Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сумської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ващенко Людмила Володимирівна, [PERSON] про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на квартиру і остаточно уточнивши свої позовні вимоги мотивує тим, що вона народилася [INFO] і її батьками, згідно свідоцтва про народження російською мовою записані « [PERSON] » та « [PERSON] ». Після укладення шлюбу з [PERSON] 03.03.2012 року вона змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». З самого дитинства вона разом з батьками постійно проживала в квартирі за адресою: [ADDRESS] , наймачем якої був її батько [PERSON] . Вона була зареєстрована разом з батьком у вказаній квартирі з 26.08.1986 року по теперішній час. ЇЇ мати [PERSON] була зареєстрована за місцем проживання своєї матері в м. Феодосія АРК. У 1993 році батько вирішив здійснити приватизацію спірної квартири і, як вбачається з виданого йому свідоцтва про право власності на житло від 19.04.1993 року, згідно з рішенням Сумського міськвиконкому від 18.03.1993 року №174, йому в спільну сумісну власність була передана квартира за адресою: [ADDRESS] . Але, при цьому, в свідоцтві про право власності на житло не було зазначено, кому з членів сім`ї наймача разом з останнім у спільну сумісну власність була передана вказана квартира. Оскільки на час здійснення приватизації житла в 1993 році саме позивачка, будучи неповнолітньою донькою наймача житлового приміщення [PERSON] , проживала разом з ним і була зареєстрована в спірній квартирі, то мала законне право приймати участь у приватизації спірної квартири, отримавши її у власність разом з батьком. З довідки, виданої Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 23.04.2021 року, вбачається, що право власності на квартиру по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а [PERSON] зазначена як мешканець [PERSON] . Вважає, що оскільки на час приватизації спірної квартири вона, будучи малолітньою донькою [PERSON] , тобто членом його сім`ї, постійно проживала з ним, то саме батьку та їй під час приватизації житла була передана у спільну сумісну власність вказана квартира. Дана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності двох осіб наймача [PERSON] та [PERSON] , яка є його донькою, а частки кожного дорівнюють по 1/2 частині квартири. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі і на частку в спільній власності на квартиру. Вона являюсь єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину. ЇЇ мати [PERSON] , будучи дружиною померлого і спадкоємцем за законом першої черги, відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки у встановлений законом строк. 12.03.2021 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ващенко Л.В. заведена спадкова справа №6/2021 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою від 18.08.2021 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , оскільки з наданих документів нотаріус не зміг встановити належність померлому [PERSON] спірної квартири чи на праві особистої приватної власності, чи на праві спільної сумісної власності зі позивачкою. У зв`язку з цим, вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом та просить суд визнати квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ; визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; а також визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , яка сталася [INFO] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 30.11.2021 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 01.02.2022 року. Ухвалою суду від 01.02.2022 року закрито підготовче провадження по справі, судове засідання призначено на 07.04.2022 року. 07.04.2022 року судове засідання не відбулося, відкладено на 03.08.2022 року. 03.08.2022 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою представника відповідача та третьої особи та відсутністю доказів належного сповіщення третьої особи на 02.09.2022 року. 02.09.2022 року подано у заяву про уточнення позовних вимог. 02.09.2022 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників процесу на 16.09.2022 року. \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] адвокат Гаврилюк Н.М. в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить розглядати справу без її участі. \~ \~ \~ \~Відповідач Сумська міська рада про день та час слухання справи повідомлена належним чином, представник у судове засідання не з`явився. В письмовому відзиві просять розгляд справи провести без участі їх представника, прийняти законне і обґрунтоване рішення, не порушуючи конституційні права інших осіб (а.с.104). Треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ващенко Людмила Володимирівна, [PERSON] про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися. Від приватного нотаріуса Ващенко Л.В. надійшов лист, в якому спросить розглядати справу без її участі (а.с.43). Від [PERSON] надійшла заява, в якій просить слухати справу без її участі, не заперечує проти задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що позивачка народилася [INFO] і її батьками, згідно свідоцтва про народження (а.с.5) російською мовою, записані « [PERSON] » и « [PERSON] ». 03.03.2012 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Позивачка разом з батьками постійно проживала в квартирі за адресою: [ADDRESS] , наймачем якої був її батько [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» СМР від 12.11.2021 року №14.03-08/197570 позивачка була зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] з 26.08.1986 року по теперішній час (а.с.16). У 1993 році батько позивачки - [PERSON] вирішив здійснити приватизацію спірної квартири. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.04.1993 року, виданого згідно з рішенням Сумського міськвиконкому від 18.03.1993 року №174, саме батьку позивачки в спільну сумісну власність була передана квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Однак, при цьому, у вказаному свідоцтві про право власності на житло не було зазначено, кому з членів сім`ї наймача, разом з останнім, у спільну сумісну власність була передана квартира за адресою: [ADDRESS] . На час здійснення приватизації житла, в 1993 році, позивачка, будучи неповнолітньою донькою наймача житлового приміщення [PERSON] , проживала разом з ним і була зареєстрована в спірній квартирі, а тому мала законне право приймати участь у приватизації спірної квартири, отримавши її у власність разом з батьком. Згідно ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв та т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До об`єктів приватизації, відповідно до ч.1 ст. 2 вищевказаного закону, відносяться квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир ( будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз. При визначенні порядку розрахунку при приватизації квартири враховується наймач та члени його сім`ї. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Участь позивачки в приватизації спірної квартири підтверджується наступними документами: копією заяви наймача про приватизацію квартири (а.с.14), копією довідки про склад сім`ї наймача (а.с.13), копією рішення виконкому Сумської міської Ради народних депутатів від 18.03.1993 р. №174 (а.с.11), копією додатків №20 та №20-а до цього рішення (а.с.12, 15), довідкою про реєстрацію місця проживання позивачки (а.с.16), відміткою про участь в приватизації квартири в свідоцтві про народження позивачки (а.с.5). У виданому наймачу свідоцтві про право власності на житло від 19.04.1993 року вбачається, що спірна квартира була передана у спільну сумісну власність [PERSON] , членом сім`ї якого на той час була позивачка - [PERSON] . Згідно ст. 112 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на той час, майно може належати на праві власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Оскільки в свідоцтві про право власності на житло від 19.04.1993 року невірно було вказано прізвище батька позивачки, а тому останній за життя змушений був звертатися до Зарічного районного суду м. Суми з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30.11.2017 року в справі №591/5135/17 встановлено факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло від 19.04.1993 року про право власності на квартиру [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] (а.с.18). З довідки, виданої Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 23.04.2021 року, вбачається, що право власності на квартиру по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а [PERSON] зазначена як мешканець [PERSON] (а.с.17). Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаної квартири здійснюється в спільну сумісну власність або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири. Отже, оскільки на час приватизації спірної квартири позивачка, будучи малолітньою донькою [PERSON] , тобто членом його сім`ї, постійно проживала з ним, то саме [PERSON] та позивачці під час приватизації житла була передана у спільну сумісну власність вказана квартира. Дана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності двох осіб наймача [PERSON] та [PERSON] , як його доньки. Згідно ст. 3 Закону України «Про власність», у редакції, яка була чинна, на час здійснення приватизації, майно може належати на праві спільної (часткової або сумісної) власності громадянам, юридичним особам і державі. Квартири можуть являтися об`єктами права приватної власності, відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про власність». Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду і члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України (ст.15 Закону України «Про власність»). Частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки в приватизації спірної квартири приймали участь дві особи позивачка та її батько, то частки кожного з нас дорівнюють по 1/2 частині квартири. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі і на частку в спільній власності на квартиру. За заявою позивачки 12.03.2021 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ващенко Л.В. заведена спадкова справа №6/2021 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.48-101). Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину. ЇЇ мати [PERSON] , будучи дружиною померлого і спадкоємцем за законом першої черги, відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки у встановлений законом строк, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи. Постановою приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ващенко Л.В. від 18.08.2021 року (а.с.101) позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Відмова мотивована тим, що для видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем надано документ, що підтверджує право власності спадкодавця, [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , а саме свідоцтво про право власності на житло, видане 19.04.1993 року виконавчим комітетом Сумської міської Ради народних депутатів, №б/н, в якому зазначено, що дана квартира належить померлому на підставі спільної сумісної власності, при цьому відсутні відомості щодо інших співвласників. На запит нотаріуса до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради 15.03.2021 року №28/02-14 щодо надання інформації про реєстрацію права власності на квартиру за померлим, було отримано довідку про реєстрацію права спільної сумісної власності за померлим на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.04.1993 року виконавчим комітетом Сумської міської Ради народних депутатів №б/н. Стосовно [PERSON] дана довідка містить примітку наступного змісту «згідно з матеріалами інвентаризаційої справи №87520, в додатку №20 до рішення Сумського міськвиконкому від 18.03.1993 року №174 «Про приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] » зазначена як мешканець [PERSON] .. Таким чином, вищенаведене не дає можливості встановити належність померлому, [PERSON] , вищезазначеної квартири на праві особистої приватної власності чи спільної сумісної власності з [PERSON] . Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи викладене, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved