Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

10 серпня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із заявою окремого провадження, в якій просить суд встановити факт перебування дитини на утриманні та самостійного виховання дитини батьком. В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що 06 вересня 2002 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням суду шлюб між заявником та [PERSON] було розірвано. Також між ними було досягнуто домовленість щодо місця проживання дітей, а саме що [PERSON] проживатиме з батьком, а донька [PERSON] - з матір`ю. З 2020 року заявник самостійно виховує сина [PERSON] , у зв`язку з чим та для можливості вивезення дитини за кордон заявник просить суд встановити факт перебування [PERSON] на утриманні батька [PERSON] та самостійного виховання [PERSON] його батьком. (а.с.1-2) Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2022 року справу окремого провадження було призначено до розгляду в судовому засіданні на 07 вересня 2022 року. (а.с.13) 07 вересня 2022 року від представника заінтересованої особи Дніпровської міської ради надійшли письмові пояснення. (а.с.18-21) В судове засідання 07 вересня 2022 року з`явився представник заінтересованої особи, заявник в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному судовому засіданні було ухвалено долучити письмові пояснення заінтересованої особи до матеріалів справи та відкласти розгляд справи на 16 вересня 2022 року для повторного виклику заявника. (а.с.25) В судовому засіданні 16 вересня 2022 року за участю заявника та представника заінтересованої особи було розпочато розгляд справи по суті, з`ясовано думку сторін щодо заяви, досліджено письмові докази та оголошено перерву до 23 вересня 2022 року для виклику дитини заявника. (а.с.29) В судовому засіданні 23 вересня 2022 року за участю заявника та представника заінтересованої особи було залучено в якості заінтересованої особи дитину заявника [PERSON] , з`ясовано його думку щодо заяви та завершено розгляд справи по суті. Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2002 року, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції міста Донецька, про що було зроблено відповідний актовий запис № 333 та видано свідоцтво про укладення шлюбу. (а.с.4) Від подружнього життя, [INFO] в них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 квітня 2005 року, зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 249. (а.с.6) Також від подружнього життя, [INFO] в них народилася донька [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду місті Маріуполя Донецької області від 25 вересня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с.4-5) Також між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленість щодо місця проживання дітей, а саме що спільний син [PERSON] за домовленістю батьків постійно мешкає з батьком [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1202-5001932652/14620 та № 1202-5001932867/14622 від 28.07.2022. (а.с.а.с.8,\~9) Також цей факт підтвердив у судовому засіданні і сам [PERSON] . Відповідно до ч.1ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як вбачається з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, перебування фізичної особи на утриманні. Таким чином, факт самостійного утримання та виховання батьком, [PERSON] , [INFO] , дитини [PERSON] , [INFO] , підтверджується зібраними у справі документами. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1 та ч.2 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає, що оскільки учасники справи дійшли спільної згоди щодо визначення місця проживання, виховання та утримання сина, крім того, в разі задоволення заяви не виникає спору про право, а тому в такому випадку суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved