Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

16 червня 2022 року позивач засобами поштового зв`язку звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця. Обґрунтовано позов тим, що позивач є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 2100 грн. Становище позивача є вкрай нужденним, її дохід складає лише пенсія, яка не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення, харчування та проживання. Крім того, позивач має значні проблеми зі здоров`ям та часто відвідує лікарів з метою огляду та подальшого лікування. Позивач має захворювання колінного суглоба, що має тяжкі наслідки у вигляді втрати працеспроможності, аж до настання інвалідності. Від цього в позивача присутній біль, обмежена рухливість і зниження якості життя, а тому позивачу постійно потрібно підтримувати свій стан ліками, на які йде дуже багато коштів. Донька позивача надає їй допомогу, щомісячно надсилає кошти на лікування та все необхідне. Однак, відповідач, який офіційно працевлаштований та має можливість надавати допомогу матері, відмовляється це робити. При цьому, відповідач зняв з реєстрації місця проживання позивача, у зв`язку з чим вона вимушена винаймати житло та додатково сплачувати за його оренду 3000 грн. За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності та не отримавши від сина підтримки на прохання про надання допомоги, позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 серпня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . Третя особа в установлений судом строк подала пояснення, в яких просить задовольнити позов. Зокрема, у поясненнях третя особа зазначила, що розмір пенсії її матері [PERSON] складає 2100 грн., що не є достатнім для забезпечення їй належних умов для існування. Становище матері є вкрай скрутним, її дохід складає лише пенсія, на яку вона не може повноцінно забезпечити себе всім необхідним. Мати тяжко хворіє, вся її пенсія витрачається на купівлю ліків, вона має захворювання колінного суглоба, яке може в будь-який час послугувати настанню інвалідності, а тому їй необхідно постійно підтримувати свій стан здоров`я, відвідувати лікарів та час від часу проходити лікування, що потребує значних матеріальних витрат. Витрати на ліки в місяць складають не менше 2000 грн. Крім того, відповідач зняв з реєстрації місця проживання матір, а тому вона вимушена винаймати житло та додатково сплачувати за його оренду 3600 грн. Третя особа добровільно надає матері допомогу в розмірі 2500 грн. щомісячно. Проте, відповідач ухиляється від обов`язку утримувати матір, хоча й має змогу надавати їй матеріальну допомогу, оскільки працює далекобійником та отримує не малу заробітну плату і є матеріально забезпеченим. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав, у телефонному режимі повідомив, що заперечує проти задоволення позову. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9, 10). Позивач отримує пенсію за віком, про що свідчить копія пенсійного посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 20). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] № 0558935936199518 від 14 червня 2022 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, сума пенсії позивача за період з 01 січня 2021 року до 31 травня 2022 року складає 37500 грн.; з травня 2022 року розмір пенсії становить 2300 грн. (а.с. 11). Позивач зазначила, що хворіє, має ряд захворювань та несе витрати на оренду житла, а розмір її доходу не дозволяє\~забезпечити належне\~лікування,\~оздоровлення,\~харчування і\~проживання, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Відповідно до частини першої статті 172 Сімейного кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу . Згідно із частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. При цьому, відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливо лише тоді, коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 Сімейного кодексу України. Судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою непрацездатну матір. Згідно із статтею 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, враховуючи вимоги закону, що позивач є непрацездатною і хоча отримує пенсію за віком, однак потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним і має обов`язок утримувати непрацездатну матір, а також беручи до уваги, що донька позивача також надає їй матеріальну допомогу, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти, однак в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Так, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Кушнеренко Євген Юрійович на підставі договору № 85 про надання правової допомоги від 13 червня 2022 року (а.с. 41). Квитанцією до прибуткового касового ордера № 85 від 13 червня 2022 року підтверджується сплата позивачем адвокату Кушнеренку Євгену Юрійовичу 3000 грн. за договором № 85 про надання правової допомоги від 13 червня 2022 року (а.с. 39). Нормами частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із\~частинами першою,\~другою статті\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються:\~1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача;\~2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою\~статті 141\~ЦПК України\~встановлено,\~що при\~вирішенні питання\~про розподіл\~судових витрат\~суд враховує:\~1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3)\~поведінку сторонни\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, відповідач не заявляв про неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу, а позивачем документально підтверджено їх понесення, а тому суд знаходить підстави для стягнення таких витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, як це визначено частиною другою статті 141 ЦПК України. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір. Крім того, на підставі статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial