Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

у червні 2022 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визнати за [PERSON] право власності на проінвестоване (оплачене) майно, а саме - квартиру, загальною площею 51 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено про те, що 29.10.2020 року між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Настасенко О.М. за реєстровим номером 1024, за умовами якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] з нежитловими приміщеннями, соціально-побутовими приміщеннями та паркінгом по [ADDRESS] , на умовах та у порядку, визначеному договором. 02.11.2020 року позивачем сплачено на користь відповідача 99% вартості майнових прав у розмірі 1 004 157 грн. 17.11.2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо надання доступу до квартири з метою обміру квартири та отримання технічного паспорта. Відповідно до виготовленого технічного паспорта, площа квартири становить 51 кв.м., та збільшилась на 2,7 кв.м. Таким чином позивач мала сплатити на користь відповідача решту вартості майнових прав, що складає: залишок у розмірі 1% від вартості майнових прав; вартість 2,7 кв.м. надлишкової площі, що загалом складає 66 843 грн. 15.12.2021 року позивачем здійснено на користь відповідача платіж у розмірі 66 843 грн. 29.12.2021 року позивач звернулась до відповідача із вимогою надати довідку про оплату в повному обсязі вартості майнових прав та підписати акт приймання-передачі квартири. Однак, відповідач проігнорував вказану заяву. Позивач зазначає, що відповідачем не виконано умови договору купівлі-продажу від 29.10.2020 року, чим порушує права позивача. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с. 29-30). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 37-38). 30.08.2022 року до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Представником відповідача зазначено, що відповідно до умов п. 2.2.1 укладеного між сторонами договору продавець зобов?язаний передати покупцеві квартиру після введення об?єкту в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом. На виконання умов вказаного пункту відповідачем замовлено у ТОВ «Бюро Технічної Інвентаризації», а останнім 11.10.2021 року виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , де загальна площа квартири становить 51,4 кв.м. Представник відповідача зазначає, що позивач несанкціоновано проникла до квартири, майнові права на яку не передано останній, дії позивача щодо отримання технічного паспорту від 22.11.2021 року є незаконними, оскільки у позивача відсутні правові підстави для замовлення та проведення технічної інвентаризації квартири. Представник відповідача зазначає, що технічний паспорт, який додано позивачем до позовної заяви, не містить ескізів з лінійними замірами, що унеможливлює порівняння обмірів з даними технічного паспорта, замовником якого виступив відповідач. 13.08.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача не погоджується з доводами представника відповідача, зазначає, що заміри квартири проводились у присутності посадових осіб відповідача. На момент звернення із заявою щодо обмірів квартири, посадові особи відповідача не повідомили позивача про наявність виготовленого технічного паспорта на квартиру. Отримання позивачем технічного паспорта жодним чином не суперечить умовам укладеного між сторонами договору. Позивач виконала всі умови укладеного договору та набула майнові права на спірну квартиру. Інших клопотань, заяв процесуального характеру до суду не надходило. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.10.2020 року між Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «ЖИТЛОІНВЕСТБУД-УКБ», як продавцем, та [PERSON] , як покупцем, укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Настасенко О.М. за реєстровим номером 1024 (далі - Договір) (а.с. 12-13). відповідно до умов п. 1.1 Договору, продавець передає у власність, а покупець приймає у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] , на умовах та у порядку, що визначені договором. За змістом п.п. 3.1, 3.6 Договору, на дату підписання Договору вартість майнових прав на квартиру складає 1 014 300 грн. Якщо фактична площа квартири буде відрізнятись більш ніж на 0,5 кв.м. у меншу або більшу сторону від передбаченої Договором, сторони до підписання акту приймання-передачі квартири здійснюють остаточний розрахунок на підставі технічного паспорту квартири, виданого відповідним органом, виходячи з вартості 1 кв.м. загальної площі, визначеної відповідно до умов даного Договору. 02.11.2020 року [PERSON] здійснено платіж на суму 1 004 157 грн., з призначенням платежу - за квартиру [ADDRESS] , договір № 1024 від 29.10.2020 року, що стверджується квитанцією № ПН1751162 від 02.11.2020 року (а.с. 14). Згідно п.п. 1.5, 2.2.1 Договору, передача та приймання майнових прав здійснюється сторонами за актом приймання-передачі квартири після введення об?єкту капітального будівництва в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом. Продавець зобов?язаний передати покупцеві квартиру після введення об?єкту в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом. 11.09.2021 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат № ІУ123210909369, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об?єкта - будівництво житлово-офісного комплексу з нежитловими приміщеннями, соціально-побутовими приміщеннями та паркінгом на [ADDRESS] (а.с. 20). Розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 508 від 07.10.2021 року, присвоєно житловому будинку [ADDRESS] , поштову адресу як [ADDRESS] (а.с. 21). З матеріалів справи також вбачається, що 11.10.2021 року на замовлення КП «Житлоінвестбуд-УКБ» ТОВ «Бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , згідно якого загальна площа квартири становить 51,4 кв.м. Крім того, 22.11.2021 року ДП «Бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , згідно якого загальна площа квартири становить 51,0 кв.м. 15.12.2021 року [PERSON] здійснено платіж на суму 67 511,40 грн. грн., з призначенням платежу - за квартиру [ADDRESS] , договір № 1024 від 29.10.2020 року, що стверджується квитанцією № 43 від 15.12.2021 року (а.с. 15). Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що після замовлення та отримання технічного паспорта із кінцевими замірами квартири, здійснення повної оплати вартості майнових прав на квартиру, відповідач відмовляється виконати умови договору та передати позивачу проінвестований об?єкт. Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах, визначених цивільним законодавством. Згідно з нормамиЦК Українидо первинного способу набуття права власності, зокрема, належить набуття права власності на новостворену річ (в тому числі, на об`єкт незавершеного будівництва), на яку раніше не було і не могло бути встановлене нічиє право власності (ст. 331 ЦК України). Таким чином, підставою первинного способу набуття права власності є правопороджуючі юридичні факти, а для похідного - правовідносини, які виникли на підставі відповідних юридичних фактів. Положеннями ч. 2ст. 328 ЦК Українивстановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві, зокрема, на об`єкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації. Право власності у набувача за договором відповідно до ч. 4ст. 334 ЦК Українивиникає з дня державної реєстрації (ст. 182 ЦК України), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін. Для набуття набувачем права власності на майно передбачена наявність таких складових: укладення договору (в передбачених статтями208,209 ЦК Українивипадках - нотаріальне посвідчення або письмова форма); виконання договору та у визначених законом випадках - державна реєстрація. При цьому сторони договору вправі встановити додаткові (відкладальні або скасувальні) умови, а при переході права власності на рухомі речі - самостійно визначати момент переходу права власності. Тобто, укладаючи Договір позивач отримала обмежене речове право, за яким вона, як власник цього права, наділена певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому. Згідно п.п. 1.5, 2.2.1 Договору, передача та приймання майнових прав здійснюється сторонами за актом приймання-передачі квартири після введення об?єкту капітального будівництва в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом. Продавець зобов?язаний передати покупцеві квартиру після введення об?єкту в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом. Право власності на новозбудоване майно виникає в порядку, визначеному цивільним законодавством України. Для отримання позивачем права власності на новозбудоване майно, а саме на зазначену позивачем квартиру, необхідна наявність ряду правопороджуючих фактів. Такі факти регламентовані п.п. 1.5, 2.1.1 Договору та діючим законодавством щодо порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно, та такими фактами, зокрема, є: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; акт приймання-передачі об`єкта будівництва та новоствореного майна. Факт підписання відповідного акта приймання-передачі квартири мав підтвердити належне виконання сторонами умов договору. Частиною 1ст. 328 ЦК Українипередбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331 ЦК Українивстановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Судове рішення за загальним правилом не є підставою виникнення права власності. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК Україницивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Ні зазначеними вище нормами, ні нормоюст. 331 ЦК Українине передбачено виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення. Отже, порядок оформлення права власності на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта в експлуатацію визначено відповідними нормами. Відповідно дост. 392 ЦК Україниособа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст.392ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Беручи до уваги, що моментом виникнення майнових прав, а саме суб`єктивних прав учасників правовідносин, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням майном, є момент набуття права власності, яке позивачем на спірну квартиру у встановленому законом та Договором порядку не набуте, вимоги позивача щодо визнання права власності на квартиру не ґрунтуються на законі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed