Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

У липні 2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, в якій заявники просять: - прийняти рішення про усиновлення нами малолітнього [PERSON] [INFO] , який народився в місті Костянтинівка Донецької області, актовий запис про народження № 538, свідоцтво про народження від 15.10.2015 року, серія [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, і записати нас - [PERSON] , громадянина України, [INFO] та [PERSON] , громадянку України, [INFO] , батьками дитини; - внести зміни в актовий запис № 538 про народження [PERSON] [INFO] , записавши відомості про батька: « [PERSON] , громадянин України, [INFO] » та записавши відомості про мати: « [PERSON] , громадянка України, [INFO] »; - внести зміни в актовий запис № 538 про народження [PERSON] , та змінити [PERSON] [INFO] : прізвище на « [PERSON] »; по-батькові на « [PERSON] »; місце народження дитини записати «місто Київ»; ім`я дитини залишити без змін; дату народження дитини залишити без змін. Мотивуючи подану заяву заявники вказують, що вони, [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 22.03.2017 року, але разом однією сім`єю проживають з 2005 року. Шлюб було зареєстровано 22.03.2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 22.03.2017 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 428. Після реєстрації шлюбу Заявник 2 змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заявники виховують трьох дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , та підопічного малолітнього [PERSON] [INFO] . Заявниками прийнято рішення про усиновлення підопічної дитини. Разом з цим, малолітній [PERSON] не знає, що його хочуть усиновити, він вважає заявниками своїми рідними батьками. Вказані обставини послугували підставою для звернення до суду з даною обставиною. 11.07.2022 ухвалою суду було відкрито провадження та призначено до судового розгляду. У судовому засіданні заявники вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представники Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та Печерського районного у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засіданні не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Направили до суду заяви, зі змісту яких вбачається, що останні не заперечують щодо задоволення вимог та просять провести розгляд у їх відсутність. За вказаних обставин, суд вважає, що розгляд справи у відсутність зазначених сторін можливий, оскільки наявні всі матеріали для розгляду вказаної справи. Вислухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Так, судовим розглядом встановлено, що з 2005 року [PERSON] і [PERSON] проживають однією сім`єю, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-18). 22.03.2017 року [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб 22.03.2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.19). Заявники виховують трьох дітей: [PERSON] [INFO] (копія Свідоцтва про народження повторно виданого Серія [NUMBER] від 16.05.2017 року) і [PERSON] [INFO] (копія Свідоцтва про народження повторно виданого Серія [NUMBER] від 13.05.2017 року) та підопічного малолітнього [PERSON] [INFO] (копія Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 15.10.2015 року додається, копія рішення виконавчого комітету Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області № 24 від 18.04.2022 року «Про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування [PERSON] та влаштування його під опіку») Так, згідно Акту обстеження житлових умов від 29.06.2022 року Служби у справах дітей Печерської районної у м. Києві державної адміністрації та Висновку органу опіки і піклування від 30.06.2022 року № 105/01-212, заявники фактично проживають фактично в місті Києві за адресою: [ADDRESS] у 2-х кімнатній ізольованій квартирі з усіма комунальними зручностями, загальною площею 42,1 кв.м. Квартира складається із двох ізольованих кімнат, загальною площею 42,1 кв.м., з усіма комунальними зручностями. Квартира чиста, затишна, охайна, з сучасним дизайном, облаштована необхідними меблями та побутовою технікою. Діти займають окрему кімнату, в якій є двоповерхове ліжко та розкладний диван, великий стіл на два робочих місця, меблева стінка для зберігання одягу, книжок та особистих речей. Таким чином, за місцем проживання заявників створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей. В родині панує злагода і любов. Всі діти поводяться між собою, як рідні. Малолітній [PERSON] не знає, що його хочуть усиновити, так як вважає [PERSON] і [PERSON] своїми батьками. В зазначеній квартирі зареєстровані діти, гр. [PERSON] та її повнолітній син [PERSON] , який проживає окремо. Малолітнього [PERSON] зареєструють за вказаною адресою після усиновлення (а.с. 63-67). Заявник 1 є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дітей. Працює в ТОВ «Юридична Компанія «Юстиція» та займає посаду керівника відділу із зв`язків із громадкістю. Середньомісячна заробітна плата заявника 1 складає 20 тис 130 грн. Заявникові 1 на праві приватної власності належить квартира у [ADDRESS] . Заявник 2 також є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дітей. Працює завідувачем лабораторії когнітивної психології Інституту психології ім. Г.С. Костюка Національної Академії Педагогічних наук України. Середньомісячна заробітна плата заявника 2 складає 26 тис. 94 грн. Заявникові 2 на праві приватної власності належить квартира у [ADDRESS] та 1/2 частки квартири за адресою [ADDRESS] , 1/8 частки квартири за адресою [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 54.60 кв.м. із земельною ділянкою, загальною площею 0.1437 Га. Заявник 1 відповідно до Висновку про стан здоров`я від 30 серпня 2021 року № 869/21 за станом здоров`я - здоровий та може бути опікуном та усиновлювачем. Заявник на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дітей не має. Заявник 2 відповідно до Висновку про стан здоров`я від 30 серпня 2021 року № 868/21 має гарне здоров`я та може бути опікуном та усиновлювачем. Заявник на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дітей не має. Згідно довідки Департаменту інформатизації МВС України серія ААА № 1146834 Заявник 1 станом на 01 вересня 2021 року до кримінальної відповідальності не притягувався, раніше не судимий. Згідно довідки Департаменту інформатизації МВС України серія ААА № 1146838 Заявник 2 станом на 01 вересня 2021 року також до кримінальної відповідальності не притягувалася та раніше не судима. Заявники перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі у Службі у справах дітей та сім`ї Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 27 червня 2022 року та отримали позитивний висновок про можливість бути усиновлювачами. Встановлені обставини в сукупності вказують, що заявники мають матеріальну та фізичну можливість створити для дитини стабільні та гармонійні умови для життя. Що стосується дитини, яку заявники мають намір усиновити, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в місті Костянтинівка Донецької області, що (копія свідоцтва про народження від 15.10.2015 року, серія [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області). Батько дитини не відомий, відомості щодо батька у свідоцтві про народження дитини було записано зі слів матері відповідно до ч 1 ст 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується Витягом з реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч 1 ст 135 Сімейного Кодексу України додається. Біологічна мати дитини на підставі заочного рішення Первомайського суду м. Ростова-на-Дону від 03.12.2020 року позбавлена батьківських прав. Рішення суду набрало законної сили від 26.01.2021 року. Як наслідок, дитину було повернуто в Україну (копія посвідчення особи на повернення в Україну, документ CR 306375) та взято на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей Лиманської міської ради (копія довідки Служби у справах дітей Лиманської міської ради Донецької області від 25.02.2022 року № 01-19/257 додається). У зв`язку з воєнним станом в Україні дитина була евакуйована до КНП «Івано-Франківський обласний спеціалізований будинок дитини Івано-Франківської обласної ради» міста Надвірна Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20.04.2022 року № 2609-5001246620. На підставі рішення виконавчого комітету Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області від 18.04.2022 року № 24 дитина набула статусу позбавленої батьківського піклування та заявників рішення виконавчого комітету Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області від 18.04.2022 року № 24 було призначено опікунами над дитиною. Саме з цього будинку дитини 21 квітня 2022 року заявники забрали малолітнього [PERSON] до нашої родини, що підтверджується актом про факт передачі дитини та з того часу і до тепер, дитина проживає разом з заявниками, однією сім`єю, в місті Києві за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.05.2022 року № 3006-5001511475. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Так, згідно ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути надана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 217 СК України). Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст. 223 СК України). Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При встановленні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ст. 224 СК України). Згідно з ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. В окремих випадках закон дозволяє проведення усиновлення без згоди батьків дитини (стаття 219 СК України). Так, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнано безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавленні батьківських прав щодо дитини , яка усиновлюється. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини (ст. 229 СК України). Відповідно до вимог ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Згідно зі ст. 233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно зі ст.8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно дост.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Отже, оскільки у судовому засіданні встановлено, що усиновлення [PERSON] [INFO] , не суперечить його інтересам, заявники фізично здорові, здатні створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажають усиновити дітей, спроможні забезпечити їм належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя і можуть бути його усиновлювачами, тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Усиновлення вважати здійсненим відповідно до ст.225 СК України у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Крім цього, для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч.1 ст.228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. У порядку ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved