Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

В липні 2022 [PERSON] та [PERSON] звернулися із спільною заявою про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 28.04.2018 сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, серія [NUMBER] . У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо, порядку та розміру забезпечення дітей. На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення сторін до суду. Ухвалою суду від 29.07.2022 року по справі відкрито провадження в порядку окремого позовного провадження. Заявниця до судового засідання не з`явилася, про дату час та місце повідомлялася належним чином, до суду разом із заявою надала заяву у якій вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Заявник у судове засідання не з`явився, про дату час та місце повідомлявся належним чином, до суду разом із заявою надав заяву в якій просив шлюб розірвати. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі Вінницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області з 28.04.2018 року (свідоцтво про шлюб а.с. 13). У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження а.с. 8,9). Заявники дійшли згоди стосовно визначення місця проживання дітей, розміру та порядку сплати аліментів, порядку участі батьків у вихованні дітей, надані утримання одному з подружжя ( договори а.с. 11, 12). Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, заявники спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам заявників, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд розглянувши клопотання заявників вважає за можливе залишити витрати за заявниками. На підставі викладеного та

Outcome: approved