Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

25.07.2022 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років. Свої вимоги мотивує тим, що 04 липня 2018 року до [PERSON] , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу звернувся [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевказаної заяви була заведена спадкова справа № 19/2018. 14.12.2018 року до [PERSON] приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу звернувся [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 12.01.2005 року. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» з урахуванням статті 69, нотаріусом було видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом в порядку, встановленому цивільним законодавством на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] 16 липня 2022 року заявник звернувся до [PERSON] приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що входила до складу спадщини, померла [PERSON] , яка прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] . Згідно Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру № 6948765 сформованої 16.07.2022 року вбачається що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заведена, а отже заяву про прийняття спадщини ніхто не подавав. Але відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. У заяві [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину від 16.07.2022 року стверджується, що померла [INFO] [PERSON] прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , фактично, відповідно до ст 1268 ЦК України, як спадкоємець 4 черги, так яка відповідно до ст. 1264 ЦК України проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] фактично прийняла спадщину, вступила у володіння та управління майном, що належало [PERSON] . Відповідно до постанови від 16.07.2022 року № 106/02-31, нотаріус роз`яснив, що заявнику потрібно підтвердити факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.. Таким чином, заявнику необхідно встановити факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю, оскільки це тягне за собою певні юридичні наслідки, пов`язані із оформленням спадщини, а встановити даний факт у позасудовому порядку неможливо. Представник заявника в судовому засіданні підтримала вимоги з підстав, викладених у заяві, просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - ОМР в судове засідання не з`явився, відзив на заяву не надав. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні вказали, що добре знайомі із [PERSON] та [PERSON] , були їх сусідами, та підтвердили факт їх спільного проживання, починаючи з 2008 року по 23.11.2013 рік, тобто по день смерті [PERSON] .. Суд, вислухавши пояснення представника заявника та свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 липня 2018 року до [PERSON] , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу звернувся [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевказаної заяви була заведена спадкова справа № 19/2018. 14.12.2018 року до [PERSON] приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу звернувся [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 12.01.2005 року. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» з урахуванням статті 69, нотаріусом було видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом в порядку, встановленому цивільним законодавством на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] 16 липня 2022 року заявник звернувся до [PERSON] приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що входила до складу спадщини, померла [PERSON] , яка прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] . Згідно Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру № 6948765 сформованої 16.07.2022 року вбачається що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заведена, а отже заяву про прийняття спадщини ніхто не подавав. Але відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. У заяві [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину від 16.07.2022 року стверджується, що померла [INFO] [PERSON] прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , фактично, відповідно до ст 1268 ЦК України, як спадкоємець 4 черги, так яка відповідно до ст. 1264 ЦК України проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] фактично прийняла спадщину, вступила у володіння та управління майном, що належало [PERSON] . Відповідно до постанови від 16.07.2022 року № 106/02-31, нотаріус роз`яснив, що заявнику потрібно підтвердити факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Зважаючи на те, що показання свідків не протирічать іншим зібраним по справі доказам, суд оцінює вказані показання як достовірні. Встановлення відповідного юридичного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до п.п.3,5\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 2\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до\~ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.5 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Пунктом 6рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому уст. 1\~Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19.10.2000. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Відповідно до ч.2\~ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 21 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`ю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків. За правилами ч.3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, той факт, що заявник надав суду правовстановлюючі документи на майно, яке належало померлій, що само по собі може розцінюватися як один з доказів сумісного проживання [PERSON] зі спадкодавцем, суд дійшов висновку, що заявником доведений факт спільного проживання, спільного побуту, наявності взаємних прав та обов`язків між нею та спадкодавцем [PERSON] . На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, судом встановлено, що [PERSON] проживала із [PERSON] однією сім`єю понад п`ять років до дня її смерті, а встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини заявнику необхідно для оформлення спадщини за законом, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю до дня його смерті.

Outcome: approved