Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, за участі третьої особи, про захист права власності. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що [PERSON] разом зі своїм рідним братом [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Хоч [PERSON] і проживала за іншою адресою, проте за домовленістю з братом, належні iй золоті прикраси, грошові заощадження зберігала у власній квартирі [ADDRESS] , яка обладнана двома сейфами. 07.03.2021 року вiдносно [PERSON] було зареєстроване кримінальне провадження № 12021141060000069 за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України. Цього ж дня, 07.03.2021 року, її брат [PERSON] , перебуваючи у їх спільному помешканні, покінчив життя самогубством. Також у цей же день, через незначний проміжок часу після реєстрації кримінального провадження, у вiдсутнiсть [PERSON] , працівники поліції провели обшук квартири [ADDRESS] , де виявили труп [PERSON] . Крім цього, під час обшуку виявлено: мобiльнi телефони «Самсунг», «Айфон», «Самсунг Гелексi А5», дозвіл на зброю, ключ від сейфу, предмети, схожі на патрони, куртку, предмети, схожi на пістолет та магазин iз маркуванням. Також пiд час обшуку помешкання в одному з сейфів виявленi i вилучені належні [PERSON] ювелірні прикраси - три перстнi, ланцюжок, 4 пари сережок, банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 536 штук. Всі перелічені вище речі були визнані речовими доказами. 20 серпня 2021 року на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України (у зв`язку зі смертю підозрюваного [PERSON] ) прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова закрив відносно нього кримінальне провадження № 12021141060000069, внесене до ЄРДР 07.03.2021 року. Цією ж постановою прокурором скасований арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.03.2021 року на майно (речові докази), вилучене під час обшуку квартири [ADDRESS] . Проте, ювелірні вироби та грошові кошти у сумі 53 600 доларів США залишено на зберіганні у Львівській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» до встановлення власника вказаних коштів відповідно до судового рішення, що набрало законної сили. Прийнявши це процесуальне рішення, прокурор, на думку позивача, безпідставно обмежив [PERSON] у здійсненні права власності, зобов`язавши її доводити у судовому порядку, що вилучені з її квартири матеріальні цінності, що належать їй на праві власності, яке ніким не оспорюється, та котрі не є об`єктом кримінально протиправних дій, дійсно являються власністю [PERSON] . Зважаючи на викладене, просить суд визнати право власності [PERSON] на ювелірні вироби з металу жовтого кольору, а саме: три перстнi, ланцюжок, чотири шт. (дві пари) сережок та банкноти номіналом 100 (сто) доларів США в кількості 536 (п`ятсот тридцять шість) штук, вилучені 07.03.2021 року під час обшуку в належнiй їй квартирi [ADDRESS] , які, згідно постанови прокурора, залишені на зберіганні у Львівській філії ПАТ КБ «ПриватБанк». Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 03.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.03.2022 року залучено Львівську обласну прокуратуру до участі у цивільній справі в якості співвідповідача. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.05.2022 року закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представники відповідачів - Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області та Львівської обласної прокуратури в судовому засіданні вказали, що прокурором не оспорюється власність будь-якої особи, в тому числі позивача, на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: [ADDRESS] , а лише констатується той факт, що в ході досудового розслідування не встановлено інших власників, крім померлого [PERSON] . Прокуратура не є розпорядником вказаного майна чи органом, який здійснює реєстрацію права власності. Окрім того, позивачем не ставиться жодних вимог до окружної прокуратури про зобов`язання до вчинення певних дій, відтак прокуратура за жодних обставин не може бути відповідачем у даній справі. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог у зв`язку із тим, що позивачем не надано доказів, які посвідчують її право власності на вказане майно. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області від 20.08.2021 року кримінальне провадження №12021141060000069 від 07 березня 2021 року за підозрою [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України (у зв`язку зі смертю підозрюваного). Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.03.2021 року на майно, вилучене під час проведення обшуку в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності (розмір 2/3) належить [PERSON] , а саме: ювелірні вироби із металу жовтого кольору (три перстня, ланцюжок та чотири (дві пари) сережки); банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 536 штук; мобільний телефон «SAMSUNG» IMEI: [NUMBER] , IMEI: [NUMBER] ; мобільний телефон «iPhone»; мобільний телефон «SAMSUNG GALAXY A5»; дозвіл на зброю № [NUMBER] ; ключ від сейфу (верхнього); предмети, схожі на патрони кал. 9 мм. у кількості 84 штуки; предмети, схожі на патрони кал. 7,62 мм. у кількості 768 штук; куртку сірого кольору; куртку синього кольору; предмети, схожі на пістолет із маркуванням «ПМ РФ 9мм» та магазин iз маркуванням « [NUMBER] ». Залишено на зберігання в Лівівській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» ювелірні вироби із металу жовтого кольору, а саме: три перстня, ланцюжок та чотири (дві пари) сережки; банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 536 штук до встановлення власника вказаних коштів відповідно до судового рішення, що набрало законної сили. Вказане майно виявлено і вилучено згідно протоколу обшуку від 07.03.2021 року за наслідками проведення відповідної слідчої дії в кримінальному провадженні № 12021141060000069 від 07 березня 2021 року, та визнано речовими доказами відповідно до постанови від 08.03.2021 року. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.03.2021 року на вказане майно накладено арешт. Як вбачається із листа № 118/02-14 від 30.09.2021 року, приватним нотаріусом Папайло Н.Є. повідомлено, що 17.05.2021 року нею заведена спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину після [PERSON] прийняла його рідна сестра [PERSON] . Інші спадкоємці до приватного нотаріуса станом на 30.09.2021 року не зверталися. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 23.03.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Мухи О.І., поданого в інтересах [PERSON] , про часткове зняття арешту у кримінальному провадженні № 12021141060000069 від 07 березня 2021 року, накладеного на грошові кошти у сумі 53600 доларів США, оскільки заявником не надано доказів того, що [PERSON] є власником/володільцем цих коштів. З аналогічних підстав відмовлено у задоволенні чергового клопотання адвоката Мухи О.І., поданого в інтересах [PERSON] , про зняття арешту з коштів, арештованих в рамках кримінального провадження № 12021141060000069, про що постановлено ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 24.05.2021 року у справі №462/1453/21. Відповідно до акту прийому-передачі майна від 09.03.2021 року ювелірні вироби та валюта, речові докази у кримінальному провадженні № 12021141060000069 від 07 березня 2021 року, передано на зберігання Львівській філії ПАТ КБ «Приватбанк» в особі заступника керівника напрямку по касовій роботі [PERSON] . Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На переконання суду, позивачем не надано належних та допустимих доказів її права власності на ювелірні вироби з металу жовтого кольору, а саме: три перстнi, ланцюжок, чотири шт. (дві пари) сережок та банкноти номіналом 100 (сто) доларів США в кількості 536 (п`ятсот тридцять шість) штук, вилучені 07.03.2021 року під час обшуку в належнiй їй квартирi [ADDRESS] , які, згідно постанови прокурора, залишені на зберіганні у Львівській філії ПАТ КБ «ПриватБанк». Зокрема, в позовній заяві та в судовому засіданні сторона позивача вказала, що грошові кошти, на які накладено арешт та право власності на які просить визнати позивач, отримані нею у зв`язку із продажем квартири у [ADDRESS] , однак, вказаний договір купівлі-продажу суду не надано, що унеможливлює встановлення дійсної ціни продажу [PERSON] належної їй квартири та еквівалентності ціни такого продажу розміру коштів, виявлених в [PERSON] під час обшуку. Окрім того, як вбачається із протоколу допиту свідка від 11.03.2021 року у кримінальному провадженні № 12021141060000069 від 07 березня 2021 року, а саме [PERSON] , який є сином позивача [PERSON] , останній вказує, що [PERSON] та [PERSON] «не підтримували жодних контактів». Із допиту свідка [PERSON] від 11.03.2021 року, яка є дочкою позивача [PERSON] , слідує, що [PERSON] та [PERSON] «взагалі не підтримували жодних контактів». Наведене спростовує доводи позивача про можливість передачі нею на зберігання [PERSON] ювелірних виробів та грошових коштів. Більше того, позивачем не подано жодних доказів, які б свідчили про звернення [PERSON] до Франківської окружної прокуратури м. Львова із заявою про повернення їй майна, на яке накладено арешт в кримінальному провадженні № 12021141060000069 від 07 березня 2021 року і заперечення вказаним органом прокуратури права позивача на таке майно. Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю позивачем права власності на ювелірні вироби та грошові кошти, а також наявності підстав, наведених у позовній заяві, для такого визнання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed