Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Орган опіки, піклування Скориківської сільської ради в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступне. Відповідач 01.09.2021 року відмовилася забрати дитину з пологового відділення. З метою захисту прав та інтересів дитини рішенням виконкому Скориківської сільської ради №93 від 22.09.2021 року [PERSON] надано статус дитина позбавлена батьківського піклування та направлено в «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» на цілодобове перебування. За час перебування дитини в «Тернопільському обласному центрі реабілітації та розвитку дитини» відповідач жодного разу не відвідувала дитину та не цікавилась її здоров`ям чи вихованням, не зверталась в службу у справах дітей щодо участі у вихованні дитини, до органу опіки, піклування про повернення дитини. Що, на думку позивача, є ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та підставою позбавлення батьківських прав. З метою захисту прав та інтересів дитини, видано висновок органу опіки, піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 30.05.2022 року №3. З метою забезпечення прав та законних інтересів малолітньої [PERSON] , позивач просить вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав та прийняти рішення про стягнення з неї аліментів. Ухвалою Підволочиського районного суду від 28 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Підволочиського районного суду від 26 серпня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача та представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позов на надавала, в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день слухання справи в суді, причини її неявки суду невідомі, а тому, відповідно до ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно, всебічно, об`єктивно, з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.09.2021 року Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] народилася [INFO] в с. Терпилівка Тернопільського району Тернопільської області, батьки: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витяг відділу ДРАЦС від 22.09.2021 року №00032725760, батько [PERSON] записаний згідно з ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батьків, так і для дітей. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише за наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Відповідно до Акта про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з полового відділення КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня № 2» від 01.09.2021 року № 4.2.3.06/2114, матір [PERSON] відмовилася забрати дитину жіночої статі, народжену [INFO] , що також підтверджується заявою про відмову забрати дитину з полового відділення лікарні №2 від 01.09.2021 року за вх. №87. Рішенням виконавчого комітету Скориківської сільської ради №93 від 22.09.2021 року «Про встановлення [PERSON] статусу «дитина, позбавлена батьківського піклування», та направлення в «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» [PERSON] , [INFO] , уродженці с. Терпилівка, Тернопільського району Тернопільської області, встановлено статус дитини, позбавлена батьківського піклування. А також вирішено влаштувати малолітню в КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» ТОР на повне державне забезпечення. 12 жовтня 2021 року дитину передано до КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» ТОР відповідно до акта про факт передачі дитини. Листом № 61 від 11.05.2022 року КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» ТОР повідомив позивача, що за час перебування дитини в закладі відповідач жодного разу не відвідувала дитину та не цікавилась її здоров`ям чи вихованням. Крім того, як зазначає позивач, мати також не зверталась в службу у справах дітей Скориківської сільської ради щодо участі у вихованні дитини, до органу опіки, піклування Скориківської сільської ради про повернення дитини. Згідно з наданою суду характеристикою, виданою 06.06.2022 року виконкомом Скориківської сільської ради №29, відповідач зареєстрована в с. Терпилівка Скориківської ТГ, але за місцем реєстрації не проживає та місце її знаходження невідоме. Відповідач позбавлена батьківських прав стосовно трьох дітей: [PERSON] , [PERSON] (знаходяться під опікунством рідної тітки [PERSON] проживають в с. Добромірка, на даний час перебувають в Італії у [PERSON] ), [PERSON] , 2019 року народження. У висновку органу опіки, піклування Скориківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , від 30.05.2022 №3 вказано наступне: [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Батько дитини записаний згідно зі ст. 135 СК України. 12.10.2022 року дитина влаштована в року КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» ТОР. [PERSON] батьківські обов`язки щодо малолітньої дитини свідомо не виконує, самоусунулась від її виховання та утримання. За вказаних обставин судом встановлено, що відповідач не забезпечує своїй малолітній дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками. Висновком органу опіки, піклування Скориківської сільської ради №3 від 30 травня 2022 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та відповідність вказаного інтересам дитини, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав. З цих підстав, беручи до уваги інтереси дитини, необхідність умов її нормального розвитку та виховання, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських, прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . Крім того, положення ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно з якими, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, яка спроможна допомагати дитині. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, стан її здоров`я, розмір витрат на утримання дитини, потреби у його розвитку та навчанні в такому віці, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на малолітню [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 992,40 гривень судового збору.

Outcome: approved