Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 22.09.2006 року він та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] . 18.04.2013 року рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми шлюб між сторонами розірвано. З моменту народження доньки мати самоусунулась від виконання своїх материнських обов`язків, з трьох років відповідачка взагалі покинула чоловіка та залишила доньку проживати разом з батьком. Коли [PERSON] виповнилося чотири роки відповідачка повідомила, що вона залишає доньку батькові (позивачу) та не бажає її виховувати. До моменту коли [PERSON] виповнилося сім років відповідачка інколи навідувалася подивитися на дитину, проте ніколи її не забирала. До восьми років він самостійно виховував [PERSON] , а після восьми років до них переїздила його мати (бабуся [PERSON] ) та дитину виховували та продовжують виховувати до сьогоднішнього дня батько та бабуся. [PERSON] постійно проживає з батьком, який самостійно утримує доньку, виховує її, займається її культурним та духовним розвитком. Мати у вихованні доньки та в матеріальному забезпеченні дитини участі не приймала взагалі з 2012 року та не приймає по теперішній час. Мати жодного разу не привітала доньку з днем народження та жодним іншим святом, ніколи не відвідувала батьківські збори. У зв`язку з тим, що відповідачка взагалі не приймає участі в житті доньки та не надає жодної матеріальної допомоги, 29.04.2021 року рішенням Ковнаківського районною суду м.Суми стягнено з відповідачки на його користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитини повноліття. На сьогодні вищевказане рішення знаходиться на виконанні у Ковпаківському відділу державної виконавчої служби у м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Суми. При цьому, за період з 11.02.2021 року по сьогоднішній день відповідачка жодного разу не сплатила аліментів, у зв`язку із чим виникла велика заборгованість, про відповідачку внесені відомості як про боржника до Єдиного реєстру боржників, та державним виконавцем винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон та інші. Відповідачка вже тривалий час знаходиться закордоном. За адресою реєстрації відповідачки проживає її мати, бабуся [PERSON] , яка також самоусунулася від спілкування з онукою. Таким чином, відповідачка у цій справі є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , проте вона не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Відповідачка повністю самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків, ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки та забезпеченні здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] , та його представник - адвокат Якименко О.І., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав та просили їх задовольнити. [PERSON] , додатково зазначив, що його колишня дружина [PERSON] не приймає ніякої участі у вихованні їх неповнолітньої доньки з того часу, коли доньки виповнилося п`ять років. Після розірвання шлюбу, з 2013 року [PERSON] проживає разом з ним. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надавала, лише один раз на місяць їй телефонувала. Йому відомо, що [PERSON] виїхала в 2020 році до Італії. Він проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою. Також йому відомо, що відповідач зловживала алкогольними напоями. Представник позивача - адвокат Якименко О.І. пояснила, що до неї в першу чергу звернулася [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав її матері. Відповідач [PERSON] викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, але в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Третя особа - [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що матір з нею не спілкується, не телефонує, участі у її житті не приймає. Останній раз вона спілкувалася з мамою в лютому 2022 року, коли почалася війна. В 2021 році вони з мамою не спілкувалися взагалі. Вона не дуже хотіла спілкуватися з матір`ю через ставлення матері до неї. З дідусем та бабусею по лінії матері вона також не спілкується. Вона вважає, що через таке ставлення матері до неї, яка не проявляє про неї жодної турботи, не спілкується з нею, матір необхідно позбавити батьківських прав. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву, в якій просили справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, розглядати без участі представника Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради. Управління «Служба у справах дітей» надало висновок про можливість позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачка самоусунулася від виконання батьківских обов`язків, не спілкувалася з дитиною, не брала участь в вихованні доньки. Ухвалою суду від 08 червня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивача Якименко О.І. , третьої особи [PERSON] , показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Суд установив, що сторони перебували у шлюбі з 22.09.2006 року. 18.04.2013 року рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми шлюб між сторонами розірвано. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. [PERSON] постійно проживає з батьком, який самостійно утримує доньку, виховує її, піклується про неї, займається її культурним та духовним розвитком (а.с.16). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.04.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 11.02.2021 року (а.с.11-12). За період з 11.02.2021 року по сьогоднішній день [PERSON] жодного разу не сплатила аліментів, у зв`язку із чим виникла заборгованість, що підтверджується довідкою-розрахунком від 01.01.2022 року (а.с.15). [PERSON] у вихованні доньки участі не приймає з 2013 року. В 2020 році відповідачка виїхала до Італії, де проживає і на цей час. Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідом позивача [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] він взагалі не бачить. Вона не приходить до доньки та не спілкується з нею. Відповідачки він вже не бачив років сім. Він спостерігає, що за неповнолітньою [PERSON] турбується [PERSON] та його мати. Також йому відомо, що [PERSON] зловживала алкоголем. Свідок [PERSON] - матір позивача, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] дитиною взагалі не займалася. Вона почала займатися вихованням онуки коли їй виповнилося п`ять років. [PERSON] виховується лише нею та її сином, [PERSON] . Після розірвання шлюбу відповідачка взагалі не з`являється до доньки, не допомагає їй, не телефонує. З довідки Комунальної установи Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №18 Сумської міської ради №61 від 27.04.2022 року вбачається, що [PERSON] , дійсно є ученицею 8-Г класу КУ СЗОШ №18 СМР. Мати учениці, [PERSON] , до школи не приходила за час навчання дитини, з учителями не спілкувалася й не брала участі у батьківських зборах (а.с.17). З 2013 року дитина проживає разом з батьком, позивачем по справі [PERSON] та його матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Всі питання щодо виховання неповнолітньої [PERSON] вирішуються позивачем, без участі та підтримки зі сторони відповідачки. Донька перебуває на повному утриманні позивача [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] висловила свою думку щодо можливості позбавлення батьківських прав її матері [PERSON] , оскільки остання протягом тривалого часу не бере участі в її вихованні, не спілкується з нею, не проявляє турботи до неї. Згідно з висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 25.08.2022 року №1086/27.1-26 вбачається, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, [PERSON] , не цікавиться її долею, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує її необхідними продуктами харчування, медичним доглядом, не спілкується з дитиною та не допомагає матеріально. Оскільки [PERSON] могла виконувати батьківські обов`язки по вихованню доньки [PERSON] , однак самоусунулася від їх виконання, не спілкувалася з дитиною, свідомо нехтувала своїми обов`язками, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки, [PERSON] , [INFO] . Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини . Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] участі у вихованні дитини [PERSON] не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її життям, навчанням, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають відповідачки належно ставитися до виконання батьківських обов`язків, суду не надано. Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та їх людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дітей. Така поведінка відповідачки [PERSON] свідчить про її свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, а заходи попередження не будуть мати жодного впливу на відповідачку, тому згідно з ст.164 СК України суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 992грн.40коп. в відшкодування судового збору.

Outcome: approved