Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, [INFO] померла її донька [PERSON] . Згідно складеного заповіту від 28 вересня 2012 року спадкоємцем на все рухоме та нерухоме майно, що належало померлій на дату смерті, є позивачка. Позивачка звернулася\~до Першої\~Криворізької державної\~нотаріальної контори\~Дніпропетровської області\~ з\~заявою про\~видачу Свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~в зв`язку\~з чим\~було заведено\~спадкову справу\~№ 35-2013.\~23.07.2013\~після смерті\~доньки [PERSON] \~задля отримання\~свідоцтва про\~право на\~спадщину та\~в зв`язку\~із втратою\~оригіналу договору\~про надання\~у безстрокове\~користування земельної\~ділянки для\~будівництва індивідуального\~житлового будинку\~на праві\~приватної власності\~від 14\~травня 1990\~року, посвідченого державним нотаріусом Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, в.о. державного нотаріуса Криворізької філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Оксамитною Н.В. було видано дублікат договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку серії ВТС №948447, за реєстром № 253, в якому було допущено технічну помилку та замість [ADDRESS] , зазначено [ADDRESS] . Постановою нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. від 14.02.2020 було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] так як, в наданих нотаріусу правовстановлюючих документах існують розбіжності в юридичній адресі нерухомості. У\~зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно,\~позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини і тому вимушена\~звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Просить позовні вимоги задовольнити. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від представника виконкому Центрально-Міської районної у місті ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, зазначив, що покладається на думку суду, просить суд винести законне рішення. Від третьої особи: Першої Криворізької державної нотаріальної контори надійшла заява, в якій просила розгляд справи провести без представника контори. Відповідно до ч.2\~ст.247ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1216,\~1217,\~1218,\~1222,\~1241,\~1258,\~1267,\~1268,\~1269 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Так, судом встановлено, що\~\~ [INFO] померла донька позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно інформації витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00011751880 від 12.02.2013, матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Згідно інформації витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00011751988 від 12.02.2013, [PERSON] до державної реєстрації шлюбу мала прізвище « [PERSON] ». Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] належала земельна ділянка площею 0, 0675 гектарів з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку і господарських споруд на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 126074 від 19.02.2002. Житловий будинок належав померлій на підставі дублікату договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку серії ВТС №948447, ВТС № 948448 від 23.07.2013, посвідчений державним нотаріусом Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, в.о. державного нотаріуса Криворізької філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Оксамитною Н.В. за реєстром № 253, виданого замість втраченого договору про надання про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 14 травня 1990 року, посвідченого Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 07.06.1990 за реєстром №3-1524 та реєстраційного посвідчення, виданого Криворізьким бюро технічної інвентаризації від 10.03.2000. Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. від 14.02.2020 було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] так як, в наданих нотаріусу правовстановлюючих документах існують розбіжності в юридичній адресі нерухомості. Зокрема, в документах, що підтверджують право власності на спадкове майно існують розбіжності, а саме: в договорі від 23.07.2013 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку зазначена адреса як [ADDRESS] , а згідно наданого технічного паспорту ФОП [PERSON] від 15.01.2022 адреса значиться [ADDRESS] . Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 126074, адреса зазначена [ADDRESS] . Згідно з архівною довідкою виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради №187 від 29.05.2014 вбачається, що відповідно до рішення виконкому Криворізької міської Ради депутатів трудящих від 28.10.1975 №350 «Про впорядкування назв площ, та провулків» [ADDRESS] . Інша інформація щодо зміни нумерації будинків у виконкомі відсутня. Згідно акту Державної технічної комісії по прийманню в експлуатацію індивідуального житлового будинку, господарських та побутових споруд житловий будинок загальною площею 168,8 кв.м., житловою площею 56,2 кв.м., І замощення, №1-2 забори, що розташований у [ADDRESS] було прийнято в експлуатацію та видано [PERSON] Криворізьким бюро технічної інвентаризації 10 березня 2000 року реєстраційне посвідчення про право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно довідки Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» № 136688 від 13.11.2014, відповідно до даних архівної справи станом нва 31.12.2012 право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в КП « ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 261, сторінка № 328, запис № 62728 на ім`я [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідчений 07.06.1990 Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3-1524, акт державної технічної комісії по прийманню в експлуатацію індивідуального житлового будинку, господарських та побутових споруд, затверджений інспекцією держархбутконтролю від 11.02.2000. [INFO] померлій [PERSON] на підставі рішення виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів № 1167 від 14.11.2001 видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0675 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, на заяву-звернення позивача до Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради від 21.02.2020 щодо внесення змін в адресу об`єкта нерухомого майна, а саме: житловий будинок, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 120000000:08:327:0025 за адресою: [ADDRESS] , було видано наказ № 98-Р від 20.03.2020, згідно якого адреса зазначеного об`єкта нерухомого майна була упорядкована та заначена наступа адреса: [ADDRESS] . Також, судом встанволено, що 21.01.2015 Криворізьким бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] . Згідно проведеної інвентаризації було виявлено самочинно збудовано: реконструкція житлового будинку «А-2» (2002 рік), баня «Б» (2002 рік). За рахунок проведення реконструкції загальна площа приміщень житлового будинку «А-1» змінилась з 56,2 кв.м, на 108,3 кв.м. Самочинно збудоване нерухоме майно померлою [PERSON] за її життя не було введено в експлуатацію відповідно до положень діючого законодавства, та як наслідок не було оформлене та зареєстроване за нею право власності на нього. Вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайнім засобом захисту права власності особи за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41\~Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст. 334 ЦК України\~якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.14 Конституції України\~право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 331 ЦПК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає при умовах завершення його будівництва, введення його в експлуатацію та державної реєстрації права власності на нього. До завершення законного будівництва особа вважається власником матеріалів, які були використанні в процесі створення цієї нерухомості. Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до звершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до норм ч. 5ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст.\~1296\~ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Враховуючи, що єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] є її мати - [PERSON] , беручи до уваги те, що позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку та житловий будинок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved