністрів України; актам органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим, що видаються у випадках і межах, встановлених Конституцією та законом. Таким чином, враховуючи загальні принципи цивільного права, правочини не повинні суперечити положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції. В свою чергу, позивачем не вказано жодної невідповідності договору оренди землі положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції, окрім лише того, що, на його думку, розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення" є незаконним. Як зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17, недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж відновлювати їх. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Представник відповідача наголошує, що позивач не має порушеного права, за захистом якого міг би звертатися, і наслідком визнання незаконним (недійсним) та скасування розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації та договору оренди землі не стане відновлення ніяких, ймовірно порушених, цивільних прав та інтересів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тому що немає взагалі ніякого порушення. На підставі викладеного, представник відповідача повністю заперечує проти позовних вимог ГО "Вольтерра" та вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 19.01.2022 у вказаній цивільній справі залучено правонаступника відповідача Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області - Запорізьку районну державну адміністрацію. 21.02.2022 на адресу суду надійшли письмові заперечення позивача на відзив ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат", які за своєю суттю є відповіддю на відзив. Стосовно заперечень відповідача щодо права ГО "Вольтерра" на звернення до суду в інтересах третіх осіб, представник позивача зазначає, що Громадська організація "ВОЛЬТЕРРА" створена для захисту прав та охоронюваних законом інтересів жителів м. Вільнянськ Вільнянського (нині - Запорізького) району Запорізької області в сфері дотримання органами влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами екологічної безпеки; дотримання вимог екологічного, земельного законодавства (у тому числі при розміщенні та будівництві кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки; задоволення суспільних інтересів (п. 1.1 Статуту). Для досягнення своєї мети та виконання статутних завдань, ГО "Вольтерра" представляє інтереси та захищає права та охоронювані законом інтереси жителів м. Вільнянськ Вільнянського (нині - Запорізького) району Запорізької області в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності та підпорядкування, в судах (п. 2.4.2 Статуту). Право позивача звертатися до суду для захисту прав та охоронюваних законом інтересів жителів територіальної громади закріплено в Орхуській конвенції та відповідає правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 11.12.2018 у справі № 910/8122/17,а також у постановах Верховного Суду від 22.03.2021 у справі № 916/465/20, від 31.03.2021 у справі № 610/21611/19. Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013 № 12-рп/2013, громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права й охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб. Стосовно посилання відповідача на те, що позивач знехтував роз`ясненнями, наданими Господарським судом Запорізької області в ухвалі від 30.07.2021 у справі № 908/2006/21, представник позивача зазначає, що даною ухвалою вирішено лише питання підвідомчості даного спору, тоді як по суті спір Господарським судом Запорізької області не розглядався, а з урахуванням вимог ст. 264 ЦПК України, питання правильності обраного позивачем способу захисту порушеного права вирішується судом на стадії судового розгляду, а не на стадії відкриття провадження у справі та перевірки відповідності позовної заяви вимогам щодо її форми та змісту. З огляду на зазначене, ухвала Господарського суду Запорізької області від 30.07.2021 у справі № 908/2006/21 про відмову у відкритті провадження у справі жодного правового значення при розгляді даної справи не має. Безпідставними вважає представник позивача і твердження відповідача стосовно відсутності жодного обґрунтування на звернення в інтересах жителів м. Вільнянськ Вільнянського (нині - Запорізького) району Запорізької області. Так, використання земельних ділянок, ґрунти яких відносяться до особливо цінних, під будівництво кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки, на думку представника позивача, призведе до екологічної катастрофи в зоні мешкання осіб, в чиїх інтересах пред`явлено позов. Підтвердженням цьому є наданий суду та учасникам справи Звіт про науково-дослідну роботу від 15.04.2021 та довідка про якість ґрунтів, які є належними та допустимими доказами. Посилання ж відповідача на "Технічний звіт щодо ґрунтових обстежень та складання агрохімічних паспортів ґрунтів землекористування, на якому знаходиться "Біляївське родовище Східна ділянка", що розташоване в межах Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області", який видав ДП "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" в 2019 році представник позивача вважає безпідставним, оскільки цей доказ в силу вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України не може бути взятий до уваги судом, оскільки на теперішній час відповідач не надав позивачу відзив на позов та додані до нього документи в паперовому варіанті. На підставі викладеного, представник позивача просить не брати до уваги "Технічний звіт щодо ґрунтових обстежень та складання агрохімічних паспортів ґрунтів землекористування, на якому знаходиться "Біляївське родовище Східна ділянка", що розташоване в межах Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області", який видав ДП "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" в 2019 році, та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 24.02.2022 на електронну адресу Вільнянського районного суду Запорізької області від представника відповідача ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача, у якому представник відповідача зазначає, що стосовно його посилань на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 30.07.2021 у справі № 908/2006/21, наголошує та звертає увагу позивача, що хоч Господарським судом Запорізької області по суті справа не розглядалася, але судом слушно було зазначено, що звернення з позовом про визнання незаконним (недійсним) та скасування розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019, визнання недійсним договору оренди землі від 09.08.2019, які безпосередньо не стосуються прав та інтересів ГО "Вольтерра" як юридичної особи, позивач невірно визначив спосіб захисту порушених на його думку прав своїх учасників (засновників) та вийшов за межі визначених законом та статутом повноважень, оскільки ст. 21 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" надає право громадським об`єднанням (організаціям) звертатися до суду лише з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в тому числі здоров`ю громадян і майну громадських організацій, про що також прямо зазначено у абзаці 3 п. 2.6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013 № 12-рп/2013. При цьому суд зазначає, що право осіб, в інтересах яких звернулось ГО "Вольтерра" з цим позовом, на доступ до суду жодним чином не обмежене і вказане не позбавляє права членів громадської організації самостійного звернення, з огляду на зміст та характер спірних правовідносин та суб`єктний склад цього спору та з урахуванням вимог ст. 19 ЦПК України, до відповідного місцевого суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства. Тобто, хоч для звернення в порядку господарського судочинства, хоч в порядку цивільного судочинства, але ГО "Вольтерра" може звертатися лише з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в тому числі здоров`ю громадян і майну громадських організацій, а члени ГО "Вольтерра" можуть звертатися за захистом своїх прав самостійно, в порядку цивільного судочинства. ГО "Вольтерра" подало позов в інтересах інших осіб, не членів організації, нехтуючи правилами ст.ст. 56-57 ЦПК України, які визначають право на участь в судовому процесі органів та осіб, якими законом надано право звертатись в інтересах інших осіб. Стосовно заперечень ГО "Вольтерра" проти Технічного звіту щодо ґрунтових обстежень та складання агрохімічних паспортів ґрунтів землекористування, на якому знаходиться "Біляївське родовище Східна ділянка", що розташоване в межах Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, який видав ДП "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" в 2019 році, так як воно його не отримало у паперовому вигляді, представник відповідача зазначає, що, по-перше, позивач довільно тлумачить норми ЦПК України, оскільки вони зобов`язують відповідача надсилати або надавати копії доказів. Так, разом з відзивом на в додатку до нього був в наявності зазначений звіт, який було надіслано позивачу на його офіційну адресу volterra.eco@gmail.com 18.01.2022, про що представником відповідача надано print screen екрану з відомостями з електронної пошти в додатках до цих заперечень. По-друге, відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Представник позивача вказує, що зазначений технічний звіт, не є чимось новим для позивача, про його існування позивачу відомо принаймні з 20.05.2021, окрім цього цей звіт є публічно доступним. Так, ГО "Вольтерра" було учасником робочої групи з розгляду проблемних питань реалізації проекту розміщення ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" кар`єру зі збагачення і переробки каоліну з комплексом будівель і споруд на території Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області під головуванням Запорізької ОДА. На офіційному сайті Запорізької ОДА https://www.zoda.gov.ua/ є цілий розділ, присвячений роботі цієї групи, в якому викладались всі матеріали роботи цієї робочої групи, які є публічно доступними для будь-кого. Зокрема, в матеріалах засідання робочої групи від 20.05.2021 міститься цей технічний звіт. ГО "Вольтерра" на своєму сайті https://volterra.com.ua/ також викладало матеріали щодо роботи цієї робочої групи, зокрема за 20.05.2021. Зважаючи на викладене, ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" заперечує проти аргументів ГО "Вольтерра", викладених в запереченнях на відзив, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Ухвалою суду від 27.06.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача - ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" заперечував проти позову у повному обсязі на підставі обставин, зазначених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача - Запорізької районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, а також будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим причина неявки представника відповідача визнана судом неповажною і на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд провів розгляд справи за його відсутності. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 07.08.2019 розпорядженням голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності, цільове призначення якої змінюється з "ведення товарного сільськогосподарського виробництва" (Секція А 01.01 КВЦПЗ) на цільове призначення "для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки" (Секція J код 11.01 КВЦПЗ), із кадастровим номером 2321586100:01:001:0120, площею 3,9672 га, розташованої на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населених пунктів. Змінено цільове призначення земельної ділянки загальною площею 3,9672 га, кадастровий номер 2321586100:01:001:0120, розташованої на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населених пунктів, яка перебуває у державній власності в особі Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області з "ведення товарного сільськогосподарського виробництва" (Секція А 01.01 КВЦПЗ) на цільове призначення "для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки" (Секція J код 11.01 КВЦПЗ) та переведено її із категорії земель сільськогосподарського призначення до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Крім того, цим розпорядженням надано ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" в оренду на строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 18.10.2006 № 4064, до 18.10.2026, земельну ділянку площею 3,9672 га, із кадастровим номером 2321586100:01:001:0120, за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, розташовану на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населених пунктів, для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки. Встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 12% від її нормативної грошової оцінки. На підставі зазначеного розпорядження, 09.08.2019 між Вільнянською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до п. 1 якого орендодавець на підставі розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренди ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення" надає, орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку державної форми власності, площею 3,9672 га із кадастровим номером 2321586100:01:001:0120 за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, розташовану на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населених пунктів, для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки. Пунктом 2 вказаного договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,9672 га, із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, розташована на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населених пунктів. Кадастровий номер земельної ділянки: 2321586100:01:001:0120. Цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки (Секція J код 11.01 КВЦПЗ). Категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вказаний договір, згідно з п. 7, укладено на строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 18.10.2006 № 4064, до 18.10.2026. Як встановлено ч. 1, ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), віднесення земель тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ту обставину, що вказана земельна ділянка на підставі розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації прийнято розпорядження від 01.03.2019 № 69 викуплена у фізичних осіб для суспільних потреб з метою подальшого надання її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки, однак на підтвердження вказаного факту суду не надано жодного доказу. Крім того, з розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації від 07.08.2019 № 276, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення, вбачається, що відведена земельна ділянка з кадастровим номером 2321586100:01:001:0120 відноситься до земель державної власності, жодної інформації про попередній викуп цієї ділянки для суспільних потреб ні розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації від 07.08.2019 № 276, ні інші матеріали справи не містить. Також на обґрунтування позовних вимог в частині визнання розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення" незаконним (недійсним) та його скасування, позивач зазначає про порушення вимог земельного законодавства під час його прийняття, а також перевищення повноважень у сфері земельних відносин. Так, за результатами експертизи з виїздом спеціаліста ґрунтового покриву щодо земельної ділянки площею 3,9672 га, кадастровий номер 2321586100:01:001:0120, проведеної спеціалістами Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського" на підставі договору № 32/21 від 25.03.2021, 15.04.2021 складено звіт про науково-дослідну роботу, яким встановлено, що ґрунти дослідженої земельної ділянки представлені чорноземом звичайним глибоким легкоглинистим на лесах, який за своїми властивостями, відповідно до вимог наказу Держкомзему № 245 від 06.10.2003 "Про затвердження переліку особливо цінних груп ґрунтів" відноситься до особливо цінних, так як входить до переліку особливо цінних груп ґрунтів Степової Лівобережної провінції (агровиробнича група 59л). Таким чином, як зазначає позивач, експертизою встановлено, що земельна ділянка площею 3,9672 га, кадастровий номер 2321586100:01:001:0120, відноситься до категорії особливо цінних земель, зміна цільового призначення спірної земельної ділянки відбулась без погодження з Верховною Радою України, тобто з порушенням вимог ст. 20 Земельного кодексу України, що тягне за собою визнання розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019, а також укладеного на його підставі договору оренди землі від 09.08.2019, недійсними. Відповідно до ч. 6 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зміна цільового призначення особливо цінних земель допускається лише для розміщення на них об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, об`єктів, пов`язаних з видобуванням корисних копалин, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією, а також у разі відчуження земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, віднесення земель, зазначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, земель історико-культурного призначення. Віднесення особливо цінних земель державної чи комунальної власності, визначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель інших категорій здійснюється за погодженням з Верховною Радою України. Погодження матеріалів місця розташування об`єкта, що передбачається розмістити на земельній ділянці особливо цінних земель державної чи комунальної власності із зміною її цільового призначення, здійснюється за погодженням з Верховною Радою України в порядку, визначеному статтею 151 цього Кодексу. До особливо цінних земель, згідно з ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), віднесено: а) у складі земель сільськогосподарського призначення: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені ґрунти та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерново-буроземні глибокі і середньо глибокі ґрунти; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму, дернові глибокі ґрунти Закарпаття; б) торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини; в) землі, надані в постійне користування НВАО "Масандра" та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів; г) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення. В свою чергу, наказом Державного комітету по земельних ресурсах № 245 від 06.10.2003 затверджений перелік особливо цінних груп ґрунтів, відповідно до якого до особливо цінних груп ґрунтів провінції [PERSON] відносяться, у тому числі чорноземи звичайні малогумусні глибокі легкоглинисті (шифр агрогрупи 59л). Таким чином, згідно звіту про науково-дослідну роботу експерта з виїздом спеціаліста ґрунтового покриву щодо земельної ділянки площею 3,9672 га, кадастровий номер 2321586100:01:001:0120, складеного 15.04.2021 спеціалістами Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського", спірна земельна ділянка відноситься до особливо цінних груп ґрунтів. Проте зазначений вище доказ, а саме звіт про науково-дослідну роботу ННЦ ІГА імені О.Н. Соколовського щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2321586100:01:001:0120, на переконання суду, не є належним та допустимим доказом того, що земельна ділянка площею 3,9672 га, кадастровий номер 2321586100:01:001:0120, відноситься до особливо цінних груп ґрунтів, що, в свою чергу, вказує на неправомірність зміни цільового призначення земельної ділянки через цінність ґрунтів, що там пролягають. Зокрема, метою роботи у вказаному звіті зазначено проведення наукової, а не судової експертизи, її проведення відбулося поза межами судового розгляду вказаної цивільної справи, експертна установа була обрана стороною позивача на власний розсуд, без погодження з відповідачем, останній був позбавлений можливості запропонувати питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта, також при її проведенні експерти не попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Тобто зазначений звіт не може вважатися висновком експерта у розумінні Цивільного процесуального кодексу України, не має для суду заздалегідь встановленої сили і має оцінюватися судом разом з іншими доказами. На противагу наданого стороною позивача звіту Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського", представник ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" посилався на інше дослідження стосовно цінності ґрунтів на території майбутнього розміщення кар`єру, а саме на Технічний звіт щодо ґрунтових обстежень та складання агрохімічних паспортів ґрунтів землекористування, на якому знаходиться "Біляївське родовище Східна ділянка", що розташоване в межах Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, який видав ДП "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" в 2019 році, а також агрохімічний паспорт поля, який у сукупності з іншими документами став підставою для винесення головою Вільнянської районної державної адміністрації розпорядження від 07.08.2019 № 276. Так, згідно даного звіту, обстежено 117,5147 га території Біляївського родовища Східна ділянка, тобто місця здійснення діяльності, в тому числі і земельну ділянку з кадастровим номером 2321586100:01:001:0120. Вказаним звітом встановлено, що в межах землекористування залягають такі ґрунтові відміни: чорноземи звичайні слабозмиті важкосуглинкові (шифр агрогрупи 65е), чорноземи звичайні слабозмиті важкосуглинкові (шифр агрогрупи 66е), чорноземи звичайні слабодефльовані важкосуглинкові (шифр агрогрупи 68е), чорноземно-лучні важко суглинкові ґрунти (шифр агрогрупи 134е), лучно-болотні ґрунти (шифр агрогрупи 143), намиті лучно-чорноземні важкосуглинкові ґрунти (шифр агрогрупи 209е), жодна з яких не відноситься до переліку особливо цінних груп ґрунтів, затвердженого наказом Державного комітету по земельних ресурсах № 245 від 06.10.2003. Наявність двох досліджень стосовно цінності ґрунтів спірної земельної ділянки, результати яких протирічать одне одному, позбавляє суд прийти до однозначного висновку щодо віднесення спірної земельної ділянки до особливо цінних земель, оскільки для віднесення ґрунтів спірної земельної ділянки до певної категорії необхідні спеціальні знання в галузі ґрунтознавства, якими суд не володіє. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих пиатнь або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи, що саме сторона позивача посилається на порушення порядку зміни цільового призначення спірної земельної ділянки, саме позивачем мають бути надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог. Наданий позивачем звіт про науково-дослідну роботу ННЦ ІГА імені О.Н. Соколовського щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2321586100:01:001:0120 не може бути прийнятий судом як належним та допустимий доказ, оскільки спростовуються поданим відповідачем Технічним звітом щодо ґрунтових обстежень та складання агрохімічних паспортів ґрунтів землекористування, на якому знаходиться "Біляївське родовище Східна ділянка", що розташоване в межах Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, виданим ДП "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою". Будь-яких інших доказів, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано. Питання про призначення експертизи перед судом не ставилось. Крім того, на думку суду, питання щодо правомірності або неправомірності дій посадових осіб Вільнянської районної державної адміністрації при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення слід досліджувати шляхом вивчення вказаного проекту землеустрою, в тому числі шляхом проведення експертизи з питань землеустрою. Так, у п. 7.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, визначено, що основними завданнями експертизи з питань землеустрою є: - визначення відповідності розробленої документації із землеустрою та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування; - визначення відповідності зміни цільового призначення земельних ділянок та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування; - визначення відповідності фактичного землекористування правовстановлювальним документам, документації із землеустрою на земельні ділянки та нормативно-правовим актам; - визначення відповідності виконаної нормативної грошової оцінки земель вимогам нормативно-правових актів. Отже, для встановлення відповідності розробленої документації із землеустрою та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, а також відповідності зміни цільового призначення земельних ділянок та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, що є компетенцією експертів у відповідній галузі, є саме проведення відповідної судової експертизи. Разом з тим, позивач не заявляв відповідних клопотань про витребування проекту земелеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення, а також не заявляв клопотань про проведення експертизи з питань землеустрою. При цьому процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді справи роз`яснювати сторонам необхідність вчинення певних процесуальних дій, оскільки це може призвести до порушення встановленого у ст. 6 ЦПК України принципу рівності перед законом і судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту порушення вимог земельного законодавства при зміні цільового призначення земельної ділянки площею 3,9672 га з кадастровим номером 2321586100:01:001:0120, отже, позовні вимоги в частині визнання розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення" незаконним (недійсним) та його скасування задоволенню не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги ГО "Вольтерра" в частині визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 09.08.2019 між Вільнянською районною державною адміністрацією та ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат", суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 ЦК України). Положення ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі закону або рішення суду. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Підставою подання до суду позову з вимогою про визнання недійсним правочину, позивач зазначає загроза радіаційного та хімічного забруднення прилеглої до видобутку каолінів території та водних об`єктів, а також не додержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 ЦК України, а саме договір оренди укладений на підставі розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення", яке винесено з порушенням вимог чинного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 Постанову Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина перша статті 222, частина перша статті 223, частина перша статті 225 тощо). Згідно з п. 5 цієї Постанови, відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Таким чином, якщо під час судового розгляду встановлено відсутність у позивача права на задоволення позову про визнання оспорюваного правочину недійсним, суд має відмовити в задоволенні позову. В даному випадку сторонами договору оренди земельної ділянки є Вільнянська районна державна адміністрація в особі її правонаступника Запорізької районної державної адміністрації та ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат". Ні ГО "Вольтерра", ні особи, в інтересах яких вона витупає, не є стороною договору. В свою чергу, позивачем не вказано жодної невідповідності договору оренди землі положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції, окрім лише того, що, на його думку, розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" зі зміною цільового призначення" є незаконним. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем є Громадська організація "Вольтерра". Відповідно до ст. 1 Закону України "Про громадські об`єднання", громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. В свою чергу, згідно зі ст. 3 вказаного Закону, громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Із наведених законодавчих приписів вбачається, що метою створення та діяльності громадської організації, як однієї з форм об`єднання громадян, є задоволення та захист різноманітних інтересів її членів. Особливості правового статусу громадських організацій, що звертаються до суду в інтересах своїх членів аналізувалися Верховним Судом у справі № 815/219/17. У постанові від 14.03.2018 Верховний Суд зазначив, що громадські організації є організаційно-правовою формою діяльності людей, які об`єднуються для спільного здійснення та захисту своїх прав, свобод та інтересів, які відображаються у статуті громадської організації у вигляді мети та напрямів її діяльності. Таким чином, діяльність громадських організацій не можна розглядати абстрактно, без зв`язку з її метою та правами людей (її членів), що об`єдналися. Створюючи громадську організацію або вступаючи до неї, її члени об`єднуються на визначених статутом умовах для спільної реалізації своїх прав. 03.03.2021 на засіданні правління ГО "Вольтерра" прийнято рішення звернутися до суду з позовними заявами, в тому числі про визнання незаконним (недійсним) та скасування розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 276 від 07.08.2019 та визнання недійсним договору оренди землі. Позивач звернувся до суду в інтересах жителів м. Вільнянськ, які є членами ГО "Вольтерра", згідно з протоколом засідання правління № 4 від 04.03.2021, - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з положеннями ч. 4, ч. 5 ст. 16 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", громадські організації можуть брати участь в управлінні галуззю охорони навколишнього природного середовища, якщо така діяльність передбачена їх статутами, зареєстрованими відповідно до законодавства України. Метою управління в галузі охорони навколишнього природного середовища є реалізація законодавства, контроль за додержанням вимог екологічної безпеки, забезпечення проведення ефективних і комплексних заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, досягнення узгодженості дій державних і громадських органів у галузі охорони навколишнього природного середовища. Приписами ст. 21 наведеного Закону унормовано, що громадські природоохоронні організації мають право, зокрема: подавати до суду позови про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в тому числі здоров`ю громадян і майну громадських організацій; брати участь у заходах міжнародних неурядових організацій з питань охорони навколишнього природного середовища; брати участь у підготовці проектів нормативно-правових актів з екологічних питань; оскаржувати в установленому законом порядку рішення про відмову чи несвоєчасне надання за запитом екологічної інформації або неправомірне відхилення запиту та його неповне задоволення. Діяльність громадських організацій в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюється відповідно до законодавства України на основі їх статутів. Згідно з п.1.1 Статуту ГО "Вольтерра", вказана громадська організація створена для захисту прав та охоронюваних законом інтересів жителів м. Вільнянськ Запорізької області в сфері дотримання органами влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами екологічної безпеки; дотримання вимог екологічного, земельного законодавства (у тому числі при розміщенні та будівництві кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки; задоволення суспільних інтересів. З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що Громадська організація "Вольтерра" є природоохоронною організацією, яка відповідно до положень Орхуської конвенції та Законів України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про громадські об`єднання", а також відповідно до свого статуту, має право на представництво в суді екологічних інтересів суспільства та окремих його членів з метою захисту порушених екологічних прав людини та громадянина або з метою усунення порушень вимог екологічного законодавства. Водночас, чинне законодавство не наділяє правами громадські організації втручатися у правовідносини сторін, які виникли між ними на підставі договору, зокрема і тому випадку, коли однією із сторін є орган державної влади, який уповноважений на прийняття рішення щодо надання у користування або власність земельної ділянки певним особам. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила: 1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном; 2) у другому реченні того ж абзацу - охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями; 3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, останнє - характеризуватися доступністю для заінтересованих осіб, чіткістю, а наслідки його застосування мають бути передбачуваними. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20.10.2011 (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), "Кривенький проти України" від 16.02.2017 (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)). Порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Отже право позивача на охорону навколишнього природного середовища повинно бути адекватним і не може порушувати право іншої особи на мирне володіння майном. Із обставин даної справи не вбачається, що відповідачем вчинено порушення екологічних прав позивача та її членів, не надано жодного обґрунтування порушення прав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] для захисту яких позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Сам по собі факт наявності ризику радіаційного та хімічного забруднення прилеглої до видобутку каолінів території та водних об`єктів, який не підтверджений жодним належним та допустимим доказом, без реального спричинення шкоди, на думку суду, призведе до недотримання критеріїв сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном, порушить справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання - ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат", що є несумісним із вказаними гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач не обґрунтував, в чому полягає порушення його прав, а також прав його членів, які саме права його членів порушено укладенням спірного договору оренди землі, отже, у задоволенні позову в цій частині слід також відмовити.

Outcome: dismissed