Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

30.12.2021 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товарна біржа «Нерухомість Південь» про визнання угоди дійсною. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.01.2022 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. В судове засідання відповідач не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. В судове засідання третя особа не з`явилася, причину неявки суду не повідомило, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] , моя бабуся, [PERSON] - померла, про що зроблено відповідний актовий запис № 338, та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 22 січня 2013 року. За таких обставин, після смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно, а саме: 32/150 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , у встановлений законом строк, звернувся до приватного нотаріуса Горбунов а К.С., із заявою про прийняття спадщини, але отримав роз`яснення, з якого вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину, а саме: на 32/150 домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . - неможливо. 22 липня 1997 року [PERSON] , паспорт серії: [NUMBER] , виданий ОВС Ленінським РІК м. Миколаєва 14.10.1976 року, купила 32/150 домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищевказані домоволодіння розміщено на земельній ділянці, площею -720 (сімсот двадцять) кв.м та складається з кам`яного жилого будинку А-ІІ, жилою площею 237 (двісті тридцять сім) кв.м., рік будівництва до 1917, відсоток зносу - 40 (сорок), дерев`яних сараїв - Ю, О, Ж, Р, Ч1, Т1/2, Н1/2, С, П, М, X, Ф, Д1, кам`яних сараїв 3 (три), Ю1; льох Упд, дерев`яної вбиральні, кам`яного жилого будинку Б, жилою площею 26,8 кв.м, рік будівництва до 1917, відсоток зносу - 43, огорож № 3,2,1, II, вартістю 41916 (сорок одна тисяча дев`ятсот шістнадцять) гривень, за заявою власника були відчужені 32/150 частини вартістю 8871 (вісім тисяч вісімсот сімдесят одна) гривні. [PERSON] , яка діяла від імені та по дорученню [PERSON] на піставі Доручення (Угоди), яка була завірена Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Юрловою Т.Г., за реєстровим № 748 від 15 травня 1997, -продала. Зазначений договір купівлі-продажу був укладений та зареєстрований на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», за № 930 від 22липнн1997 року. Вказані 32/150 домоволодіння належали - [PERSON] на підставі Договору-дарування № 1790 від 13 лютого 1979 року, зареєстрованого Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстровий № 3599 від 27 лютого 1979 року. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того, ст.2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. Відповідно до ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли в 1999 році, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу. За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Право позивача, на звернення до суду за захистом своїх майнових прав пов`язаних з правом володіння власністю не може бути обмежено позовною давністю. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі. Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в Миколаївському бюро технічної інвентаризації, тому позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на квартиру і правомірно володіє нею. З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення вищевказаного договору купівлі-продажу квартири, її виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved