Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі позивачка) звернулася із позовною заявою і просить: розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] (далі відповідач), зареєстрований 30.08.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міськрайонного управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 272; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 30.08.2006 зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Можливості зберегти сім`ю у них не має. Вважає, що подальше життя в шлюбі та його збереження суперечить її інтересам. Вказує, що вони з дочкою є внутрішньо переміщеними особами та проживають окремо від відповідача, який ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Відповідач є здоровою та працездатною особою, на його утриманні інших дітей або ж батьків немає, заробляє кошти та має можливість сплачувати аліменти. Вона самостійно не може забезпечити доньку всім необхідним. Згідно поданої заяви позивачка [PERSON] просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання повторно не прибув, відзив на позовну заяву не подав. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 21.07.2022 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 11.08.2022. 11.08.2022 розгляд справи відкладено на 22.09.2022 Суд, дослідивши матеріали справи вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 30.08.2006 перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 272 (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Позивачка [PERSON] та малолітня донька сторін [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 5, 10). Шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально. Фактично сім`я припинила своє існування. Неповнолітня донька сторін проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що не спростовується відповідачем. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають, їх сім`я фактично розпалася. За наведених підстав слід дійти висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України). При визначенні\~розміру аліментів\~суд,\~на підставі\~частини 1\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому,\~відповідно до\~частини 2\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом\~(частина\~1 статті 183 Сімейного кодексу України). Згідно частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом встановлено, що донька сторін [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, а [PERSON] є її батьком та на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, відтак наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення розвитку дитини та відповідає матеріальному становищу відповідача. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати. Позивачі -\~у справах\~про стягнення\~аліментів відповідно\~до пункту\~3\~частини 1\~статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнені від сплати судового збору. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. за вимогу про розірвання шлюбу. Зважаючи на викладене, на підставі частини 1 статті 141 Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. та 992,40 грн. на користь держави.

Outcome: approved