Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

В січні 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєвої Світлани Василівни про скасування рішення державного реєстратора, в якому просив суд винести рішення, яким скасувати рішення державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєвої С.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер індексний номер 41463999, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1569858312214, номер запису права власності 26486986, дата та час реєстрації 04.06.2018 р. 13:46:18 за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на житловий будинок загальною площею 332,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відновивши запис про право власності на житловий будинок за [PERSON] ; скасувати рішення державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєвої С.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41519944, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1572434812214, номер запису права власності 26538698, дата та час реєстрації 04.06.2018 р. 14:10:20 за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на земельну ділянку (кадастровий номер: 1221486200:11:011:0030, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відновивши запис про право власності на житловий будинок за [PERSON] ; стягнути з Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» на користь [PERSON] 840,80 грн. сплаченого судового збору та стягнути з державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєвої С.В. на користь [PERSON] 840,80 грн. сплаченого судового збору. В червні 2021 року [PERSON] звернулася з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєвої Світлани Василівни про визнання незаконним та скасування рішення, стягнення витрат, який в червні 2021 року уточнила та просила суд винести рішення, яким визнати незаконними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з, відкриттям розділу), індексний номер: 41519944 від 08 червня 2018 року 16:36:58, [PERSON] , Чаплинська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області права власності на земельну ділянку площа (га.) 0,25, землі сільськогосподарського призначення, кадастровий номер: 121486200:11:011:0030 в [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» код ЄДРПОУ 23494714; визнати незаконними та скасувати (з, відкриттям розділу), індексний номер: 41463999 від 06 червня 2018 року 13:55:03, [PERSON] , Чаплинська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області права власності на житловий будинок, загальна площа (кв.м.):332, житлова площа (кв.м.) 78,5, [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» код ЄДРПОУ 23494714 та стягнути з Відповідачів на користь Позивача судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетрвоської області від 11 серпня 2021 року цивільну справу №175/269/20-ц (провадження №2/175/74/20) за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєвої Світлани Василівни про скасування рішення державного реєстратора, об`єднано в одне провадження із цивільною справою №175/2064/21-ц (провадження №2/175/661/21) за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєвої Світлани Василівни про визнання незаконним та скасування рішення, стягнення витрат; присвоїно справі єдиний унікальний номер №175/269/20-ц. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (т.1 а.с.198, т.2 а.с.21) надала заяву про про слухання справи без участі сторони позивачів(т.2 а.с.100). Відповідач Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою(т.1 а.с.61,183,192), рекомендованим повідомленням(т.1 а.с.76), розпискою(т.1 а.с.202) довідкою про доставку електронного листа(т.1 а.с.220), трекінгом з офіційного сайту «Укрпошта»(т.2 а.с.98, 127-128) та довідкою про доставку SMS-повідомлення документу «Судова повістка»(т.2 а.с.122) але представник в судове засідання не з`явився , надано відзив на позовну заяву(т.1 а.с.61-77, т.2 а.с.41-48). Відповідач Державний реєстратор Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєва С.В. в судове засідання не з`явилась, Чаплинська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області надала заяву про слухання справи без їх участі(т.1 а.с.33). Вислухавши представника позивачів та відповідача АТ «Альфа-Банк», повно та всебічно дослідивши матеріали справи, ознайомившись з відзивами на позови, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13 травня 2008 року належав житловий будинок розташований в [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру, речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна(т.1 а.с.15-17). 07 липня 2008 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №116/03-8, згідно якого банк надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 123 700,00 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності з кінцевим строком повернення до 06 липня 2018 року(Т.1а.с.8-11). Цього ж дня, 07 липня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 480, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Панченко О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4978(т.1 а.с.141-144). Відповідно до умов Іпотечного договору з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку АКБ СР «Укрсоцбанк» нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 332,00 кв.м. (опис будинку: А-будинок, цегла; Б-господарчий блок, цегла; В-спортивно-оздоровчий комплекс /незак.Д цегла; № 1-3-огорожа, дерево, метал; з/я зливна яма, цегла; I-замощення, асфальтобетон) та земельну ділянку (кадастровий номер: 1221486200:11:011:0030, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) площею 0,25 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Підпунктом 2.4.3. пункту 2.4. Іпотечного договору визначено, що Іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.4.1. Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення. Згідно з пунктом 4.5.3. Іпотечного договору Іпотекодавець за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, серед інших способів, - шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2013 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено; шлюб укладений між сторонами 18 вересня 2009 року - розірвано; [PERSON] після розірвання шлюбу прізвище змінено на « [PERSON] »(т.2 а.с.5-6). Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності задоволено; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , який складається з: літера А - будинок, цегла, житловою площею 78,5 кв.м., загальна площа 332,0 кв.м., літера Б - господарчий блок, цегла, літера В - спортивно-оздоровчий комплекс, цегла, № 1-3 огорожа, дерево, метал, З/Я зливна яма, цегла, І - замощення, асфальтобетон та на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 2 590 кв.м., на якій знаходиться цей будинок; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 3654,00 грн.(т.2 а.с.7-8). На підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2014 року [PERSON] не зареєструвала за собою право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . В подальшому представник ПАТ «Укрсоцбанк» за довіреністю Бабич О.В. подав заяву до державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєвої С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Рішенням державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєвою С.В. від 06 червня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 41463999, право власності на житловий будинок загальною площею 332,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1569858312214, зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк», номер запису права власності 26486986. Підставою виникнення права власності є Іпотечний договір № 480 від 07 липня 2008 року (т.1 а.с.160), також рішенням державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області- Медвєдєвою С.В. від 08 червня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 41519944, право власності на земельну ділянку (кадастровий номер: 1221486200:11:011:0030, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1572434812214, зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк», номер запису права власності 26538698. Підставою виникнення права власності є Іпотечний договір № 480 від 07 липня 2008 року(т.1 а.с.118). Відповідно до передавального акту від 11 жовтня 2019 року АТ «АЛЬФА-БАНК» внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «УКРСОЦБАНК» є правонаступником всіх майнових прав та обов`язків останнього(т.1а.с.120-128). Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» «іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом» Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 4.5.3. Іпотечного договору укладеного 07 липня 2008 року сторони визначили, що Іпотекодавець за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, серед інших способів, - шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Статтею 37 Закону України «Про іпотеку»(в редакції яка діяла на момент укладання договору Іпотеки від 07 липня 2008 року укладеним між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] ) визначено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Отже сторонами у іпотечному договрі будо визначено порядок та підстави для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, а саме укладання Договору про задоволення вимог іпотекодержателя. На час укладання договору Іпотеки стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не мала визначення застереження в іпотечному договорі. У разі відсутності у Іпотечному договорі іпотечного застереження, позасудове звернення на предмет іпотеки здійснюється виключно на підставі окремого договору, на чому наголосив Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №554/14813/15-ц. Відповідно до Постанови КГС ВС від 21 січня 2021 року у справі № 925/1222/19 «Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору.» Відповідно до Постанови КГС ВС від 23 червня 2020 року у справі № 922/2589/19 Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (частина 1-2 статті 319 Цивільного кодексу України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 321 Цивільного кодексу України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 Цивільного кодексу України). Стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього. Так суд враховуючи, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2014 року за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , який складається з: літера А - будинок, цегла, житловою площею 78,5 кв.м., загальна площа 332,0 кв.м., літера Б - господарчий блок, цегла, літера В - спортивно-оздоровчий комплекс, цегла, № 1-3 огорожа, дерево, метал, З/Я зливна яма, цегла, І - замощення, асфальтобетон та на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 2 590 кв.м., на якій знаходиться цей будинок, однак позивачка у встановленому законом порядку не здійснила державну реєстрацію права власності на належну їй частку майна, а отже на вищевказане майно не може бути здійснений судовий захист права власності на нього, а отже позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. При вирішенні питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України суд вважає, що з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Судові витрати за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєвої Світлани Василівни про визнання незаконним та скасування рішення, стягнення витрат - залишити за позивачкою [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial