Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 20000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу, який зареєстрований 04 лютого 2006 року, сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Вказує, що відповідач працює в ТОВ «Алмаз Мотор Лтд», також неофіційно працює, має власне СТО та має мінливий дохід приблизно 80000 грн щомісяця. Позивач перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує виплату в розмірі 2000 грн, матеріальний стан позивача не дає змоги забезпечити неповнолітній дитині належні умови життя. Також зазначає, що останнім часом дитина стала постійно хворіти, позивачу постійно доводиться проводити лабораторні дослідження та купувати ліки, щомісяця на дитину витрачає приблизно 30000 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2022 року, 05 липня 2022 року, 11 серпня 2022 року та 02 вересня 2022 року були витребувані докази у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони з 04 лютого 2006 року перебувають у шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с.3, 4). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1,3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~самостійного доходу\~не має;\~має діагноз\~метаболічний синдром, ризик цукрового діабету, хронічний тонзиліт (а.с.17-19). На підтвердження здійснення витрат на дитину позивачем надано медичну документацію та фіскальні чеки (а.с.13-16, 20-34). Відповідач має задовільний стан здоров`я; матеріали справи не містять відомостей щодо наявності у нього інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року, відповідач отримував заробітну плату від ТОВ ФІРМА «АЛМАЗ МОТОР, ЛТД» у наступному розмірі: січень 2021 року 16593,33 грн, лютий 2021 року 16882,36 грн, березень 2021 року 19053,46 грн, квітень 2021 року 18069,47 грн, травень 2021 року 17415,39 грн, червень 2021 року 21471,96 грн, липень 2021 року 27025,48 грн, серпень 2021 року 18716,04 грн, вересень 2021 року 20109,28 грн, жовтень 2021 року 28066,06 грн, листопад 2021 року 26254,29 грн, грудень 2021 року 34287,64 грн, січень 2022 року 31245,34 грн, лютий 2022 року 40847,47 грн, березень 2022 року 10764,42 грн (а.с.54-55). Отримання відповідачем заробітної плати від ТОВ ФІРМА «АЛМАЗ МОТОР, ЛТД» у вищезазначених розмірах підтверджується також відомостями, наданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с.60-66). Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 2 кварталу 2022 року по 2 квартал 2022 року, інформація про доходи відповідача за вказаний період відсутня (а.с.79). Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, відомості про отримувані відповідачем доходи з лютого 2022 року (позов подано до суду 27 січня 2022 року) по березень 2022 року та відсутність доходів у другому кварталі 2022 року, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів у сумі 20000 грн є надмірним, і такими, що відповідають як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону будуть аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial