Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

у липні 2022 року ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 11054 грн., з яких суму основного боргу 9014,07 грн., суму інфляційних нарахувань 1492,18грн., 3 % річних: 548,17 грн. А також стягнути з відповідачки у відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору 2481 грн. На обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що ТОВ «КОВАЛЬСЬКА-ЖИТЛОСЕРВІС» є юридичною особою, предметом діяльності якої відповідно до Статуту є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем обладнання об`єктів соціального побутового призначення, в т.ч. технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонти. Відповідно до розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації № 1213 від 28.09.2007 р. житловий будинок [ADDRESS] був переданий в експлуатацію та обслуговування ТОВ «КОВАЛЬСЬКА-ЖИТЛОСЕРВІС. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 30.09.2016 року. Між Позивачем та Відповідачем - 22.02.2017 року укладено Договір про надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкової території, (надалі - Договір). Згідно з п. 1 предметом цього Договору є забезпечення виконавцем надання послуг з тримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживач - забезпечує своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим Договором. У будинку [ADDRESS] і квартирі [ADDRESS] ТОВ «КОВАЛЬСЬКА-ЖИТЛОСЕРВІС» безперебійно надавались і надаються житлово-комунальні послуги. Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку шляхом оплати всіх витрат експлуатуючій організації, відповідно до затвердженого тарифу на утримання будинку. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховані ТОВ «КОВАЛЬСЬКА-ЖИТЛОСЕРВІС» відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі Порядок), затвердженого Постановою і Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових визначено механізм формування тарифів з урахуванням типового переліку послуг Тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території розраховані на 1 кв. м. загальної площі квартири в залежності від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинку. Розпорядженням КМДА №1444 від 15.11.2017р. встановлено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] , який є обов`язковим для сплати Відповідачем у розмірі 6,81 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири за місяць. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі сторони Позивача житлово-комунальні послуги надавалися Відповідачу безперебійно та належним чином, а Відповідач протягом тривалого часу сплачувала за спожиті житлово-комунальні послуги не в повному обсязі. Внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх договірних зобов`язань утворилась заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з червня 2018 року по 28 лютого 2022 року в розмірі: 9 014,07 грн. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Позивач вказує, що загальний розмір заборгованості Відповідачки за надані житлово-комунальні послуги з складає: 11054,98грн., з них: основний борг: 9014,07 грн., сума інфляційних нарахувань 1492,18 грн., 3 % річних від простроченої суми: 548,73 грн. В період з 01.06.2018 р. Відповідач по справі [PERSON] здійснювала частково оплату за отримані комунальні послуги на рахунок Позивача, а саме: у січні 2019 р. у розмірі 4000,00 грн., в листопаді 2019 р. у розмірі 4 407,24 грн., у березні 2020 р. 1407,24 грн., у травні 2020 р. в розмірі 2 407,00 грн., у червні 2407,00 грн., у лютому 2021 р. у розмірі 4 802,21 грн., у жовтні 2021 р. у розмірі 668,23 грн., у листопаді 2021 р. у розмірі 668,23 грн., у грудні 2021 р. у розмірі 668,23 грн. та у лютому 2022 р. у розмірі 668,23 грн. Загальний розмір сплати 21435,38 грн. У зв`язку з чим позивач заявляє клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 05.07.2022 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі, без повідомлення сторін (а.с. 22). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзив не подав. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судовезасідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечуєпроти такого вирішення справи. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого заперечень від позивача не надійшло, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 30.09.2016 року (а.с.11). Між Позивачем та Відповідачкою - 22.02.2017 року укладено Договір про надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкової території (а.с.14-15). Згідно з пункту 1 предметом цього Договору є забезпечення виконавцем надання послуг з тримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі-послуги) у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим Договором. У будинку [ADDRESS] безперебійно надавались і надаються житлово-комунальні послуги. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.08.2021 року, за період з червня 2018 року по 28 лютого 2022 року за заборгованість відповідача за оплату житлово-комунальних послуг складає 9014,07 грн. (а.с.6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акт у планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів сплати заборгованості за надані позивачем послуги відповідачем суду надано не було. Так, судом встановлено, що за період з червня 2018 року по 28 лютого 2022 року відповідач заборгував позивачу по сплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території грошові кошти, а саме: основний борг в розмірі 9014,07 грн., інфляційні втрати 1492,18 грн., 3 % річних 548,73 грн. Загальний розмір заборгованості Відповідачки за надані житлово-комунальні послуги з складає: 11054,98грн. Позивачем заявлена вимога про поновлення строку позовної давності. Судом встановлено, що у період з 01.06.2018 р. відповідачка [PERSON] здійснювала позивачу частково оплату за отримані комунальні послуги. У січні 2019 р. у розмірі 4000,00 грн., в листопаді 2019 р. у розмірі 4 407,24 грн., у березні 2020 р. 1407,24 грн., у травні 2020 р. в розмірі 2 407,00 грн., у червні 2 407,00 грн., у лютому 2021 р. у розмірі 4 802,21 грн., у жовтні 2021 р. у розмірі 668,23 грн., у листопаді 2021 р. у розмірі 668,23 грн., у грудні 2021 р. у розмірі 668,23 грн. та у лютому 2022 р. в розмірі 668,23 грн. Тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з наведеного вище, суд надходить до висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481 грн.(а.с.5) На підставі викладеного,

Outcome: approved