Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] за місцем її реєстрації та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 червня 2007 року між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу з Відповідачем у них народилися три спільні дитини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2020 року шлюб було розірвано. Після розлучення за усною домовленістю з відповідачем, їхні спільні діти постійно проживали з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , яка належить позивачці згідно Витягу про право власності та має необхідну площу для проживання дітей з мамою. У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка повність опікується інтересами і потребами своїх дітей, піклується про них, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дітей. [PERSON] ніколи не перешкоджала і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню батька з дітьми. Старші доньки відвідують у м. Боярка Ліцей-гімназію «Гармонія» - 8 та 5 клас відповідно. Син відвідує у м. Боярка Ліцей-гімназію «Гармонія» - 1 клас. Позивачка повністю віддає дітям свою любов і турботу, велику увагу приділяє розвитку дітей. Окрім відвідин дошкільного та шкільного навчальних закладів, вона з дітьми грає у розвиваючі ігри, читає книжечки, розповідає казки, старшим допомагає робити домашні завдання тощо, відвідують разом музеї, виставки, кінотеатри. Батько дітей іноді приходить до дітей, бере їх гуляти та в гості до себе, але в зв`язку з цим виникають проблеми, тому що власного постійного житла відповідач не має, а відвозить дітей до бабусі і дідуся (Київська обл.), де дідусь зловживає алкоголем, а бабуся має хронічні захворювання та діагноз Хвороба Паркінсона, там дітей батько залишає без власного нагляду на декілька днів. Відповідно до обставин позивачка неодноразово просила батька дітей не лишати їх у бабусі без власного нагляду, однак обіцяючи це, він не виконував свої обов`язки батька. Вона відповідачу на цьому постійно наголошувала, але не могла відмовити брати дітей для спілкування та не намагалась обмежувати спілкування з дітьми. Двічі відповідач привозив молодшого сина захворівшим з підвищеною температурою тіла та ознаками хвороби, останній раз під час хвороби дитини батько не привіз сина додому позивачці, не відвіз до лікаря на огляд і навіть коли позивачка сама приїхала забрати сина додому та відвести до лікаря - дитину її не віддав. Такі дії відповідача завдають шкоди здоров`ю дитини та прямо порушують вимоги рекомендацій лікарів, які закріплюють обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини та прямо порушують вимоги рекомендацій лікарів, то положень ч. 2 ст. 150 СК України, які закріплюють обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Під час сумісного проживання відповідач неодноразово приходив додому в нетверезому стані, починав ображати дружину, бити, кричати після чого вона власноруч або сусіди почувши голосні сварки викликали поліцію для врегулювання ситуації, про це свідчать неодноразові заяви від її імені в поліцію по факту побиття та образ дружини та матері. Піклуючись про здоров`я їхніх дітей позивачка намагалась говорити з відповідачем про його обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, контролювати його побачення з дітьми, оскільки не довіряє відповідачу і побоюється, що він знову порушить свої обіцянки не вживати алкогольні напої та не залишати дітей без власного нагляду у бабусі та дідуся. Але відповідач став ще більше погрожувати позивачці, що забере дітей собі, що він краще знає як виховувати дітей, та постійно у присутності дітей її ображає та принижує. За обставин, які склалися, позивачкою створені найкращі умови для дітей, в них є свої кімнати, де є спальний куточок, місце для навчання, для гри де вони відпочивають, діти забезпечені іграшками, книжками для навчання та розвитку, іншими речами для розвитку. Виходячи з інтересів дітей, позивачка вважає за доцільне залишити їх на її утриманні та виховані за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідач декілька разів висловлювався з погрозами в її адресу, що забере дітей до себе а також те, що він вже вчиняв і не віддав її сина, підставляв під загрозу стан здоров`я не враховуючи приписи лікаря, суд має визначити проживання усіх дітей з матір`ю. Вона любе своїх дітей, має змогу забезпечити їх всім необхідним. У неї нормований робочий день. Вона працює спеціалістом з обслуговування клієнтів у АТ «ПУМБ» за Наказом, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати та всі соціальні гарантії як матері неповнолітніх дітей. Постійно слідкує за станом здоров`я дітей, за розвитком, за регулярним відвідуванням навчального закладу та ДНЗ. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с.29-31). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с. 52). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2022 року витребувано у Служби у справах дітей Боярської міської ради відповідний висновок про доцільність чи відсутність підстав визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за місцем її реєстрації (а.с.59). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.72). [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, до суду направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі також надала додаткові пояснення відповідно до яких наприкінці лютого місяця 2022 року вона, щоби зберегти життя та здоров`я своїх неповнолітніх дітей, виїхала з України разом з ними за кордон на тимчасове місце проживання. З березня 2022 року вона та її неповнолітні діти - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - проживають в [ADDRESS] . Вважаю, що в умовах ситуації, що на зараз наявна в Україні, в зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, в зв`язку з продовженням бойових дій до 21.11.2022 року, що впроваджено Указом Президента України № 573/2022 від 17.08.