Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 43/150 частини спадкового майна в домоволодінні, що складається з 2 жилих будинків: літ. А та літ. Г, розташованих за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (стара адреса - [ADDRESS] ). Вищевказане майно померлий [PERSON] прийняв у спадщину після своїх батьків - [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , проте не оформив своїх спадкових прав. Спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON] є: позивачка, її сестра [PERSON] та їхня мати - [PERSON] , які 13.12.2012 звернулись до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 421/2012. У подальшому всі спадкоємці звернулись до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори з приводу видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , проте отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2016 через зміну частки всіх співвласників внаслідок поділу домоволодіння, а також ненадання спадкоємцями документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на частину вищевказаного домоволодіння. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2022 року провадження по справі було відкрито. У судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідачі надали суду заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Представник Четвертої запорізької державної нотаріальної контори також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З огляду на визнання обома відповідачами позову суд на підставі ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.\~206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина після померлого [PERSON] , [INFO] , який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] . 13 грудня 2012 року до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори подані заяви [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] чоловіка та батька - [PERSON] , які зареєстровані за № 1172, № 1173 та № 1174, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 421/2012. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У заяві про прийняття спадщини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було зазначено, що крім них інших спадкоємців, передбачених статтями 1261, 1266 Цивільного кодексу України, відомих їм, немає. У своїх заявах про прийняття спадщини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазначено наступний склад спадкового майна: - частина домоволодіння [ADDRESS] (стара адреса: Куйбишева/Єднання), яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син - [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, - частина домоволодіння [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ), яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син - [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. 18 жовтня 2016 року до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з питання видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка та батька - [PERSON] на частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ). 18\~жовтня 2016\~року державним нотаріусом\~Четвертої запорізької\~державної нотаріальної\~контори Бережко\~С.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії . Згідно із\~копією Постанови\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~від 18.10.2016,\~виданої державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. позивачці та відповідачам у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого [INFO] батька та чоловіка [PERSON] на частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ) відмовлено у зв`язку зі зміною часток співвласників та об`єкта та ненаданням спадкоємцями документів, що посвідчують право власності спадкодавця на частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] , зареєстровані згідно чинного законодавства України. Стаття 15 Цивільного кодексу України надає право кожній особі на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, він має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 02 серпня 2016 року Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою спадкоємцям було надано запит до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо надання інформації стосовно права власності, обтяжень та інших речових прав на домоволодіння [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ). 17 жовтня 2016 року спадкоємцям надана відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за вих. № 8361 від 03 серпня 2016 року з копіями правовстановлюючих документів з матеріалів інвентаризаційної справи на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , а саме: свідоцтво № [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння, видане Міськжитлокомунуправлінням виконкому Запорізької міської Ради народних депутатів 29.01.1990, свідоцтво № 111 про право особистої власності на домоволодіння, видане Міськжитлокомунуправлінням виконкому Запорізької міської Ради народних депутатів 29.01.1990, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Четвертою запорізькою державною нотаріальною контрою 30.06.2004 № 3-788, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно 05.07.2004, номер витягу: 4041587, рішення Місцевого Жовтневого суду м. Запоріжжя від 20.01.2004 у справі № 2-970/04, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.07.2004, номер витягу: 4151092, а також висновок ЗМБТІ від 23.09.1997, рішення реєстратора від 12.11.2007 вих. № 1457. Із наданої копії рішення реєстратора від 12.11.2007 вих. № 1457 вбачається, що за померлим [PERSON] зареєстровано право власності на 1/4 частину домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Запорізьким МЖКУ 29.01.1990 № 114, за [PERSON] зареєстровано право власності на 17/50 частин домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Запорізьким МЖКУ 29.01.1990 № 111. Вказане домоволодіння складалося з трьох жилих будинків: літ. А, літ. Б. літ. Г. За матеріалами технічної інвентаризації від 23.09.1997 із домоволодіння [ADDRESS] було виділено жилий будинок літ. Б як самостійний об`єкт нерухомості, якому присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] , на підставі розпорядження Жовтневої райадміністрацїї № 742 від 31.07.1996. Таким чином, за адресою [ADDRESS] утворився новий об`єкт нерухомості - домоволодіння, що складається з двох жилих будинків: літ. А та літ. Г. Внаслідок поділу домоволодіння змінилися частки всіх співвласників. У зв`язку зі зміною часток співвласників та об`єкта ОП ЗМБТІ підготовлено висновок від 23.09.1997, згідно з яким померлому [PERSON] належить 9/25 частин, а [PERSON] належить 1/2 частина домоволодіння, що складається з двох жилих будинків: літ. А та літ. Г. Вищевказані факти встановлені рішенням місцевого Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2004. Право власності на вказані частки домоволодіння в ОП ЗМБТІ за померлими не зареєстровані. Суд вважає, що позивачем доведено, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , входить право власності на домоволодіння, що складається з 2 жилих будинків: літ. А та літ. Г, розташованих за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2004 року та висновком ЗМБТІ від 23.09.1997. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки відповідачі визнали пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд, враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе позов задовольнити. З огляду на положення ч.1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору в сумі 2964,13 гривень, а відповідачі визнали позов в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню 50 % судового збору, від сплати якого позивачка була звільнена при поданні позову.

Outcome: approved