Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та смі`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення часу побачень з онуком та участі у його вихованні. В даному позові позивач просить визначити спосіб спілкування її з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] наступним чином: -перша та третя п`ятниця кожного поточного місяця, починаючи з 18 год. до 18 год. неділі включно за місцем проживання позивача [PERSON] без присутності відповідачів, у тому числі з можливістю здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури, враховуючи при цьому стан здоров`я дитини; - два тижні протягом літніх та зимових канікул за місцем проживання позивача , без присутності відповідачів, у тому числі з можливістю відвідування курортних місць відпочинку на вибір [PERSON] за узгодженням з онуком - [PERSON] , здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури, враховуючи при цьому стан здоровя дитини , продовження часу відпочинку за бажанням дитини. В обґрунтування позову позивач зазначає, що Відповідач 1 є її донькою, і матір`ю одиначкою відносно малолітнього онука [PERSON] , [INFO] . Мати фактично усунулася від виховання дитини, що було підставою звернення позивача до органів опіки та піклування з питань позбавлення її батьківських прав. Дитина фактично з народження перебуває у сім`ї Відповідача 2, відвідує навчальний заклад, нещодавно відповідачі повідомили, що збирають документи щоб юридично оформити місце проживання дитини у родині Відповідача 2, саме тому [PERSON] залучений в якості Відповідача 2. Позивач як рідна бабуся дитини позбавлена свого законного правав на спілкування з онуком, на участь у його вихованні, а Відовідач 1 та та родина Відповідача 2 їй такої можливості не дають, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19.07.2021 року справу було передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 17.09.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.10.2021 року відкрито провадження у справі. В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями, вищезазначену справу 11.05.2022 року передано судді Горбенко Н.О., у зв`язку з перебуванням судді Войтенко Ю.В. на лікарняному. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О. від 11.05.20202 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2022 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Єрмак О.В. та витребувано від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації висновок про розв`язання спору по даній позовній заяві. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що вимоги підтримують, просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки невідомі, відзиву та пояснень на позовну заяву не подавали. Від третіх осіб надійшли заява, в яких представники просять провести розгляд справи без їх участі та прийняти рішення в інтересах дитини. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, матір`ю малолітнього [PERSON] [INFO] є [PERSON] . Позивачка [PERSON] є матір`ю ( [PERSON] ) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . Отже, позивач [PERSON] являється бабусею малолітнього [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] , [PERSON] після укладення шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розлучення прізвище дружини залишилось « [PERSON] ». Згідно інформації з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, вбачається, що 26 червня 2018 року, актовий запит № 1351, [PERSON] змінила прізвище після державної реєстрації шлюз на прізвище - [PERSON] . Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав та реєстру прав власності на нерухоме майно у власності [PERSON] знаходиться квартира [ADDRESS] . Актом обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , підтверджується проживання дитини у сім`ї Відповідача 2- [PERSON] , який є колишнім співмешканцем Відповідачки 1 - [PERSON] . Результатом тесту ДНК підтверджується виключення ймовірності батьківства Відповідача 2 по відношенню до малолітнього [PERSON] . Намагання врегулювання спору в досудовому порядку, підтверджується копіями пропозицій, надісланими на адресу відповідачів та трекінгами поштових відправлень. Висновком органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо участі бабусі у вихованні малолітнього онука, зазначено про можливість визначити участь [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у формі спілкування з малолітнім онуком першого та третього тижня місяця з 18-00 год. п`ятниці до 18-00 год. неділі за місцем проживання бабусі та два тижні протягом літніх та зимових канікул за місцем проживання [PERSON] . У висновку зазначено, що під час розгляду та вивчення даних питань, встановлено, що дитина проживає з матір`ю-одиначкою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] =, а також дитина періодично мешкає у громадянина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , якого називає батьком. На засіданні Комісії було підтверджено бажання позивачки бачитися та спілкуватися з онуком, брати участь у його вихованні. Мати дитини в телефонному режимі повідомила що вона не заперечує проти участі бабусі у спілкуванні з малолітнім онуком. Згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби , діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Відповідно до статті 159 СК України, суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Суд зауважує, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль . Декларацією прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Звичайно, мова йде про проживання дітей у сім`ї своїх батьків. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини ( справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12.07.2016 р.). Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Наданий органом опіки та піклування висновок суд вважає обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що позивач [PERSON] є бабусею неповнолітнього [PERSON] по лінії матері, а тому, відповідно, має право на спілкування зі своїм онуком. Визначаючи позивачу дні та години спілкування з онуком, суд враховує інтереси самої дитини, її вік, висновок органу опіки та піклування Дніпровської в м. Києві державної адміністрації, зазначене у висновку органу опіки і піклування те, що в телефонному режимі мати дитини не заперечує проти участі бабусі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною, бажання бабусі приймати участь у житті дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в такому форматі, який викладено позивачем у позовній заяві, оскільки даний графік не шкодитиме інтересам дитини, відповідає принципам розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритету інтересів дитини. У висновках Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити, що стороною позивача дані вимоги не зазначалися, тому судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду не підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved