Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді у розмірі 2449,85 гривень, суму інфляційних витрат у розмірі 364,08 грн., 3% річних у розмірі 127,10 грн. та судові витрати в сумі 2481,00 грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2022 року по справі відкрите провадження. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд даної справи без участі позивача, наполягав на задоволенні позову, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач"; "індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг". Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами". Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні);управитель;виконавці комунальних послуг, відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та концерном «Міські теплові мережі» заключений договір купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді №600317 від 01 серпня 2009 року, відповідно до умов якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами. Додатком №1а до договору визначено, що теплопостачальна організація відпускає споживачу теплову енергію в гарячій воді на нежитлове приміщення №14, розташоване за адресою: [ADDRESS] . На виконання умов діючого договору теплопостачальна організація відпустила теплову енергію до приміщення відповідача в період з листопада 2019 року по квітень 2021 року на загальну суму 2449,85грн. За вказаний період відповідач не здійснив оплату заборгованості. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. сума інфляційних витрат за спірний період складає 364,08 грн., а 3% річних простроченої суми складають 127,10 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved