Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.05.2009 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 522. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 23 травня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем сумісно не проживають. Основною причиною їхніх непорозумінь є різне бачення сім`ї, виховання дітей та родинних цінностей. У них з відповідачем не співпадають варіанти вирішення життєвих проблем, з якими стикається їх сім`я. Сімейні відносини та спільне господарство не ведуть. Їх відносини носять формальний характер, а тому подальше подружнє життя неможливе. Просить розірвати шлюб. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.08.2022 відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 08.09.2022, яке було відкладено до 22.09.2022 у зв`язку з неявкою сторін. Позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 23 травня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23.05.2009 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №522. Від шлюбу сторони мають двох дітей доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.11.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському районному м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1355, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21.12.2013 відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському районному м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1582. Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, відповідач з позовними вимогами згоден, проти розірвання шлюбу не заперечує, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду позивачем згідно квитанції № 0.0.2613569117.1 від 19.07.2022 було сплачено судовий збір за вимоги у сумі 992,40 грн. Позивач у позовній заяві просила судовий збір залишити за собою. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 496,20 грн. Сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 496,20 грн. залишити за позивачем.

Outcome: approved