Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , виключити з актового запису про народження неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] як батька дитини, які були внесені на підставі ст. 135 СК України та внести зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши батьком дитини [PERSON] , стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення [PERSON] повноліття. Ухвалою суду від 08.08.2022 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача у підготовчому судовому засіданні позов підтримала посилаючи на його обґрунтованість. Відповідач у підготовчому судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсягу, вказував, що ніколи не заперечував свого батьківства щодо [PERSON] , але позивач самостійно вирішила внести відомості про батька в порядку ст. 135 СК України, сам відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. Після оголошення перерви направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити повністю. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору у підготовче судове засідання представника не направила, обмежившись поданням заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій також просили зазначити вичерпні дані про батька та дитину. Інших заяв чи клопотань сторонами не надавалось та судом не вирішувалось. При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне. Згідно зі свідоцтвом про народження, батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, 14.03.2017 року зареєстровано в реєстрі відомості про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] відомості про батька записані відповідно до ст. 135 ч. 1 СК України. При вирішенні питання суд виходить з наступного. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ст. 125 Сімейного кодексу України, Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України, За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК ( 2947-14 ), приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (п. 4). Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. З огляду на визнання відповідачем позову, сторонам не ставилось на обговорення питання щодо проведення судової генетичної експертизи та надання відповідного висновку, при цьому визнання відповідачем позову не порушує прав самої неповнолітньої дитини, а навпаки у разі визнання батьківства відповідача у батька дитини зявляється обовязок з матеріального утримання дитини, участі у вихованні сина, тож відповідно розширується і обсяг прав самого неповнолітнього. За ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Оскільки позивачем заявлено вимогу про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , шляхом виключення відомостей про батька дитини [PERSON] та зазначення батьком дитини [PERSON] , суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до положень ст. 180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття, відповідач визнав позовні вимоги в цій частині, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 430 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ст. 142 ч. 1 ЦПК України. Отже, зважаючи на визнання відповідачем позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 гривень, а 50% судового збору, сплаченого позивачем за звернення з позовом підлягають поверненню з Державного бюджету України на користь позивача за позовну вимогу про визнання батьківства, а за позовну вимогу про стягнення аліментів судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved