Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, у якій зазначила, що її мати [PERSON] , [INFO] померла [INFO] від раку шлунку на тимчасово непідконтрольній уряду України території у м.Новоазовськ, Донецької області. У зв`язку з чим у неї відсутні документи на підставі яких проводиться державна реєстрація смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та ч.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5. Встановлення факту смерті необхідне для державної реєстрації смерті особи, отримання допомоги на поховання. Просила встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Дружківка, Донецької області яка настала [INFO] в м.Новоазовськ, Донецької області, Україна. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Представник Мукачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до\~ст.17\~ЗУ «Про\~реєстрацію актів\~цивільного стану»,\~ державна\~реєстрація смерті\~проводиться органом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану на\~підставі: документа\~встановленої форми\~про смерть,\~виданого закладом\~охорони здоров`я\~або судово-медичною\~установою; рішення\~суду про\~встановлення факту\~смерті особи\~в певний\~час або\~про оголошення\~її померлою. Заява\~про державну\~реєстрацію смерті\~подається не\~пізніше трьох\~днів з\~дня настання\~смерті або\~виявлення трупа,\~а в\~разі якщо\~неможливо одержати\~документ закладу\~охорони здоров`я\~або судово-медичної\~установи,\~-\~не пізніше\~п`яти\~днів. Державна\~реєстрація смерті\~за заявою,\~поданою у\~строки,\~визначені частиною\~другою цієї\~статті,\~та до\~закінчення одного\~року з\~дня настання\~смерті,\~проводиться за\~останнім місцем\~проживання померлого,\~за місцем\~настання смерті\~чи виявлення\~трупа або\~за місцем\~поховання. Державна\~реєстрація смерті\~проводиться за\~місцем проживання\~заявника у\~разі: якщо\~заява надійшла\~після закінчення\~одного року\~з дня\~настання смерті; встановлення\~у судовому\~порядку факту\~смерті; звернення\~для реєстрації\~смерті особи,\~оголошеної судом\~померлою. У\~разі настання\~смерті в\~дорозі (у\~поїзді,\~на судні,\~в літаку\~тощо)\~державна реєстрація\~смерті може\~бути проведена\~в найближчому\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Пунктом «ґ» ч. 1 розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України», затверджених Наказом міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5\~передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що заявник приходиться донькою померлій [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом ЗАГС Новоазовського районного управління юстиції від 16 лютого 2022 року, довідкою про смерть №49/03-91 від 16.02.2022 виданого відділом ЗАГС Новоазовського районного управління юстиції, згідно якого причиною смерті став рак шлунку та стан після оперативного лікування у 2017 році. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ №1085-р від 07 листопада 2014 року №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1276-р), на території м.Новоазовськ, Новоазовського району, Донецької області органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Даючи оцінку доказам, що надані суду на підтвердження факту смерті [PERSON] , які видані органами на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey». «Cypms v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic о f Moldova and Russia». «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Суд вважає, що позасудовим шляхом [PERSON] не має можливості отримати документ, що підтверджує факт смерті її матері. Таким чином, судом встановлено, що реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась і за встановлених обставин є неможливою, тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved