Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

23.08.2022 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: встановити факт її проживання однією сім`єю не менше, як 5 років, без реєстрації шлюбу із [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за нею право власності на земельні ділянки кадастровий номер 6321285000:03:000:0064 площею 4,2875 га, 6321285000:01:000:0093 - 3,8589 га, 6321285000:01:000:0493 - 0,8589 га, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що 1985 році переїхала на постійне місце проживання в с. Новий Мерчик, де їй радгоспом надана квартира [ADDRESS] . Того ж року познайомилася із [PERSON] , який також працював в радгоспі, після чого почали спільно проживати однією сім`єю за вказаною адресою до 1993 року, доки [PERSON] не виїхав із с. Новий Мерчик. В 2011 році він повернувся до позивача та проживав з нею до смерті. Зазначила, що вважали себе подружжям, вели спільне господарство та саме позивач здійснила поховання, інших родичів у померлого не було. Зауважила, що в зареєстрованому шлюбі не перебували: чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] одруженим не був. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, але оформити спадкові права в позасудовому порядку неможливо через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 23.08.2022 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача - міський голова Скрипніченко В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть, виданого повторно Валківським відділом ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ (м. Харків), актовий запис №48. Як вбачається із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №633261 від 09.12.2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010568800218, [PERSON] на підставі розпорядження Валківської РДА від 29.07.2005 №293 є власником земельних ділянок кадастровий номер 6321285000:03:000:0064 площею 4,2875 га, 6321285000:01:000:0093 - 3,8589 га, 6321285000:01:000:0493 - 0,8589 га, загальною площею 9,0053 га, які розташовані на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.11.2018 Виконавчим комітетом Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис №11. Згідно довідки про сумісне місце проживання №03.11-50/42 від 14.02.2022 та акту обстеження сумісного місця проживання №03 від 28.02.2022, позивач сумісно проживала зі співмешканцем [PERSON] з 1985 року по 1983 рік та з 2011 року по день його смерті - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , доглядала за ним, мали спільний побут та вели спільне господарство, що підтвердили свідки [PERSON] і [PERSON] . За інформацією приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Левчук С.В. №01-16/58 від 11.02.2021, після померлого [PERSON] спадкова справа не відкривалась, до складу спадкового майна входять зазначені вище земельні ділянки. Позивач є спадкоємцем за законом 4 черги відповідно до ст.1264 ЦК України, як особа, що постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є, зокрема, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин, тому оформити спадкові права на майно [PERSON] можливо лише у судовому порядку. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Ст.328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. З огляду на викладене, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки матеріали справи свідчать, що [PERSON] більше 5 років до часу відкриття спадщини спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , який помер [INFO] , але не встановлення даного факту позбавляє позивача оформити спадкові права в передбаченому законом порядку, тому вимоги позивача є обґрунтованими, що відповідає положенням п. 5 ч.1 ст.315 ЦПК України. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлим права власності на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є єдиним спадкоємцем за законом 4 черги, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права власності на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved