Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною до ТОВ «Віза Тур», про розірвання договору про надання інформаційно-консультаційних послуг. Свою заяву мотивував тим, що він уклав договір з ТОВ «Віза Тур» про надання інформаційно-консультаційних послуг №01/02, 08.02.2022 року. Відповідно до вказаного договору виконавець зобов`язався надати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги з підготовки пакету документів необхідних для отримання Змовником візи для в`їзду до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, а Замовник прийняти від виконавця послуги та оплатити її. Вартість послуг згідно п 4.1, п 4.2 Договору 7\~500 грн та згідно п 5.1 Договору здача-приймання послуг здійснюється сторонами за актом. В день підписання Договору позивачем було сплачено 3000 грн. однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Жодних дій зазначених в договорі ТОВ «Віза Тур» не виконало. На звернення позивача про виконання умов договору, відповідачем не здійснено жодних дій, в зв`язку з чим [PERSON] просить розірвати вказаний договір та стягнути з відповідача на його користь сплачені ним кошти в сумі 3000 грн та 5000 грн завданої моральної шкоди. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, направили заяву в якій просять слухати справу в їх відсутність, проти винесення заочного рішення позивач не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв клопотань до суду не надходило. Суд, дослідивши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Між [PERSON] та ТОВ «Віза Тур» 08 лютого 2022 року було укладено договір 01/02 про надання інформаціно-консультаційних послуг. ( а.с.4). Відповідно до вказаного Договору п. 1.1 виконавець в порядку та на умовах визначених цим Договором зобов`язується надати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги з підготовки пакету документів необхідних для отримання Змовником візи для в`їзду до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, а Замовник зобов`язується прийняти від Виконавця надані послуги та оплатити їх. Замовник, 08.02.2022 року, під час кладення Договору, сплатив 3000 грн., що стверджується квитанцією та актом (а.с.6). В зв`язку з невиконанням умов договору позивачем було направлено вимогу про зобов`язання за договором про надання інформаційно-консультаційних послуг від 08.02.2022 року № 01/02.(а.с.7). Виконавець ТОВ «Віза Тур» взяті на себе зобов`язання за вказаним Договором не виконало. Згідно зі ст. 16\~ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 509 ЦК\~вказує, поняття зобов`язання та підстави його виникнення. Зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.\~Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 ЦК.\~\~Зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 6 ч. 1ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. ч.1ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Згідно з ч. 6 ст.81 ЦПК України, п.1 1 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 р. №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Отже, судом встановлено факт наявності порушення прав [PERSON] , що призвело до моральних страждань, втрати ним нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне\~за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого\~спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Із огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових та майнових втрат, та вважає справедливим визначити суму компенсації у розмірі 5 000 грн. з відповідача ТОВ «Віза Тур», оскільки судом встановлено, що саме за через порушення відповідачем умов Договору. Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивачем надано докази виконання ним зобов`язань за оспорюваним Договором, позовні вимоги слід задовільнити. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судовий збір у розмірі 992,40 грн. за подання позову підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивачка згідно ЗУ "Про захист прав споживачів" звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved