Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права і обов`язки забудовника (замовника) реконструкції квартири [ADDRESS] , в тому числі право здачі та введення закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, отримання сертифіката, який видається у разі прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, право на державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення магазин непродовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] в м. Полтаві померла його мати [PERSON] , яка за життя склала заповіт від 01 березня 2019 року, посвідчений нотаріусом, реєстровий № 68, за яким все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповіла повністю своєму сину [PERSON] , тобто позивачу. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджено нотаріусом. У встановленому законом порядку позивач спадщину прийняв, написавши відповідну заяву про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа, яка зберігається у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Чернецької І. П. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину за законом чи заповітом, відсутні. Батько позивача та чоловік спадкодавиці [PERSON] протягом встановленого законом строку подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину. Після смерті матері [INFO] відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , квартири за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкової маси входять також права щодо об`єкта незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] . Щодо 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS] нотаріусом видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21 грудня 2021 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину щодо квартири за адресою: [ADDRESS] нотаріусом відмовлено через початок реконструкції квартири. Спадкодавиця набула право власності на вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 2003 року. Маючи намір здійснити її реконструкцію, 12 листопада 2015 року [PERSON] подала до уповноваженого органу державного архітектурно-будівельного контролю Декларацію про початок виконання будівельних робіт та з того часу здійснювала реконструкцію вказаної квартири під приміщення громадського призначення (магазин непродовольчих товарів) з дотриманням вимог нормативно-правових актів у сфері будівництва та архітектури. Однак, спадкодавиця за життя не встигла подати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та вчинити інші дії щодо прийняття об`єкта в експлуатацію. Відповідно до чинного законодавства України, особа, яка прийняла спадщину, є власником спадкового майна з дня відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачу як спадкоємцю за заповітом, який прийняв спадщину, належить право власності на зазначене спадкове майно, в тому числі, права забудовника. Однак, згідно з постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 липня 2022 року оформити спадкові права у позасудовому порядку не має можливості. Вищевказане майно складає спадкову масу. При цьому, зазначає, що нежитлове приміщення, яке утворюється внаслідок реконструкції та перепланування квартири, не є новоствореним об`єктом нерухомого майна, оскільки створене з прив`язкою до вже існуючої нерухомості. Зважаючи на викладене, позивач вимушений звернутись за судовим захистом. 03 серпня 2022 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі (а. с. 30). 22 серпня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 36). У судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а. с. 8, 33). Відповідач Полтавська міська рада свого представника в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, правом подати відзив на позовну заяву не скористались, заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України\~для відкладення розгляду справи, суд розглянув справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. [INFO] у віці 73 років в м. Полтаві померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 435, та це підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 22 березня 2021 року (а. с. 11). Після смерті [PERSON] 26 березня 2021 року заведено спадкову справу № 4/2021, номер у Спадковому реєстрі 67414832 (а. с. 15). За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Чернецькою І. П. 21 березня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 68 (а. с. 14). За змістом заповіту [PERSON] вказала спадкоємцем всього належного їй майна, де б воно не було та з чого б воно не складалося, взагалі всього того, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, - сина [PERSON] , родинні відносини якого з померлою підтверджуються матеріалами справи (а. с. 10, 12). Інформація про те, що цей заповіт було змінено або скасовано у справі відсутня. Частиною 1 ст.\~1268, ч.1 ст. 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Чернецької І. П. за № 36/02-31 від 12 липня 2022 року видно, що 26 березня 2021 року нею заведено спадкову справу за № 4/2021, спадкова справа №130/2017 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , після смерті якої спадщину за заповітом прийняв [PERSON] . При цьому, заяву про відмову від прийняття спадщини з усіх підстав після померлої дружини та від отримання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на майно, що було зареєстроване на ім`я дружини, 14 липня 2021 року подав [PERSON] 21 грудня 2021 року за реєстровим № 304, на підставі поданих приватному нотаріусу документів, видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку квартири номер [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Інші свідоцтва про право на спадщину не видавались. Одночасно зі змісту вказаної постанови нотаріуса слідує, що при зверненні до неї 12 липня 2022 року [PERSON] з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері [PERSON] на нежитлове приміщення магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом зазначено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цей об`єкт, у зв`язку з тим, що нотаріусу не подано документів, підтверджуючих право власності чи підтверджуючих державну реєстрацію права власності на такий об`єкт як нежитлове приміщення (магазин непродовольчих товарів) за вищевказаною адресою. Вказане позбавляє нотаріуса можливості видати свідоцтво про право на спадщину на це майно. Тому [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в цій частині майна (а. с. 27-28). Як з`ясовано судом, спадкодавиця [PERSON] за життя на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л. А., реєстровий № 25638, набула право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , в цегляному житловому будинку літ. «А-10» та складається в цілому з: коридору 1 пл. 8,00 кв.м., кімнати жилої 2 пл. 10,60 кв.м., кімнати жилої 3 пл. 15,00 кв.м., кухні 4 пл. 7,80 кв.м., туалету 5 пл. 1,20 кв.м., ванної 6 пл. 2,50 кв.м., балкону пл. 0,70 кв.м., лоджії пл. 1,50 кв.м., жилою площею 25,60 кв. м., загальною площею 47,3 кв.м. (а. с. 16, 25-26). Згідно з довідкою № 3871, виданою ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 03 червня 2022 року право власності на вказану квартиру дійсно зареєстроване за [PERSON] (а. с. 17). Декларація про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири [ADDRESS] » від 12 листопада 2015 року, за якою замовником виступає [PERSON] , вказує на прийняття нею рішення з метою реконструкції вказаного об`єкта нерухомого майна, розробку проектної документації, погодження необхідних для цього процедур (а. с. 18-20). Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва порушень вимог нормативно-правових актів у сфері будівництва та архітектури під час реконструкції вказаного об`єкта не виявлено (а. с. 22-24). Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіт є одностороннім правочином\~дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220\~ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1296\~ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за N 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4.18 п. 4 глави 10 розділу II вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини. За змістом ч. 2 ст.\~331\~ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 1\~ст.\~182\~ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 8\~постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17), від 04 травня 2022 року у справі № 372/4235/19 (провадження № 61-655св21). Таким чином, оскільки за життя [PERSON] , яка померла [INFO] , належали права та обов`язки забудовника щодо об`єкта реконструкції квартири [ADDRESS] , відтак вона мала право ввести його в експлуатацію та оформити на нього право власності, однак на день своєї смерті цього не зробила, тому суд вважає, що її права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини, яку прийняв позивач [PERSON] . За умовами ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із приписів ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~видно, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , має право на спадкування прав та обов`язків забудовника щодо об`єкта реконструкції квартири [ADDRESS] , в тому числі право здачі та введення закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, отримання сертифіката, який видається у разі прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, право на державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення магазин непродовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] , проте позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, як і підтвердити своє право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивача [PERSON] , як спадкоємця майна після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , підлягають захисту. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved