Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач протягом 2022 року надав дитині 1000 грн на день народження, іншої матеріальної допомоги на забезпечення дитини не надає, будь-якої участі у додаткових витратах не бере, здоров`я та потребами дитини не цікавиться. Дитина проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо з 2015 року. Працевлаштуватися вона не має змоги, оскільки змушена була покинути місце проживання через бойові дії, які проходять на території Донецької області. Відповідач є працездатною повністю здоровою особою, не має на утриманні інших дітей, а також непрацездатних батьків, працює без офіційного працевлаштування. Ухвалою від 28 липня 2022 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 26 вересня 2022 року позивач просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про місце, час та дату судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 15 червня 2018 року у справі № 237/2548/18. Сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Донька сторін проживає з матір`ю (позивачем), про що свідчать довідка від 8 квітня 2022 року № 5612-5001329304 та довідка від 8 квітня 2022 року № 5612-5001330393 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно обґрунтовані, не суперечать вказаним вище нормам закону, а отже, підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За правилами ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: approved