Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

В квітні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 39 000,60 грн. Позов мотивований тим, що 23.07.2019 року між ПрАТ "СК"АСКО ДС" та [PERSON] , було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, який оформлено полісом АО/1733469 . Згідно вказаного полісу забезпеченим транспортним засобом є VOLKSWAGEN GOLF д/н [NUMBER] ; страхова сума (ліміт відповідальності) страховика за шкоду, заподіяну майну, 100 000 грн.; франшиза - 0,00 грн. 25 липня 2019 року у м. Ірпінь, Київської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілія VOLKSWAGEN GOLF д/н [NUMBER] , яким керував під час скоєння ДТП [PERSON] , та автомобіля TOYOTA CAMRY д/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . У дорожньо-транспортній пригоді винним було встановлено водія автомобіля VOLKSWAGEN GOLF д/н [NUMBER] , [PERSON] , який рухаючись заднім ходом, не дотримався безпечної дистанції в русі, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль марки TOYOTA CAMRY д/н [NUMBER] , після чого зник з місця ДТП та порушив правила дорожнього руху та ст.ст. 122-4,124 КУпАП, про що свідчить постанова Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/6037/19 Відповідно до Звіту про оцінку колісно транспортного засобу №19/07/346/190731 від 13.08.2019 р. матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля TOYOTA CAMRY д/н [NUMBER] , складає 46800,72 грн. За спричинені збитки власнику автомобіля TOYOTA CAMRY д/н [NUMBER] ПрАТ "СК АСКО ДС" перерахувало страхову виплату в розмірі 39000, 60 грн. Сума розрахована таким чином 46800,72 / 1,2= 39000,60 з вирахуванням ПДВ (Тридцять дев`ять тисяч грн. 60 коп.) про що свідчать заява [PERSON] про відшкодування шкоди, страховий акт №897/19ГО від 28.08.2019 р., платіжне доручення № 12910 від 28.08.2019 р. Провадження у справі відкрито ухвалою 23.10.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи порвідомлений відповідно до вимог закону, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. г), п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Судом встановлено, що 25 липня 2019 року у м. Ірпінь, Київської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілія VOLKSWAGEN GOLF д/н [NUMBER] , яким керував під час скоєння ДТП [PERSON] , та автомобіля TOYOTA CAMRY д/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 14.08.2019 р. [PERSON] визнано винною в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль TOYOTA CAMRY, д/н [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. 28.08.2019 року страховиком складено Страховий акт № 897/19 ГО від 28.08.2019 року, відповідно до якого платіжним дорученням № 12910 від 28.08.2019 року виплачено страхове відшкодування в розмірі 39 000,60 грн. Таким чином, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування позивач поніс витрати. Відповідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, суд вважає, що позивач отримав право регресної вимоги до відповідача в межах розміру сплаченого страхового відшкодування в сумі 39000,60 грн. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 993, 1166, 1191, 1194 ЦК України, ст.27 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved