Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» (нині АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 09.07.2012 у розмірі 5321,88 грн. станом на 31.07.2015. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.07.2012 між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначив, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Однак в порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав повністю, у зв`язку з чим банк має право вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 31.07.2015 відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 5321,88 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 1098,15 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3367,36 грн. Заочним рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07.10.2015 з відповідача стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 09.07.2012 року, в розмірі - 5321 (п`ять тисяч триста двадцять одну) гривню 88 копійок та 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) гривень сплаченого судового збору. 25.06.2020 адвокат Рябчинський О.Ю. в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного вище заочного рішення суду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді Кучерук І.М. надійшла вказана вище справа. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.06.2021 заяву про перегляд заочного рішення прийнято до свого провадження. Ухвалою суду від 23.06.2022 скасовано заочне рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07.10.2015 у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що 09.07.2012 [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк. Вказаними діями, на думку позивача, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з запропонованими банком Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею та банком договір, за наслідками невиконання умов якого виникла заборгованість у спірній сумі (а.с.5). Судом встановлено, що 15.02.2011 у [PERSON] викрадено паспорт громадянина України серії [NUMBER] , що підтверджується витягом із розшукових обліків МВС (а.с.72). Також судом встановлено, що особа, яка зображена на фото паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23.02.2009 Козятинським РВ УМВС України у Вінницькій області, що доданий до позовної заяви, не є [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17.03.2011 Козятинським РВ УМВС України у Вінницькій області, що доданий до заяви про перегляд заочного рішення суду, тобто це дві різні особи (а.с.32, 67-70). Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України і відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Враховуючи те, що [PERSON] кредитний договір не підписувала та, відповідно, істотних умов цього договору не погоджувала, тому договір є неукладеним, а відтак не створює жодних юридичних наслідків, в тому числі і обов`язку щодо погашення заборгованості за цим договором, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed