Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість, станом на 20.09.2020, в розмірі 39662,45 грн. за кредитним договором б/н від 12.01.2012 та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 12.01.2012. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та вставновлено початковий кредитний ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000, 00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У зв`язку з порушенням умов договору, станом на 20.09.2020, [PERSON] має заборгованість у сумі 39662 грн. 45 коп., яка складається з наступного: 23430,46 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 23430,46 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 8186, 84 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 8045, 15 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія. Ухвалою суду від 27.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін ( том 1 а.с. 31-62). Ухвалою від 16.03.2021 суд постановив перейти до розгляду справи в загальному порядку (том 1 а.с.102-104). Ухвалою суду від 12.08.2021 закрито підготовче провадження та призначену справу до судового розгляду по суті (том 1 а.с.156-157). Представник позивача в судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив. Разом з позовною заявою представником позивача Кіріченком В.М. подано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі ( том 1 а.с. 55, том 2 а.с.7, 9). \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив (том 2 а.с.6). Представник відповідача адвокат Надьон О.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначила, що відповідач [PERSON] з умовами та правилами надання банківських послуг не був ознайомлений та не підписував їх. 16.03.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому останній вказує наступне. Позивачем не надано ніяких первинних документів, з яких можливо було б встановити з якого моменту виникла заборгованість, а також порядок та законність нарахування зазначеної заборгованості за тілом кредиту та заборогованості за простроченим тілом кредиту. Також, позивачем не підтверджено відповідними первинними документами встановлення кредитного ліміту у сумі 10\~000 грн. Тобто, позивачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність стягнення саме такої заборгованості, що є його процесуальним обов`язком. Зауважує, що не отримував та не користувався тілом кредиту у розмірі 10\~000 грн. За період з 2012 по січень 2019 року сплачував кошти на погашення кредитної заборгованості та інші платежі. Свої зобов`язання перед банком виконав належним чином. Вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем на даний час здійснено сплату коштів на користь АТ КБ «ПриватБанк» в повному об`ємі в рахунок погашення боргу, що перевищує заборгованість за тілом кредиту, яка існувала на день звернення з позовом до суду. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. 15.04.2021 представником АТ КБ «ПриватБанк» Меркуловою В.В. (довіреність №2982-К-Н-О від 30.07.2022) подано відповідь на відзив в якому остання вказує наступне. Позивачем подана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 12.01.2012, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що «Я згодна(ен) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...». Також до\~матеріалів позовної\~заяви долучено\~«Витяг з\~тарифів обслуговування\~кредитних карт\~«Універсальна» з\~якого чітко\~вбачається,\~що відповідачу\~встановлено поточну процентну\~ставку у\~розмірі 2,3\~%\~(\~27,60%\~на рік),\~вказано розміри\~комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором, тому його посилання на те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 12.01.2012, відповідач звернувся до банку щодо отримання платіжної картки кредитки «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом по картці 1100 грн. Відповідач був згодний з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився та був згоден з умовами та правила надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були представлені йому для ознайомлення в письмовому вигляді ( том 1 а.с.13). Згідно з наданою позивачем довідкою, між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким останньому було надано 4 кредитні картки (12.01.2012, 02.08.2013, 26.02.2018 та 31.07.2018) (том 1 а.с.11). З довідки наданої позивачем про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що старт карткового рахунку був проведений 12.01.2012, встановлений кредитний ліміт 1 100,00 грн. (дата проведення 02.08.2013), який в подальшому був збільшений до 10 000,00 грн. (том 1 а.с.12). З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.01.2012, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] вбачається, що останній станом на 20.09.2020 має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 23 430,46 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит в розмірі 8 186,84 грн., заборгованість по пені в розмірі 8 045,15 грн., а всього 39 662, 45 грн. ( том 1 а.с.10). Згідно з наданим позивачем витягом із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» від виду кредитної карти («Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; «Універсальна CONTRACT» чи «Універсальна GOLD») залежить: кількість днів пільгового періоду кредитування, протягом якого проценти не нараховуються; базова процентна ставка за користування кредитними коштами; розмір обов`язкового щомісячного платежу; розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів; розмір комісії за кредитне обслуговування карти (том 1 а.с.14). Згідно з витягом з Умов і правил надання банківських послуг, затвердженого наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 ( том 1 а.с. 15-38): 2.1.1.5.5. - позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту , відсоткам за його використання , на перевитрати платіжного ліміту, сплачувати комісії на умовах , передбачених договором; 2.1.1.12.6.1. - у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., позичальник сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту; 2.1.12.11. банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або в певні, встановленій банком, частині, у випадку невиконання боржником своїх боргових зобов`язань. Згідно відомостей з ЄДРПОУ, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, банківської ліцензії та Статуту, АТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою, має право на здійснення банківських послуг ( том 1 а.с. 43-47). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту, пеню і заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 12.01.2012, посилався на Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті «www. privatbank.ua», як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, базова відсоткова ставка в місяць, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь банку визначеної ним заборгованості за користування кредитом, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», долучений до матеріалів справи, не є складовою частиною спірного кредитного договору та не підтверджує права банку здійснювати такі нарахування. Вказані висновки також узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Вирішуючи вимоги, щодо стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту, суд виходить з того, що відповідно до розрахунку заборгованості, у позивача наявна заборгованість за тілом кредиту в сумі 23430,46 грн. Тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. У неї входить тільки основний борг. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник не повернув. У заяві позичальника від 12.01.2012 плата за прострочене тіло кредиту також не визначена. З довідки наданої позивачем про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що кредитний ліміт максимально був у розмірі 10 000,00 грн. Відтак, суд не може погодитися з тим, що заборгованість за тілом кредиту складає 23 430,46 грн. За таких обставин, суд убачає наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми тіла кредиту в розмірі 10 000,00 грн. Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 000,00 грн. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем, необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Так як задоволенню підлягають 25,21% від позовних вимог, то відповідно вказаний відсоток від сплаченого позивачем судового збору (2102,00 грн.) підлягає стягненню на його користь з відповідача у розмірі 529,91 грн.

Outcome: partial