Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

У липні 2022 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 22 вересня 2007 року, мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, примирення - неможливе. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; судове засідання призначене на 26 вересня 2022 року 09-00 год. У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розірвати шлюб з позивачкою та проводити засідання без його участі. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 22 вересня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 522. Сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . За твердженням позивачки, що визнав відповідач, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачці судовий збір у сумі 496,20 грн.

Outcome: approved