Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивач акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.12.2019 року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та відповідачем укладено кредитний договір №CL-244135. Згідно з указаним договором позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Однак, зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим позивач набув право на дострокове стягнення заборгованості, проте відповідну письмову вимогу позивача відповідач проігнорувала, заборгованість за кредитним договором не сплатила. Станом на 04.10.2021року заборгованість відповідача складає 180593,91 гривень, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 146190,14 гривень, заборгованість за відсотками - 34403,77 гривень. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 180593,91 гривень, сплачений судовий збір, а також витрати на правову допомогу у розмірі 13% від ціни позову та фіксовану суму 1400 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача АТ «Кредобанк» не з`явився, попередньо надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, відзиву на позов не подавала. На підставі вимог статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 03.12.2019року між АТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №CL-244135 (далі - Договір). Відповідно до п. 2.1. Договору сума кредиту становить 200000 гривень. Згідно з п. 2.3. Договору строк кредитування становить 60 місяців терміном до 02.12.2022 року. Пунктом 4.1. Договору за користування кредитом передбачено сплату позичальником банку відсотків за процентною ставкою 35% річних. Відповідно до п. 4.2. Договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п. 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Згідно з п. п. 6.1., 6.2., 6.3. Договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (Додаток №1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 9108 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятися за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 03.12.2019 року по 02.12.2022 року погашаються в однаковому порядку. Позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2. кредитного договору). Позивач свої обов`язки за кредитним договором №CL-244135 від 03.12.2019 року виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у розмірі 200000грн., що підтверджується меморіальними ордерами №69740361 від 03.12.2019 року на суму 24999,98грн., №69740363 від 03.12.2019 року на суму 175000,02 грн. Відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку з 3.12.2019 року по 04.1.2021 року, внаслідок чого у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором. Згідно з випискою та наданим банком розрахунком заборгованості за договором кредиту №CL-244135 від 03.12.2019 року станом на 04.10.2021 року розмір заборгованості відповідача складає 180593,91 гривень, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 146190,14 гривень, заборгованість за відсотками - 34403,77 гривень. 29.09.2021 року банк направив [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань - сплату заборгованості за кредитним договором. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як слідує зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом установлено, що відповідачем було прострочено повернення чергової частини кредиту, у зв`язку з чим банк набув права вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 04.10.2021 року становить 180593,91 гривень, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 146190,14 гривень, заборгованість за відсотками - 34403,77 гривень. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач у судове засідання не з`явилася та не надала суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Таким чином судом установлено порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості в розмірі 180593,91 гривень, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 146190,14 гривень, заборгованість за відсотками - 34403,77 гривень. У зв`язку з задоволенням позову слід вирішити питання про розподіл судових витрат. Так, у позовній заяві позивач просив стягнути понесений позивачем судовий збір у розмірі 2708,91 грн., а також судові витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з аналізом справи, побудови стратегії дій по справі та написання позовної заяви, супровід представника в судових засіданнях, розмір яких визначається у розмірі фіксованої суми 1400 грн. та 13% від ціни позову. Понесений позивачем судовий збір у розмірі 2708,91 грн. документально підтверджений квитанцією про його сплату, а тому підлягає стягненню з відповідача в користь позивача в повному обсязі відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підтвердження ж витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано лише копію договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2021 року, укладеного між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Аксіліум», в особі керуючого партнера Мужика Назара, та довіреність №12201 від 26.10.2021 року. Копія цього договору не виконана належним чином, не містить усіх сторінок договору, перша сторінка містить визначення термінів, а наступна починається з частини тексту, яка логічно та послідовно не узгоджується з попередньою сторінкою. Наступний абзац другої сторінки містить нумерацію 3.6 - 4.4.2, третя сторінка - нумерацію абзаців 4.5 - 5.1.4, проте її текст не є логічно завершеним, а остання сторінка договору містить лише дані про клієнта та виконавця і їх підписи. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, враховуючи, що представником позивача не надано доказів про надання йому правничої (правової) допомоги, зокрема не надано повного тексту договору про надання правової допомоги та опису виконаних робіт, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу стягненню із відповідача в користь позивача не підлягають.

Outcome: approved