Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

19 листопада 2021 року Недригайлівська селищна рада Сумської області як орган опіки та піклування звернулась до суду з цим позовом в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Позов вмотивовано тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти відповідачів вилучені із сім`ї [PERSON] у перебувають у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області, а саме син [PERSON] та дочка [PERSON] , а дочка [PERSON] перебуває у КНП Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». Сім`я [PERSON] з 2019 року перебуває на обліку як сім`я, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Батьки дітей ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкоголем, не приділяють належної уваги вихованню, утриманню та навчанню дітей. Під час обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] виявлено порушення санітарно-гігієнічних норм, у будинку брудно, діти недоглянуті, брудні, голодні. Недригайлівська селищна рада, як орган опіки та піклування, вважає, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей. У зв`язку з наведеним, Недригайлівська селищна рада, як орган опіки та піклування, з метою захисту законних прав та інтересів малолітніх дітей, вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із тим, що діти відповідачів знаходяться на повному матеріальному утриманні держави, просить стягувати з кожного відповідача аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача Сопік С.Д. у судовому засіданні позов підтримала та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Пояснила, що з часу звернення з позовом відповідач [PERSON] змінив свою поведінку, не зловживає алкоголем, розлучився з [PERSON] та переїхав проживати до батьків. За його проханням органом опіки та піклування було проведено обстеження умов проживання за місцем його мешкання. На час проведення обстеження в будинку створені належні умови для проживання трьох дітей. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, своїм правом на подання відзиву не скористалася, із заявами до суду не зверталася. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували. Представник відповідача зазначив, що відповідач [PERSON] повністю змінив свою поведінку, розлучився з [PERSON] , перестав зловживати алкоголем, працює. На даний час проживає з батьками, в будинку батьків створені всі умови для проживання дітей, тому відповідач бажає проживати з дітьми та опікуватися ними. Також зазначив, що позбавлення батьківський прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] пояснив, що він усвідомив свою винну поведінку, змінився, перестав зловживати спиртним. Розірвав шлюб з дружино [PERSON] та переїхав проживати до батьків, в будинку яких створені всі умови для проживання дітей. На даний час він постійно спілкується з своїми старшими дітьми [PERSON] та [PERSON] по телефону. Бажає піклуватися про своїх малолітніх дітей та проживати з ними. Представник залученої до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» у судове засідання не прибув, просив розгляд справи провести без участі представника (а.с.98). Представник залученої до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, у судове засідання не прибув, просив розгляд справи провести без участі представника, позовні вимоги підтримує (а.с.219). Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії сторінок паспорта серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] у селі Марківка Білопільського району Сумської області (а.с.8). Відповідно до копії сторінок паспорта серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у селі Сакуниха Недригайлівського району Сумської області (а.с.10). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с.12,14,16) вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Із копій наказів начальника служби у справах дітей Недригайлівської РДА від 25.04.2019, 25.11.2019, 22.10.2019 вбачається, що малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] взято на облік як дітей, які проживають у сім`ї, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.40-42). Під час обстеження сім`ї відповідачів [PERSON] та [PERSON] було виявлено порушення санітарно-гігієнічних норм, у будинку брудно, відсутні продукти харчування, не створені умови для проживання та виховання дітей, діти не доглянуті, брудні та голодні. Ці обставини підтверджуються актами обстеження умов проживання відповідачів із малолітніми дітьми від 25.05.2021,03.06.2021, 07.07.2021, 29.07.2021, 12.08.2021, 29.09.2021, 01.11.2021, 10.11.2021 та відповідними фотознімками (а.с.24-39,43-50). Із листа служби у справах дітей Миколаївської селищної ради від 20.05.2021 за №16-16/73 (а.с.51) встановлено, 19.05.2021 року начальником служби у справах дітей Миколаївської селищної ради спільно з працівниками комунальної установи «Центр з надання соціальних послуг» Миколаївської селищної ради здійснено виїзд в [ADDRESS] , під час якого за цієї адресою були виявлені [PERSON] , [INFO] (зареєстрована [ADDRESS] , але фактично за цією адресою не проживає) та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] , та громадянка [PERSON] (в с. Марківка не зареєстрована та не проживає) разом зі своїм малолітнім сином. Старші діти [PERSON] , малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в цей час знаходилися в приміщенні Марківського старостату під наглядом працівників старостату та бабусі [PERSON] . Під час обстеження виявлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися у сильному алкогольному сп`янінні, думки та мова були непослідовні, перебували в збудженому емоційному стані. Діти були одягнені в брудний одяг, який не відповідав погоднім умовам, недоглянуті, виснажені та голодні. Приміщення у якому були діти, знаходилося у занедбаному стані. Наявні пошкодження стелі, стін та підлоги, є одне ліжко, відсутня постільна білизна, на ліжку знаходиться купа брудного ганчір`я. Запас продуктів та приготована їжа відсутні (а.с.51). Із характеристики відповідачів [PERSON] та [PERSON] , наданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради від 15.11.2021 за №81, вбачається, що [PERSON] , 1987 року народження, зареєстрований в [ADDRESS] , але проживає зі своєю дружиною [PERSON] , 1995 року народження, неповнолітніми дітьми в будинку свого брата [PERSON] по [ADDRESS] . Старший син [PERSON] проживає у баби [PERSON] та діда [PERSON] . На цей час [PERSON] офіційно ніде не працює і не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Батьки не регулярно турбуються про забезпечення нормального догляду за дітьми, не займаються вихованням дітей належним чином. Батько не піклується про розвиток дітей, не забезпечує належного харчування. Батьки не забезпечують вчасного лікування власних дітей, зловживають спиртними напоями. В житловому будинку антисанітарні умови. Діти недоглянуті, брудні. Батьки не одноразово були попереджені щодо належного виховання своїх дітей (а.с.20). Із характеристики сина відповідачів [PERSON] , виданої Недригайлівською СЗОШ І-ІІІ ст. (опорний заклад) за №558 від 16.11.2021, встановлено, що батьки не цікавились навчанням дитини, батьківські збори не відвідували, спілкування із ним відбувалася по телефону. Більше часу вихованню дитини приділяли дідусь і бабуся, з якими він і проживав. Шкільним приладдям, шкільною та спортивною формою [PERSON] забезпечений (а.с.21-22). Із інформації про стан навчання та виховання малолітньої дитини, наданої Недригайлівським дошкільним навчальним закладом ясла-садок «Барвінок» за №01-19 від 15.11.2021, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , почала відвідувати дитячий садок з 15.11.2019 року. З 25.05.2021 року дитина нерегулярно відвідувала заклад. Адміністрація закладу, вихователі постійно телефонували батькам про необхідність здобуття дошкільної освіти. Батьки на контакт не йшли, навіть не відповідали на дзвінки. [PERSON] відвідувала старшу групу садочка, дитина швидко адаптувалася до умов перебування в дошкільному закладі, вільно йшла на контакт з дорослими, проявляла активність під час організованої діяльності. В дошкільний заклад дитину приводив та забирав тільки батько [PERSON] , мати спільної участі з дошкільним закладом не мала. Дитину приводили брудну, не зачесану, у порваному одязі та взутті. Участі у облаштуванні групи, батьківських зборах, ремонтних роботах батьки не брали (а.с.23). Рішенням виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 18.11.2021 малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відібрано від батьків [PERSON] та [PERSON] . Малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] влаштовано до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації на повне державне утримання, а малолітню дитину [PERSON] до КНП Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок» на повне державне утримання. Також вирішено звернутися до суду із метою позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей (а.с.18). Відповідно до листа Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області за №19/01-07 від 11.01.2022, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовані до закладу після обстеження в лікарні 15.11.2021 як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. До влаштування в центр діти проживали за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є учнем другого класу КУ ЗОШ №22 імені Ігоря Гольченка Сумської міської ради. [PERSON] відвідує розвивальні заняття за програмою ДНЗ «Дитина» на базі центру. До вступу в заклад дівчинка відвідувала ДНЗ «Барвінок» у смт. Недригайлів. Під час перебування дітей у закладі, вони підтримують телефонний зв`язок із батьками. Діти говорять із мамою та батьком. Згідно спостережень вихователів під час спілкування, часто батьки стримані в спілкуванні з дітьми, інтерес до життя та дозвілля дітей епізодичний. Спостерігався випадок (10.12.2021 року), коли по голосу батьків у педагогів закладу склалося враження, що батьки перебували в компанії та були в нетверезому стані. Діти говорили педагогу, що їх батьки зловживають алкоголем. Після спілкування по телефону із батьками [PERSON] і [PERSON] впевнено говорять, що скоро вони їх заберуть. [PERSON] емоційно реагує на спілкування по телефону з дідусем, він плаче після розмов з ним, сумує за ним. 05.01.2022 батько спілкувався із практичним психологом закладу. У спілкуванні [PERSON] не говіркий. Про причини проживання [PERSON] з дідусем повідомив, що «він так звик». Причиною перебування дітей у закладі батько вбачає негаразди із своєю дружиною. Однак, він озвучив, що має на меті повернути дітей у сім`ю та виховувати їх. Під час консультації батько поводив себе адекватно, стримано. Він погодився з тим, що [PERSON] потребує допомоги в навчанні та пообіцяв взяти участь разом із сином у отриманні комплексної оцінки розвитку дитини в умовах інклюзивно-ресурсного центру. За час перебування дітей у закладі з 15.11.2021 по 19.01.2022 їх відвідав лише один раз батько. Також відвідували бабуся і дідусь, які спілкувалися виключно із [PERSON] (а.с.83-86,96,159-162). Відповідно до листів Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області за №267/01-07, №315/01-07 від 25.07.202, 23.08.2022, діти відповідачів [PERSON] та [PERSON] останнім часом спілкуються з батьками по телефону, жодної матеріальної допомоги батьки дітям не надавали (а.с.205,219). Відповідно до довідки ВП №1 (с.Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області за №6753/70/01-2021 від 15.12.2021 [PERSON] та [PERSON] притягувалися до адміністративної відповідальності за ч.1, ч. 2 ст. 184 КУпАП, за невиконання ними батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей (а.с.72). Із довідки КНП «Недригайлівська лікарня» від 13.12.2021 за №01-22/1418 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебувають (а.с.71). Із подання начальника ВП №1 (с.Недригайлів) Роменського РВП ВП ГУНП в Сумській області від 17.11.2021 за №62/0/70/01-2021 вбачається, що під час перевірок умов проживання сім`ї [PERSON] у [ADDRESS] , виявлені антисанітарні умови проживання дітей, про що також надані відповідні фото перевірок, мати дітей перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, 16.09.2021 [PERSON] , нічого не сказавши чоловікові, покинула дітей у будинку голодних без запасів продуктів харчування, внаслідок чого малолітня [PERSON] вибила скло у вікні та через віконний отвір вилізла із будинку та пішла їсти до діда. При обстеженні дітей лікарем педіатром встановлено, що здоров`я дітей незадовільне, діти брудні, не миті тривалий час, вага тіла малолітньої [PERSON] не відповідала нормам. [PERSON] також пояснила, що через вживання алкогольних напоїв не прибувала до відділення поліції для надання пояснень, у будинку не прибирала, дітей не купала (а.с.116-143). Із довідки управління соціального захисту населення Роменської РДА Сумської області за №1454 від 24.12.2022 встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Роменської РДА (Недригайлів) та отримує одноразову допомогу при народженні дитини з липня 2021 по грудень 2021 року на суму 4300 грн (а.с.74). Представник відповідача на обґрунтування позиції відповідача [PERSON] щодо невизнання ним позову у частині позбавлення його батьківських прав надав копії рішення Білопільського районного суду від 18.07.2022 про розірвання шлюбу відповідача із [PERSON] , довідку про працевлаштування [PERSON] вантажником у ТОВ «ПРОФІТ КБС». Також надав довідку Сакунихського старостинського округу, із якої вбачається, що [PERSON] зареєстрований у будинку свої батьків у [ADDRESS] , будинок належить його батькові [PERSON] [PERSON] , батько відповідача [PERSON] , звернувся до суду із заявою, у якій вказав, що підтверджує своє бажання, щоб малолітні діти сина, його внуки, проживали у його будинку у [ADDRESS] . Для проживання дітей у будинку створені відповідні умови, є спальні місця, посуд, іграшки та інші необхідні речі (а.с.235). Органом опіки та піклування до суду також надано акт обстеження умов проживання від 17.07.2022 у будинку за адресою [ADDRESS] , згідно якого у сім`ї створені належні побутові умови для проживання, санітарні вимоги в нормі, кімнати добре освітлені, продуктами харчування у повному обсязі забезпечені (а.с.229). Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] , староста Сакунихського старостинського округу Недригайлівської селищної ради, пояснив, що [PERSON] та [PERSON] проживали у с. Сакуниха. Ніде не працювали, зловживали алкогольними напоями, здійснювали неналежне виховання своїх малолітніх дітей. У зв`язку з цим сім`я відвідувалася соціальними службами, працівниками поліції з метою вивчення умов проживання дітей. Інколи при цих візитах був присутній і свідок та стверджує, що діти проживали в антисанітарних умовах, мати зловживала алкоголем та не виконувала свої батьківські обов`язки щодо дітей, про недопустимість такої поведінки неодноразово попереджувалася працівниками старостату. На цей час [PERSON] у селі Сакуниха не проживає [PERSON] почав проживати у своїх батьків. Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] , інспектор з ЮП сектору превенції Роменського РВП ГУНП в Сумській області, майор поліції, пояснив, що сім`я [PERSON] та [PERSON] проживала у с. Сакуниха. Вони ніде не працювали. Під час перевірок умов проживання дітей [PERSON] неодноразово перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а діти буди брудні та голодні. Відповідачі ухилялися від виконання обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, виховання та навчання своїх дітей, у зв`язку з чим він неодноразово складав щодо них протоколи про невиконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків щодо виховання малолітніх дітей, які направляв на розгляд до суду. На цей час [PERSON] у селі [PERSON] не проживає, її місце перебування невідоме. Відповідач [PERSON] проживає у селі Сакуниха у свої батьків. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він серед іншого: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (частина четверта статті 164 СК України). Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. При цьому за положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер, а тому не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 19 листопада 2020 року у справі № 317/923/17, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року, у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Приймаючи до уваги викладене, а саме те, що відповідач [PERSON] не цікавиться своїми дітьми, не спілкується з ними, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, зловживає алкогольними напоями, жодного разу не з`явилася у судове засідання, своєї позиції не висловила, що, на думку суду, свідчить про байдуже ставлення відповідача до дітей та ухилення її від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, тому суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Щодо вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , батька малолітніх дітей, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки за час розгляду справи його поведінка суттєво змінилася. [PERSON] проти позбавлення батьківських прав категорично заперечує, не втрачає інтересу до дітей, постійно спілкується із старшими дітьми по телефону. На цей час [PERSON] працевлаштований, переїхав проживати у будинок батьків, де створені належні умови для проживання дітей, його батько, як власник будинку, не заперечує проти проживання сина та внуків у його сім`ї. Відповідач з дружиною шлюб розірвав, її місце проживання йому не відоме. З урахуванням якнайкращих інтересів дитини, бажання відповідача [PERSON] виховувати та піклуватися про малолітніх дітей, забезпечувати нормальні умови проживання для свої дітей, з огляду на відсутність виключних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд виходить з наступного. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ст. 193 СК України визначає, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Оскільки малолітні діти відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають на повному державному утримані у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області, а дочка [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному утримані у КНП Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», відповідачі є їх батьками, працездатного віку, то відповідно до ст. 180 СК України, суд вважає за необхідне стягувати з них аліменти на утримання малолітніх дітей, на користь установ, де перебувають діти, з кожного у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки [PERSON] , та у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] , починаючи з 19 листопада 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач Недригайлівська селищна рада Сумської області як орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору згідно пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір з відповідача [PERSON] у розмірі 1816 грн, а з відповідача [PERSON] у розмірі 908 грн, тобто пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial