Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2017, однак із березня 2022 року між сторонами припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства через різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, в результаті чого між ними часто виникали скандали та сварки. Примирення між ними є неможливим. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 31.08.2022 суддею було відкрите провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 9). У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить розірвати шлюб. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 09.09.2017 Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) під актовим записом № 168, що підтверджується свідоцтвами про одруження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (виданим повторно) (а.с. 4, 16). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Як наголошується у ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що із березня 2022 року між сторонами припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства через різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, в результаті чого між ними часто виникали скандали та сварки, а примирення на теперішній час є неможливим. Відповідачем не надано суду доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В свою чергу, із наданої суду письмової заяви відповідача вбачається, що остання не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач надав суду заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін розпалася, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього та не виявляє бажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 496,20 грн, сплаченого ним при поданні позову (а.с. 1), а решту 50 відсотків судового збору (що також складає 496,20 грн) стягнути на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved