Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Позивач подав до суду позов з вимогою стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач вказує, що він являється сином відповідача, на даний час досяг повноліття, проте продовжує навчатись та потребує коштів на утримання. [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання на час навчання у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви і до 30.06.2025 включно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що до досягнення ним повноліття, його батько [PERSON] сплачував аліменти на його утримання у розмірі ј частини щомісячного заробітку, проте з 22.06.2022 аліменти з нього не стягуються, у той час як [PERSON] продовжує навчання, потребує коштів на утримання, весь тягар утримання несе його матір [PERSON] , яка оплачує його періодичні поїздки до м.Києва, несе витрати на придбання йому продуктів харчування та одягу, навчального канцелярського приладдя. З часу досягнення ним повноліття, батько припинив надавати кошти на його утримання та наразі з ним не спілкується. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала вимоги позовної заяви та з викладених у позові підстав просила суд його задовольнити, вбачаючи для цього достатні підстави. У відзиві представник відповідача [PERSON] зазначила про невизнання стороною відповідача позовних вимог у повному обсязі з підстав недоведеності відсутності у [PERSON] можливості працювати у зв`язку з навчанням; недоречністю його витрат на оплату проживання у гуртожитку, оскільки для отримання пільг по цьому платежу достатнім було би подати копію посвідчення у підтвердження, що його батько [PERSON] є учасником бойових дій; недоведеністю, що [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги; задовільним станом здоров`я позивача та незадовільним відповідача; значними витратами, які відповідач несе у зв`язку з вагітністю своєї дружини, яка також має незадовільний стан здоров`я. З цих підстав представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судове зсідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] повторно не з`явились, подали клопотання про відкладення розгляду справи, які судом відхилені через відсутність підстав для визнання поважною причини неявки відповідача та з огляду на положення ст.223 ЦПК України. На підставі цієї норми суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та його представника. У відповіді на відзив позивач [PERSON] критично оцінює наведені у відзиві доводи відповідача та наполягає на наявності правових підстав, викладених у позовній заяві, для задоволення позову. Інші заяви по суті справи учасниками не подавались. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Верховний Суд України у п.20 постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , який на даний час досяг повноліття та не досяг 23-річного віку, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції 29.06.2004. Згідно з довідками Київського національного університету імені Тараса Шевченка №040/175 від 10.09.2021, № 02/465-26 від 13.07.2022, № 053/84-26 від 22.07.2022, [PERSON] з 01.09.2021 є студентом денної форми навчання за освітньою програмою «Прикладна економіка» економічного факультету вказаного навчального закладу, закінчує навчання 30 червня 2025 року, проживає в гуртожитку в м.Києві, оплативши вартість проживання за період з 30.08.2021 по 15.01.2022 у розмірі 520,00 грн. щомісячно, з 16.01.2022 по 30.06.2022 у розмірі 800,00 грн. щомісячно, стипендію не отримує, був зарахований на навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб та в подальшому переведений у встановленому порядку на навчання за державним замовленням з 17.09.2021. З наданих сторонами довідок, змісту відзиву на позов та поданих відповідачем заяв з процесуальних питань вбачається, що [PERSON] працевлаштований у ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» за основною формою працевлаштування. Вищезазначені встановлені обставини дають суду підстави для висновку, що повнолітній [PERSON] на момент звернення до суду з даним позовом не досяг 23-річного віку, продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а його батько [PERSON] таку матеріальну допомогу на його утримання надавати може. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру частки заробітку, що підлягає стягненню як аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує, що навчальний заклад [PERSON] знаходиться поза межами населеного пункту за місцем його проживання, що зумовлює додаткові витрати на проїзд та оплату гуртожитку, бере до уваги відсутність у нього стипендії та денну форму його навчання, яка істотно знижує можливості працевлаштування. Суд враховує також наявність на утриманні у [PERSON] дружини [PERSON] , яка є непрацездатною у зв`язку з вагітністю, та бере до уваги незадовільний стан його здоров`я, підтверджений довідкою ЛКК КНП Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня» № 122 від 01.06.2022, згідно з якою [PERSON] страждає на низку хронічних захворювань та за станом здоров`я потребує регулярного лікування. Суд виходить також із засад рівності аліментних обов`язків батьків щодо повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, враховує, що мати [PERSON] [PERSON] також працевлаштована на ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» за основною формою працевлаштування, інших утриманців не має, та бере до уваги відомості про заробіток батьків позивача. Так, згідно з наданими довідками з місця роботи № 2706 від 28.05.2019, № 2959 від 30.08.2022, за період травня 2018 року квітня 2019 року [PERSON] було нараховано 217176,21 грн. заробітної плати, за період з лютого по липень 2022 року включно 209541,80 грн. Згідно з наданими довідками з місця роботи № 2707 від 28.05.2019, № 3570 від 13.09.2019, [PERSON] за період травня 2018 року квітня 2019 року було нараховано 504556,31 грн. заробітної плати, за період з березня по серпень 2019 року включно 298083,67грн. З наданої відповідачем копії розрахунково-платіжної відомості працівника за червень 2022 року вбачається нарахування йому за цей місяць 118907,75 грн. заробітної плати. Сукупність вищезазначених обставин, виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, дає суду підстави для висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/7 частини його щомісячного заробітку. Такий розмір буде необхідним і достатнім для забезпечення належного матеріального утримання повнолітньої дитини сторін, яка продовжує навчання. Відповідно до ст.201 СК України, \~ \~ \~ \~до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти стягуються на час навчання дитини, але до досягнення нею 23-річного віку. Оскільки, як вбачається з довідок навчального закладу та копії паспорта [PERSON] , він закінчує навчання до досягнення 23-річного віку, аліменти слід стягнути до закінчення ним навчання. На підставі викладеного,

Outcome: partial