Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що після смерті батька нею, з поважної причини, пропущено визначений законом строк на прийняття спадщини. Поважність обґрунтовує тією обставиною, що у неї існували об`єктивні причини неможливості звернутися з відповідною заявою в органи нотаріату. В судове засідання позивач склав клопотання про розгляд справи за власної відсутності, позов підтримує та просить вимогу задовольнити. Відповідач в засідання не з`явився, направляв клопотання про відсутність заперечень щодо заявлених позовних вимог. Третя особа в судових засіданнях позов визнала. Розглянувши матеріали справи, Суд встановив наступні обставини. [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] . [PERSON] є його єдиною донькою, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 червня 1981 року, отже і спадкоємицею за законом (перша черга). Заповіту спадкодавець за життя не склав. У 2007 р. [PERSON] розлучився з матірю позивачки, яка проживала у м. Тернополі, та був до власної смерті зареєстрований у будинку бабусі позивачки [PERSON] у [ADDRESS] . До моменту смерті [PERSON] , позивачка одружилася та проживала окремо від батьків власною сім`єю у місті Тернополі, однак опікувалася батьківськими справами та проблемами. При одруженні позивачка взяла прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про шлюб від 29.07.1999р. Усіма організаційно-фінансовими питаннями, пов`язаними із похоронами батька у лютому 2011 року займалася позивачка. Однак, як стверджує сама позивачка, після смерті [PERSON] , не маючи належної правової освіти й належної обізнаності про батькові майнові права, - не звернулася у 2011р. до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини за померлим [PERSON] . Ситуація істотно змінилася наприкінці 2021 року, коли померла бабуся позивачки - [PERSON] . На початку лютого 2022 року мати позивачки - [PERSON] , звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за померлою у жовтні 2021 року її матір`ю (бабусею позивачки) - [PERSON] . З цією метою [PERSON] , як єдина донька померлої, надала державному нотаріусу пакет документів на домоволодіння, котре належало [PERSON] до її смерті в селі Буцнів, а саме - Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] , видане 31.03.1990 року Виконавчим комітетом Тернопільської районної ради Української PCP. Цим Свідоцтвом було посвідчено, що житловий будинок мав у 1990 році статус колгоспного двору, що складався із 5-х членів, головою якого була бабуся позивачки [PERSON] . З огляду на такий зміст Свідоцтва від З і.03.1990р., нотаріус витребувала офіційну довідку селищної ради про склад членів колгоспного двору в домоволодінні станом на 1991 рік. Великоберезовицька селищна рада (Буцнівський старостинський округ) видала офіційні довідки про те, що членами колгоспного двору за адресою [ADDRESS] станом на 1991р. були такі особи: [PERSON] - бабуся (померла [INFO] ); [PERSON] - дідусь, (помер [INFO] ); [PERSON] , - батько (помер [INFO] ); [PERSON] - мати, 1961 р.н.; [PERSON] , 1981р.н. Таким чином, зважаючи на вказані обставини та законодавство, що визначало у 1990-ті роки правовий статус майна колективного двору, померлий батько позивачки, - [PERSON] , досі вважається співвласником 1/5 зазначеного домоволодіння як померлий член цього колгоспного двору у селі Буцнів. І єдиним спадкоємцем цього майна є позивачка. Позивачка стверджує, що ще за життя свого батька, вона отримала відомості від бабусі і діда, що житловий будинок [ADDRESS] , у якому проживали, є приватною власністю бабусі [PERSON] в результаті вчинення нею купівлі-продажу цього будинку ще у 60-ті роки минулого століття, і ця обставина усім членам родини було давно відомою та сприймалася усіма як цілком достовірна. На момент видачі державою бабусі позивачки, [PERSON] , вказаного вище Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] (1990р.), [PERSON] було дев`ять років, тому - про факт існування цього правовстановлюючого документа на це домоволодіння їй не було відомо від моїх батьків. Адже, як виявилося, що й сама позивачка, згідно відомостей зазначеної Довідки Березовицької селищної ради, також є повноправною співвласницею цього домоволодіння з аналогічною за розміром її батька частккою 1/5. [PERSON] зазначає, що отримавши інформацію весною 2022р., про наявність у померлого батька неуспадкованих ніким прав власності на частку у майні домоволодіння [ADDRESS] , одразу звернулася до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори з проханням про прийняття цієї спадщини. У відповідь на звернення, я отримала 19.04.2022р. відповідь від нотконтори за № 668 про те, що пропущено визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини. У цьому листі [PERSON] було роз`яснено право звернутися за захистом своїх прав до суду з відповідним позовом з метою визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька. Відповідно до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Аналіз досліджених судом доказів дозволяє зробити висновок, що [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк - два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved