Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила стягувати із відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до виповнення дочкою повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку коштів на утримання дочки не надає, не бере участі в її утриманні та вихованні, хоча фізично здоровий та має можливість сплачувати аліменти. Ухвалою від 12.08.2022 року у справі відкрито провадження, та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 07.09.2022 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали до суду письмові заяви, в яких підтримали заявлені вимоги, та просили розгляд справи проводити за їх відсутності. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву, в якій просив судове засідання в справі проводити за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. Частинами 1, 2 і 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В силу ст.ст. 12, 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.07.2020 року у Київському міському відділі державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Дитина проживає разом із матір`ю, тобто позивачем в [ADDRESS] , а відповідач мешкає окремо. Наведені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи,та сторонами не оспорювались. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2\~статті 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» прожитковий\~мінімум у\~2022\~році встановлений\~на дітей\~віком до\~6\~років:\~з 1\~січня -\~2100\~гривень,\~з 1\~липня -\~2201\~гривня,\~з 1\~грудня -\~2272\~гривні; на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Предметом розглядуваного судом спору є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у відповідача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дочки, суд бере до уваги, що відповідач офіційно не працює, та відомостей про його доходи у суду немає, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Крім того,\~враховуючи матеріальне\~та сімейне\~становище сторін,\~їхній стан\~здоров`я,\~вік дитини\~та її\~матеріальні потреби,\~беручи до\~уваги,\~що розмір\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~віком від\~6\~до 18\~років становить з\~1\~січня -\~2618\~гривень,\~а з\~1\~липня -- 2744 гривні, та враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, а відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, яким передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Тому із відповідача згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved