Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

У серпні 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» про повернення грошових коштів, набутих безпідставно. Позивач обґрунтовуючи подану заяву зазначає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 01.02.2021 вчинено виконавчий напис за № 1264 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Платінум Фінанс» заборгованості за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ЗАТ «Альфа банк» від 24.09.2008 № 500173272. 30.09.2009 згідно договору факторингу, право вимоги боргу було відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи». Згідно договору факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.2012, укладеному між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за кредитним договором № 500173272 від 24.09.2008 року, укладеним з ЗАТ «Альфа банк» було відступлено ТОВ «Купер Прайс». Згідно договору факторингу № 0109/2020 від 01.09.2020, укладеним між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платінум Фінанс», право вимоги за кредитним договором № 500173272 від 24.09.2008, укладеним з ЗАТ «Альфа банк» було відступлено ТОВ «Платінум Фінанс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.05.2009 по 16.12.2020 року, сума заборгованості складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 22 074,51 грн, суми заборгованості за відсотками - 00,00 грн, загальна сума заборгованості становить 22 074,51 грн. Виконавчий напис звернут до примусового виконання та в травні 2021 року позивач виявила, що з її пенсії було списано 1653,54 грн. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 01.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Буждиганчук Євдокії Юріївни, зареєстрований в реєстрі за №1264. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в сумі 1653,54 грн., судові витрати. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.08.2022 було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач у строк встановлений в ухвалі суду відзив не надав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 01.02.2021 вчинено виконавчий напис за № 1264 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Платінум Фінанс» заборгованості за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ЗАТ «Альфа банк» від 24.09.2008 № 500173272. 30.09.2009 згідно договору факторингу, право вимоги боргу було відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи». Згідно договору факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.2012, укладеному між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за кредитним договором № 500173272 від 24.09.2008 року, укладеним з ЗАТ «Альфа банк» було відступлено ТОВ «Купер Прайс». Згідно договору факторингу № 0109/2020 від 01.09.2020, укладеним між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платінум Фінанс», право вимоги за кредитним договором № 500173272 від 24.09.2008, укладеним з ЗАТ «Альфа банк» було відступлено ТОВ «Платінум Фінанс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.05.2009 по 16.12.2020 року, сума заборгованості складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 22 074,51 грн, суми заборгованості за відсотками - 00,00 грн, загальна сума заборгованості становить 22 074,51 грн. 01.03.2021 ТОВ «Платінум Фінанс» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пімахової Д.В. з заявою про примусове виконання виконавчого напису вчиненого 01.02.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 1264, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пімаховою Д.В. від 01.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64676451 з виконання оспорюваного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пімаховою Д.В. від 13.04.2021 звернено стягнення на пенсію [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 01.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Буждиганчук Євдокії Юріївни, зареєстрований в реєстрі за №1264. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в сумі 1653,54 грн., судові витрати. Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач просить захистити її права шляхом стягнення коштів, відрахованих з її пенсії на підставі виконавчого напису, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню в сумі 1653,54 грн. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Частиною третьою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: - повернення виконаного за недійсним правочином; - витребування майна власником із чужого незаконного володіння; - повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; - відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17). Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Крім того згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17). Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17). Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19. У спорі, що вирішується за вимогами про повернення грошових коштів, як виконаного за недійсним (нікчемним) правочином на підставі пункту 1 частини третьої статті 1212 ЦК України, сторонами цього спору: позивачем та належним відповідачем; як правило є сторони недійсного (нікчемного правочину), що здійснили односторонню або двосторонню (взаємну) передачу відповідного майна/грошових коштів. При цьому позивач та належний відповідач у такому спорі визначається предметом вимоги, тобто предметом, повернення якого як виконаного за недійсним (нікчемним) правочином вимагається як безпідставно набуте майно/грошові кошти. З урахуванням положень частини 5 статті 216 ЦК України позивачем також може бути будь-яка заінтересована особа. Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України вбачається, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З наданих доказів встановлено, що відбулось стягнення коштів, відрахованих з пенсії позивача на підставі виконавчого напису, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню в сумі 1653,54 грн. Вирішуючи справу суд приймає до уваги той факт, що перерахування коштів відповідачу здійснювалося на виконання зобов`язань за виконавчим написом, який вчинений 01.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Буждиганчук Євдокії Юріївни, зареєстрований в реєстрі за №1264. Відтак, оскільки кошти вносились позивачем на виконання виконавчого напису, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1653,54 грн., є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Outcome: approved