Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (далі ТОВ «КОШЕЛЬОК»), треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 26 липня 2021 року між нею ТОВ «КОШЕЛЬОК» було укладено кредитний договір № 2996601160-409361. 10.02.2022 позивачу стало відомо про постанову про відкриття виконавчого провадження № 68459653 від 02.02.2022, яка була винесена приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем. Як зазначено в позовній заяві жодних документів щодо відкриття виконавчого провадження [PERSON] не отримувала. 10.02.2022 позивач, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 68459653, дізналась що на підставі заяви ТОВ «КОШЕЛЬОК» відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь відповідача на підставі виконавчого напису № 12602 від 17 грудня 2021 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, заборгованості у розмірі 12\~128,00 грн., з яких: 3\~410,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 8\~118,00 грн. заборгованість по відсоткам; 600 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Як вказано в позовній заяві, на адресу [PERSON] не надходило ані від відповідача, ані від будь-яких інших юридичних осіб письмової вимоги про усунення порушень в частині виконання умов кредитного договору. Більш того, згідно виконавчого напису сума відсотків значно перевищує суму заборгованості, що не може вважатись безспірною вимогою. Позивач вважала, що виконавчий напис № 12602 від 17 грудня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено з грубими порушеннями Порядку вчинення нотаріальних дій, і як наслідок, неправомірно відкрите виконавче провадження відносно позивача, у зв`язку з чим просила суд визнати його таким, що не підлягає виконанню, судові витрати покласти на відповідача. 22 лютого 2022 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.02.2022 було задоволено заяву позивача про забезпечення позову, а саме зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, зареєстрованого в реєстрі 17.12.2021, реєстровий номер № 12602, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 68459653, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем. В судове засідання 01.08.2022 позивач не з`явилась, в заяві від 17.05.2022 за вх. № 11225 просила суд розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача, треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у передбачений законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву, а треті особи - на подання пояснень по суті спору. Документи, що послугували підставою для вчинення вищезазначеного виконавчого напису суду не надані. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено\~в судовому\~засіданні, 26 липня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «КОШЕЛЬОК», що здійснює свою діяльність на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК номер 814 від 01.11.2016, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за рішенням від 01.11.2016 № 2742, реєстраційний номер 13103516, було укладено кредитний договір № 2996601160-409361, згідно п. 1.1 якого Кредитодавець (ТОВ «КОШЕЛЬОК») зобов`язувався надати Позичальнику ( [PERSON] ) кредит у сумі 4\~500 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язувався повернути Кредит а сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Згідно п. 2.1 вищезазначеного договору кредит надавався строком на 14 (чотирнадцять) днів, початком якого є дата підписання, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок Кредитодавця. 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем за реєстровим номером 12602 вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» в розмірі 12\~128,00 грн., з яких: 3\~410,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 8\~118,00 грн. заборгованість по відсоткам; 600 грн. плата за вчинення виконавчого напису; стягнення заборгованості проводилось за період з 26.07.2021 по 01.12.2021. 02 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем було відкрито виконавче провадження № 68459653 про примусове виконання виконавчого напису № 12602, виданого 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» на загальну суму 12\~128,00 грн. 02 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем за виконавчим провадженням № 68459653 було накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках боржника [PERSON] . За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України\~\~від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 26.11.2014 постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 до Переліку були внесені відповідні зміни. Так, вищезазначеною постановою Кабміну № 662 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та п. 2 наступного змісту: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вказані постанови були опубліковані в Офіційному віснику України від 21.03.2017, № 23, стор. 156, від 24.11.2017, № 92, стор. 272. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження\~№ 12-5гс21). Згідно листа заступника Міністра з питань державної реєстрації «Щодо вчинення виконавчих написів» від 25.06.2020 за № 5235/19.5.6/32-20, виконавчі написи можуть вчинятися на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 17 грудня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження\~\~№ 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі\~ № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Відповідно до вимог\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За змістом\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005). Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення\~Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні виконавчого напису про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем за № 12602 від 17.12.2021, таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. На підставі положень\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне в зв`язку із задоволенням позову стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при зверненні до суду судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15,18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 34, 87, 89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 ,

Outcome: approved