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», наданих мною документів про прихисток в країні Іспанії на термін 2 роки достатньо для встановлення факту, що її діти проживають разом з нею, їх матір`ю. Наголошує, що факт встановлення місцяпроживання дітей дуже важливий для винесення рішення про стягнення аліментів з Відповідача на утримання дітей, так як добровільної фінансової та матеріальної допомоги він не здійснює (а.с. 87-97). [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву, заяв чи клопотань до суду не подав, повертаються конверти з відміткою «адресат відмовився від отримання» (а.с.70). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області, в судове засідання не з`явився, направили до суду листа в якому зазначили, що не можуть надати висновок про доцільність чи недоцільність визначення місця проживання дитини та визначення порядку участі батька у вихованні дитини, оскільки позивачка знаходиться поза межами України, зв`язок з [PERSON] відсутній (а.с.69). Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутністю відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 15.06.2007 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] , громадянкою російської федерації, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2020 року було розірвано (а.с.17, 18). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва 12.02.2008 року та зроблено актовий запис № 220 (а.с. 15), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва 06.04.2011 року та зроблено актовий запис № 559 (а.с. 16), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 13.03.2015 року та зроблено актовий запис № 129 (а.с. 14). Згідно до Довідки від 28.09.2021 року №КНО-47.1.1.3/871 [PERSON] , працювала і займала посаду провідного фахівця із залучення та обслуговування МБ сектору по роботі з малими корпоративними клієнтами відділення № 1 ПУМБ в м. Вишневе (а.с. 21). Як вбачається із наданої характеристики АТ ПУМБ від 24.01.2022 року [PERSON] , працювала і займала посаду провідного фахівця із залучення та обслуговування МБ сектору по роботі з малими корпоративними клієнтами зарекомендувала себе позитивно, як професіонал. Ділові якості проявила на найвищому рівні, постійно прагне до самовдосконалення. За характером спокійна та врівноважена, жодної скарги від клієнтів сфери обслуговування не надходило (а.с.42). Відповідно до Акту обстеження умов проживання депутата Боярської міської ради Фастівського району Київської області Лавріненко Л.Є. № 115 від 04.12.2021 року [PERSON] фактично проживала по [ADDRESS] та її троє неповнолітніх дітей, зі слів матері, дфти знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Побутові умови проживання дітей, за даною адресою, задовільні (а.с.43). Відповідно до Довідок діти відвідували у м. Боярка Ліцей-гімназію «Гармонія» (а.с. 44-46). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно з положеннями ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Так, згідно із положеннями частин четвертої, п`ятої статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Однак, у матеріалах справи відсутній письмовий висновок органу опіки та піклування щодо вирішення спору, що виник між сторонами, який у цій категорії справ є обов`язковим. Згідно з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20 «Про внесення змін до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування повинні бути додані документи, які підтверджують викладені у ньому обставини. Ухвалою суду від 12.05.2022 року було витребувано у Служби у справах дітей Боярської міської ради відповідний висновок про доцільність чи відсутність підстав визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за місцем її реєстрації (а.с.59), але на виконання ухвали суду Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області, направили лист в якому зазначили, що не можуть надати висновок про доцільність чи недоцільність визначення місця проживання дітей та визначення порядку участі батька у їх вихованні, оскільки позивачка знаходиться поза межами України, зв`язок з [PERSON] відсутній (а.с.69). Як встановлено судом на даний час позивачка разом із дітьми проживають в [ADDRESS] , що позбавляє можливості Службу у справах дітей Боярської міської ради Київської області надати висновок про доцільність чи недоцільність визначення місця проживання дітей та визначення порядку участі батька у їх вихованні, який у цій категорії справ є обов`язковим. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, про необґрунтованість позову, оскільки органом опіки та піклування не складено висновку про доцільність проживання дітей разом з матір`ю, яка на даний час разом із дітьми проживають в [ADDRESS] , а акт обстеження умов проживання депутата не є за своєю суттю та змістом висновком органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з одним із батьків. Таким чином, суд позбавлений можливості розглянути справу за відсутності висновку органу опіки та піклування за місцем проживання матері, який мав бути складений задля забезпечення належного розгляду позову [PERSON] , що є порушенням статті 19 СК України. За таких обставин, суд приходить висновку про залишення без задоволенні позову [PERSON] .

Outcome: dismissed