Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивачем, [PERSON] , пред`явлений позов до відповідача, [PERSON] , за яким позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування таких позовних вимог у позові [PERSON] зазначила про те, що з відповідачем [PERSON] вона проживала у шлюбі з 05 березня 2011 року до 22 жовтня 2021 року. Сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем, відповідач живе окремо від них. Усі обов`язки по утриманню та вихованню дитини позивач несе самостійно. У зв`язку з народженням [PERSON] позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За таких обставин позивач не має можливості працювати й отримувати доходи на своє утримання. Відповідач молодий, здоровий, працездатний, отримує стабільні доходи, однак надавати добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача відмовляється, а тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх сімейних прав. Відповідачем до суду відзив у визначеній цивільним процесуальним законом формі не поданий, але надіслане до суду два «заперечення на позовну заяву», за змістом яких відповідач позов не визнає повністю й зауважує про те, що він не має заробітку, позаяк є безробітним. Він бере учать в утриманні спільної з позивачем дитини. Несе також витрати на оплату житлово-комунальних послуг, придбання сезонного одягу, продуктів харчування. За таких обставин він не може утримувати ще й позивача (а.с. 13, 38). У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, у позові, поряд з іншим, зазначила відомості про, те, що вона заявляє щодо необхідності розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, відзив не подав, але подав до суду письмові заяви щодо розгляду справи за його відсутності, де зазначив відомості про те, що позов ним не визнається повністю за обставин, викладених у згаданих вище двох запереченнях на позовну заяву. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних з`ясованих судом обставин. У справі\~встановлено,\~що позивач\~з відповідачем\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі\~з 05\~березня 2011\~року.\~У день набрання законної сили\~рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач та відповідач мають народжену у шлюбі спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Ця дитина проживає разом з позивачем, а відповідач мешкає окремо. Такі обставини підтверджуються відомостями позовної зави (а.с. 1-2), а також даними копії рішення Семенівського районного суду Чернігівської області про розірвання шлюбу між сторонами (а.с. 6). У справі відсутні дані та докази, що відповідач є непрацездатним й не може надавати допомогу на утримання позивача, яка доглядає дитину й перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (обставини перебування у такій відпустці сторонами не оспорюються). Разом з тим, у справі не знайшли свого підтвердження викладені вище доводи відповідача, що він не може належним чином генерувати дохід й що для цього у нього існують певні істотні об`єктивні перешкоди. Сторонами не надано суду доказів про те, що між ними існує домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання позивача. За таких обставин суд убачає за потрібне позов задовольнити з наступних підстав. За змістом ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України суд застосовує способи захисту прав та інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При відсутності у даній справі домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів суд керується вимогами закону, а саме тим, що згідно ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. ч. 2, 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За таких законодавчих умов, у контексті установлених судом обставин, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача є певною мірою обґрунтованими. Втім, суд переконаний, що заявлені позовні вимоги мають бути задоволені частково зі зменшенням заявленої до стягнення з відповідача частки з 1/4 до 1/6, адже зазначений позивачем розмір є завищеним з урахуванням ступеня можливості відповідача забезпечувати дохід. При ухваленні рішення суд відхиляє вказані вище доводи «заперечень» та заяв відповідача, що подані до суду, у частині не визнання ним позовних вимог, адже вони не спростовують у повній мірі наведених встановлених судом обставин справи та згаданих положень Сімейного кодексу України. Оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд переконаний у необхідності стягнення з відповідача судового збору на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України у справі слід також допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial