Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

В серпні 2022 [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , жителя с. Рубань Вінницького району Вінницької області, працюючого в TOV SKhK Vinnyts`ka promyslova hrupa", аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення донькою 23 річного віку. Вимоги обґрунтовує тим, що вона [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . Від спільного проживання у шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано, про що було видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 17 серпня 2010 року. Наразі їхня дочка є студенткою «Державного університету телекомунікацій» на денній формі навчання Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємництва, спеціальності 076 «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність», термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 року. У зв`язку із навчанням дочки, нею систематично здійснюються різні виплати на її потреби. Адже дитина постійно потребує купівлі продуктів харчування, медичного обстеження, лінзи, одяг, канцелярію, оплату гуртожитку та інше. Відповідач [PERSON] , кошти на утримання повнолітньої дочки в добровільному порядку надавати не бажає. Ухвалою суду від 09.09.2022 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримує просить їх задовольнити. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народженнясерії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно копії довідки № 1232 від 07.07.2022 [PERSON] є студенткою першого курсу (з 01.09.2022 року студентка другого курсу, наказ на переведення на старші курси № 03-26 ст. від 30.06.2022) денної форми навчання Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємництва, спеціальності 076 «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» Державного університету телекомунікацій, з фінансуванням навчання за рахунок коштів державного бюджету термін навчання до 30.06.2025 року ( а.с.10). В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань. Так, згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час [PERSON] , продовжує навчання на денній формі навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, кошти на навчання ( канцелярські товари), харчування, одяг та взуття. Оскільки [PERSON] навчаючись на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, з матеріалів справи не вбачається даних про наявність істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини, він є офіційно працевлаштованим. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Позивачка в порушення вимог ст. ст. 76-81 ЦПК України не довела суду, що вона потребує аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку ( доходу) відповідача. Із урахуванням вище наведеного, суд прийшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання доньки, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям та який зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким є припис ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки позивачка в силу ст. 5 Закону України " Про судовий збір " при зверненні до суду із зазначеним позовом звільнена від його сплати.

Outcome: partial