Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько. Позивачка, як єдиний спадкоємець, прийняла спадщину, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. 12.04.2021 постановлена ухвала про відкриття провадження по справі. У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді Коваленка К.В. від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області №980 від 16.08.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 13.12.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С., відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 28.04.2022 від позивача надійшла заява про заміну відповідача Семенівської Сільської ради Баришівського району Київської області на належного відповідача Студениківську об`єднану територіальну громаду та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. 04.05.2022 ухвалою суду Суд замінив неналежного відповідача Семенівську Сільську раду Баришівського району Київської області на Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області. 05.07.2022 від позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. 07.07.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.09.2022 о 09 год. 00 хвилин. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи був належним чином повідомлений шляхом направлення електронного повідомлення. Від позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15.11.2019. Єдиним спадкоємцем майна покійного [PERSON] є позивач - [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.04.2009. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 05.03.2011 позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 24.03.2018 позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На дату звернення з позовною заявою брат позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 04.07.2010, та померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 29.03.2008. Після смерті батька у передбачений законом спосіб позивач прийняла спадщину після [PERSON] , проте державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (копія відмови нотаріуса буде мною надана суду). Зважаючи на те, що у встановленому Законом порядку оформити право власності на квартиру [ADDRESS] за покійним спадкодавцем неможливо, державним нотаріусом було запропоновано позивачу звернутись до суду з позовом про визнання права власнсоті на майно в порядку спадкування. У відповідності до Виписки з погосподарської книги Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області від 09.12.2020 року в Погосподарській книзі сільської ради № 8 міститься запис № 709, згідно якого за моїм батьком, [PERSON] на праві власності зареєстровано квартиру [ADDRESS] . Таким чином за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно за померлим [PERSON] , позивач як спадкоємець не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку. Разом з тим, за наявності запису в погосподарській книзі Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області про належність нерухомого майна [PERSON] , мої спадкові права підлягають захисту в судовому порядку. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) міститься важливе положення: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо спадкоємець подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) передбачено, що прийняте спадкове майно визнається власністю спадкоємця з часом відкриття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13: Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Відповідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. При цьому пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Також статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого батька, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, право позивача підлягає захисту. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved