Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

17 грудня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] . Відповідачі є користувачами даних послуг, так як проживають у квартирі [ADDRESS] даного будинку. У зв`язку неналежною сплатою коштів за отримані послуги у відповідачів утворилася заборгованість, яка становить 90 566,49 грн. та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 грудня 2021 року цивільну справу № 753/25771/21 передано судді Шаповаловій К.В. 04 січня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою від 10 січня 2022 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 15 квітня 2022 року на адресу суду від КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації" надійшла інформація стосовно зареєстрованого права власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12 травня 2022 року було призначено судове засідання у справі на 13 червня 2022 року на 10:00 год. 17 травня 2022 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона зазначає, що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за постачання централізованого опалення та гарячого водопостачання в даній квартирі відсутня. Відношення до квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] вона не має, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог стосовно себе та свого брата [PERSON] оскільки останній також не має відношення до вищезгаданої квартири, а на даний час перебуває у місцях позбавлення волі. 19 травня 2022 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про виключення з числа відповідачів [PERSON] та [PERSON] , оскільки останні не мають відношення до квартири, по якій виникла заборгованість. Ухвалою суду від 13 червня 2022 року у цивільній справі № 753/25771/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - виключено з числа відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Судове засідання у справі відкладено на 21 липня 2022 року. 21 липня 2022 року у судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомили. Крім того, у судове засідання з`явилась адвокат Шумило Н.М., яке вказала, що є представником відповідача [PERSON] . В той же час, у зв`язку з відсутність у неї належних доказів на підтвердження представництва інтересів [PERSON] у цій цивільній справі, суд оголосив перерву у судовому засіданні на 19 вересня 2022 року. 1 серпня 2022 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка заперечувала проти задоволення позовних вимог відносно неї, вказала, що [PERSON] є її колишнім чоловіком, а [PERSON] - свекруха. Вона у вказаній квартирі не проживає досить тривалий час, оскільки з 2016 року між ними погіршились відносини, вона була вимушена виселитись з квартири. Пізніше її чоловік чинив перешкоди їй у користуванні квартирою, вона зверталась із заявами до поліції. Факт не проживання у квартирі та не отримання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання підтверджується договором оренди квартири, які долучені до відзиву. У судове засідання 19 вересня 2022 року з`явився предсиавник відповідача [PERSON] та підтримав доводи, викладені у відзиві, просила у задоволенні позовних вимог відносно [PERSON] відмовити. Крім того, подала заяву про застосування позовної давності до вимог позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв з процесуальних птиань суду не подавали. До суду повернулись конверти з відмітками «адресати відсутні за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Процесуальні документи, позовна заява з додатками та судові повістки надсилались відповідачам на адресу місця реєстрації: [ADDRESS] . Представником позивача до суду 9 вересня 2022 року було надіслано заяву про можливість розгляду справи у його відсутності. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі [PERSON] та [PERSON] не скористалися своїм процесуальним правом та не надіслали суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, доводи відповідача [PERSON] , викладе у відзиві, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] , суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] даного будинку. Крім того, відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 30 вересня 2005 року відповідачі є власниками вказаної квартири (а.с. 56). Звертаючись із позовом до суду позивач вказує, що відповідачі у період з лютого 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, та з лютого 2017 року не вносили плату за отримані послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого у відповідачів станом на 1 листопада 2021 року утворилась заборгованість за надані послуги в розмірі 75187,47 грн., з яких 20159,92 грн заборгованість за послуги з централізованого опалення та 55027,55 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також 3% річних та інфляційні втрати, через порушення умов та строків внесення оплати за отримання відповідачами послуги. Положення статей 66-68 ЖК України, статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно пунктів 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідачами у справі не було подано суду будь-яких заперечень щодо вимог позивача, а також не надано доказів на спростування наявності заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води чи існування такої заборгованості у меншому розмірі ніж визначено позивачем. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно наданої позивачем довідки, заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення станом на 01 листопада 2021 року становить 20159,92 грн., а за послуги з постачання гарячої води - 55027,55 грн., загальна сума боргу - 75187,47 грн. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] не надано суду заперечень щодо наданих/отриманих послуг, відсутність обов`язку щодо сплати коштів за надані послуги, відсутність заборгованості з оплати комунальних послуг чи наявність її в у меншому розмірі, ніж визначено позивачем. Позивачем також ставиться вимога про стягнення 3% річних у розмірі 4731,48 грн. та інфляційних втрат у розмірі сумі 10647,54 грн., яка підлягає задоволенню із таких правових підстав. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачами [PERSON] та [PERSON] . Відповідачами не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Євро-реконструкція» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 90566,49 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Не підлягають задоволенню вимоги позивача до відповідача [PERSON] , оскільки, як встановлено судом під час розгляду справи, хоча вона й зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте не була та не є споживачем послуг з центрального постачання гарячої води та централізованого опалення. Так, відповідно до висновку Києво-Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 16 березня 2017 року вбачається, що до початку 2014 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою житлово-експлуатаційною дільницею № 222 Дарницького району м. Києва від 16 липня 2016 року № 568. Станом на березень 2017 року [PERSON] разом з малолітнім сином проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідки Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 27 липня 2016 року № 960. Крім того, 15 листопада 2016 року було проведено обстеження житлово-побутових умов матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з метою складання висновку щодо доцільності визначення місця проживання спільної дитини [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору позички житлового приміщення від 1 лютого 2019 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Строк дії договору до 31 грудня 2021 року. Згідно із листом Дарницького УП ГУ НП в м. Києві від 22 вересня 2019 року [PERSON] зверталась із заявою з приводу того, що колишній чоловік [PERSON] та свекруха [PERSON] чинять їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] . Під час розгляду звернення працівниками поліції було встановлено, що квартира за вказаною адресою перебуває в оренді (здається) з 23 березня 2018 року, що підтверджується відповідним договором. Стосовно заяви [PERSON] про застосування позовної давності суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Отже, враховуючи те, що судом встановлено відсутність підстав для стягнення коштів з відповідача [PERSON] , заява про застосування позовної давності не підлягає задоволенню. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, частково підтверджених певними доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню щодо стягнення суми заборгованості в розмірі 90566,49 грн солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270 грн. Стосовно заяви КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» щодо стягнення витрат в розмірі 142,60 грн за виконання ухвали суду про витребування доказів, суд не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на те, що до заяви не долучено доказів здійснення відповідних витрат, а надано лише квитанцію, де зазначено сума та вид послуг. На підставі викладеного,

Outcome: partial