Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є власником зазначеної нерухомості, у якій зареєстрований її зять, однак фактично там не проживає. Наразі факт реєстрації останнього перешкоджає заявнику у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та відповідно без проведення фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач відзиву на позов не подавав, хоча був належним чином та завчасно проінформований про існування даного судового спору. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянкою України, отримувала код платника податків і при зверненні до суду сплатила судовий збір. Крім цього, позивач власником житлового будинку [ADDRESS] з 22 лютого 2007 року. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 16 січня 1995 року, однак фактично не проживає в ньому з 2000 року. Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1, ст. ст. 15-16 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які не проживають разом з ним в будинку (квартири), що йому належить, користується жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, а також усталену судову практику з даних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенні позову з огляду на наступне. Так, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має інше житло, окрім спірного, хоча це відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Позивачем не доведено порушення її прав власника на житловий будинок тим, що там зареєстрований відповідач. Таким чином, судом не встановлено нагальної суспільної необхідності для застосування таких обмежень права на повагу до житла, які зазначені у позовній заяві, тому, задовольняючи вимоги позивача, втручання в зазначене право відповідача не буде пропорційним, переслідуваній легітимній меті. Більше того, реєстрація місця проживання відповідача у зазначеному домоволодіння здійснена задовго до набуття права власності позивачем на дане майно. Останнє свідчить про існування факту реєстрації місця проживання відповідача на дане майно станом на момент набуття права власності на будинок і угоди при вселенні відповідача на дослідження надано не було. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed