Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що вона є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2021 року № 583. Відповідач по справі зареєстрована, але не проживає з 28.04.2021 року у спірній квартирі, її речей у квартирі немає. Про реєстрацію відповідачки в квартирі позивач дізналася коли переоформлювали особисті рахунки як новий власник житла Реєстрація відповідачки [PERSON] , яка в добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку не бажає, перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, а тому позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що стане підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Представник позивача адвокат Дерев`янко І.О. в судове засідання не з`явилася, звернулася із заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка відзив на позов не подала, в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно, згідно вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи,\~дослідивши докази\~та оцінивши\~їх у\~сукупності,\~суд приходить\~до наступного\~висновку.\~ Приписами статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Положеннями ст.\~317\~ЦК України\~передбачено,\~що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За правилами статті 150 Житлового кодексу України, власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналогічні приписи містить і стаття 383 ЦК України. Тобто, з урахуванням викладеного можливо дійти висновку, що відсутність члена сім`ї або особи сімейні відносини, з якою припинені, за адресою реєстрації місця проживання понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати особою права користування житлом, яке їй не належить. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами статті 41 Конституції України та статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже власник майна, здійснює право своєю волею, а тому може вчиняти щодо майна будь-які дії. Власник вправі розпоряджатися належним йому майном в абсолютний спосіб, за своєю волею, яка обмежується тільки законом, оскільки суб`єктивне право власності є абсолютним. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, яке належить власнику на праві власності. В судовому засіданні встановлено та доведено матеріалами справи, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 квітня 2021 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О., реєстровий № 523, [PERSON] на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.8-9). В даній квартирі зареєстрована, але не проживає з 28.04.2021 року [PERSON] , яка в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в квартирі немає, квартирою не цікавиться, місце перебування її позивачу не відоме, тому вона втратила право користування цим приміщенням, а зняття її з реєстрації місця проживання за приписами статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», на теперішній час, можливо здійснити лише на підставі судового рішення, про позбавлення її права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved