Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.01.1992 року у міському відділі ЗАГС міста Рубіжне Луганської області, актовий запис №38. В обґрунтування позову зазначає про таке. 25.01.1992 року між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачкою не склалося. Протягом останніх семи років подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюбні стосунки не підтримуються. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить його інтересам. Представниця позивача, адвокат Пархоменко О.О., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не надавала, про причини неявки суд не інформувала, відзив не подавала. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважність причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відзиву на позов, зі згоди представниці позивача, ухвалив розглядати справу у відсутності відповідачки згідно із ст.ст.280-281 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представницю позивача, розглянувши позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.01.1992 року у міському відділі ЗАГС міста Рубіжне Луганської області, актовий запис №38, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.01.1992 року. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.ст.110,\~112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно із ч.3 ст.109\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно із ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не ставить питання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно з ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не ставиться питання про стягнення з відповідачки на його користь судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved