Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

В січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в особі батька [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку та просив суд постановити рішення, яким усунути перешкоди [PERSON] у володінні, користуванні та розпорядженні житловим будинком [ADDRESS] , шляхом зняття з реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] , визнавши останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивачки [PERSON] за ордером на надання правової допомоги Маркело В.О. надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала щодо винесення заочного рішення(а.с.37). Відповідач [PERSON] як законний представник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення(а.с.27) та поштовим поверненням за відсутністю адресата(а.с.35), однак в судове засідання не з`явився; відзив на позовну заяву відповідач не подав, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Третя особа виконавчий комітет Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надали заяву про розгляд справи буз участі представника третьої особи(а.с.36). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Встановлено, що відповідно до акта від 25 серпня 1988 року виданого совхозом «Україна» [PERSON] передано житловий будинок [ADDRESS] (а.с.5). Згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, зняття з реєстрації місця проживання - задоволено; визнано [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Довідкою №938 від 15 вересня 2021 року виданою Виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області визначено, що за адресою [ADDRESS] значиться зареєстрованим онук [PERSON] . [PERSON] , [INFO] (а.с.6). У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012р. встановлено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до п.п.2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. За змістом ч.2 ст.18 закону «Про охорону дитинства», діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , як батько малолітнього [PERSON] , [INFO] рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та не проживає в будинку без поважної причини, а місцем реєстрації дитини є місце проживання її батьків(або одного з них) та враховуючи, що у позивачки виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: житловим будинком [ADDRESS] , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою. У відповідності до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved