Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~вищевказаним позовом,\~в якому\~просить визнати\~занею право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на домоволодіння по [ADDRESS] . Свою позивну заяву мотивує тим, що її мати проживала одна в житловому будинку по [ADDRESS] , так як батько помер ще у 2013 році. Відповідачкою по справі є її рідна сестра. Ще за життя, а саме: 23.02.2018, їхня мати на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно. [INFO] померла їхня матір [PERSON] , вони вирішили, що спадщину буде примати вона, так як на неї був складений заповіт. Оскільки вона проживала окремо від матері, то 20.04.2022 в шестимісячний строк вона звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, 26.07.2022 нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності на будинковолодіння спадкодавця. Водночас право власності на збудований будинок до 13 грудня 1992 року могло підтверджуватися записом у погосподарській книзі чи свідоцтвом про право власності. Таким чином вона, як спадкоємець за заповітом, подавши заяву до нотаріуса у шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті матері. Відповідачка на електронну адресу суду надіслала заяву, згідно з якою зазначила, що оскільки мама написала заповіт на її сестру позивачку по справі, та вона спадщину не приймала і до нотаріуса не зверталася, а тому не заперечує щодо визнання за [PERSON] права власності на будинок за адресою [ADDRESS] . Розгляд справи просить проводити без її участі. Представник позивачки подав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує повністю та просить його задоволити. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 12.08.2022 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 25.08.2022 відповідачка на електронну адресу суду надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду від 26.08.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 31.08.2022 представник позивачки подав клопотання, згідно з яким просив долучити до матеріалів справи докази. 12.09.2022 представник позивачки подав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує повністю та просить його задоволити. Розгляд справи просить проводити без участі сторони позивачки. Частиною 1 статті 206\~ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачки та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 25.07.2013 та № 345225 від 15.11.2021 (а.с. 16-17). Факт родинних відносин між сторонами по справі та померлими [PERSON] , [PERSON] , які є їхніми батьками підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 12.04.1963, [NUMBER] від 09.09.1956 та свідоцтвами про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.08.1983, серії [NUMBER] від 09.08.1975, відповідно до яких позивачка після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а відповідачка після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7-8, 14-15). Відповідно до заповіту від 23.02.2018, який посвідчений старостою с. Довгий Войнилів та зареєстрований в реєстрі за № 3-6, [PERSON] всі належні майнові права, а також усе майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось, і з чого б не складалось, а також усе те, на що за законом буде мати право, заповіла позивачці [PERSON] (а.с. 20). Вказаний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі, що підтверджується відповідним витягом № 54521624 від 17.12.2018 (а.с. 24). 20.04.2020 позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Лесюка П.В. зі заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 19). Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 68832448 від 20.04.2022, приватним нотаріусом Лесюком П.В. було зареєстровано спадкову справу № 69248139 після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с. 23). Постановою приватного нотаріуса Лесюка П.В. № 196/02-31 від 26.07.2022 позивачці [PERSON] , як спадкоємцю після смерті [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з непред`явленням документів, які підтверджували право власності на вказаний житловий будинок (а.с. 18). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Верхнянської сільської ради № 128 від 19.04.2022, [PERSON] дійсно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті [INFO] . Зі спадкодавцем в одному господарстві ніхто не проживав і не був зареєстрований, при цьому вона була головою двору. Заповіт від імені [PERSON] не відмінявся і не змінювався (а.с. 21). На спадковий будинок за адресою [ADDRESS] виготовлений технічний паспорт від 01.07.2022, згідно з яким вказаний житловий будинок побудований у 1963 році (а.с. 25-28), а його інвертатизаційна вартість станом на 01.07.2022 становить 128647,00 грн., що підтверджується довідкою ОКП «Івано-Франківська ОБТІ» № 00162 від 01.07.2022 (а.с. 29). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Верхнянської сільської ради № 328 від 29.08.2022, за [PERSON] , яка померла [INFO] , значиться дерев`яний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] . Таким чином між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 р. у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392\~ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщину на домоволодіння в [ADDRESS] . Згідно зі ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка [PERSON] являється донькою померлої [PERSON] та спадкоємцем після її смерті за заповітом, оскільки у встановленому законом порядку та строк позивачка звернулася зі заявою про прийняття спадщини після смерті матері, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Крім позивачки, інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Як визначено ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка у встановлений закон строк звернулася до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини та від спадкового майна не відмовлялася, а відповідачка не подавала заяв про прийняття спадщини, не оформлювала своїх спадкових прав, при цьому остання не заперечує щодо задоволення позову, а також беручи до уваги те, що позивачка не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення вказаної позовної вимоги та визнання за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . На підставі викладеного ст.ст. 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 13, 80, 81 ЦПК України,

Outcome: approved