Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості. В позовній заяві зазначено, що 07.11.2017 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № VPr-81678, згідно з яким відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 62100,00 грн. на строк до 04.11.2022 року, за процентною ставкою 39,99 % річних. Відповідно до п. 2.4 договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби позичальника в сумі 30032,47 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Кредобанк» в сумі 32067,53 грн. Відповідно до п. 2.5 Договору для обліку виданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Всупереч вимогам кредитного договору № VPr-81678 від 07.11.2017 року відповідач порушує зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості в терміни, встановлені кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 28.09.2021 року становить 64285,2985 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~41977,11 грн.; заборгованість за відсотками\~22708,18 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, оскільки договір було укладено в інтересах сім`ї. З підписаної відповідачем анкети-заяви вбачається, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Позивач зазначає, що якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за вказаним кредитним договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність у законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. З огляду на зазначене, позивач просив стягнути заборгованість по кредитному договору солідарно з відповідачів. Викладене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Представник позивача надав клопотання, в якому просив суд розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, однак періодично надавав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою та у зв`язку із зайнятістю на роботі, однак належних та допустимих доказів суду надано не було. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, однак повідомлялася належним чином. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів. Суд враховує, що дана справа перебуває у провадженні суду з грудня 2021 року, тобто майже 9 місяців. Відповідач не скористався правом подати відзив на позовну заяву, клопотань про витребування чи долучення до матеріалів справи будь-яких додаткових доказів від нього також не надходило. Суд вважає, що поведінка відповідача зумовлює затягування строків судового розгляду, вирішення справи по суті. Нормами\~ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті (ч. 2\~ст. 210 ЦПК України), судом вжиті всі заходи щодо розгляду справи та повідомлення учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про умисне затягування розглядом справи та неявки в судові засідання без поважних причин відповідачів. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов такого висновку. Згідно з вимогами ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Статтею 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 599 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~визначено що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 07.11.2017 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № VPr-81678, згідно з яким відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 62100,00 грн. на строк до 04.11.2022 року. Відповідно до п. 1.1. договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання , а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані, в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до п. 2.4 договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби позичальника в сумі 30032,47 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Кредобанк» в сумі 32067,53 грн. Відповідно до п. 2.5 Договору для обліку виданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Згідно із п. 4.1 кредитного договору № VPr-81678 від 07.11.2017 року за користування кредитними коштами позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 39,99% річних. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом факт/360 (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою , визначеною в п. 4.1 договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього (п. 6.1 кредитного договору). Згідно із п. 6.9 кредитного договору, банк, у випадках передбачених п. 3.3. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальником на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Отримання в позику відповідачем [PERSON] у позивача кредитних коштів в сумі 62100,00 грн. підтверджується меморіальним ордером № 65566337 від 07.11.2017 року та меморіальним ордером № 65565898 від 07.11.2017 року. Позичальник підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодився з його умовами. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка, згідно розрахунків позивача станом на 28.09.2021 року становить 64285,2985 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~41977,11 грн.; заборгованість за відсотками\~22708,18 грн.. 28.07.2021 року позивач направив відповідачу досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань вих. № 30542/2021 від 28.07.2021 року про необхідність повернення кредиту у повній непогашеній сумі та сплати всіх нарахованих і несплачених процентів за користування кредитом, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та списку № 1 згрупованих відправлень Укрпошта Експрес. Вказана вимога залишена позичальником без уваги. За викладених обставин, суд приходить до висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту в сумі 41977,11 грн. та нарахованим відсоткам в сумі 22708,18 грн., яка і підлягає стягненню. Вказана заборгованість є перед судом доведеною та такою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Щодо солідарного стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно анкети-заяви фізичної особи на отримання готівкового кредиту № VPr-81678 від 07.11.2017 року [PERSON] перебува у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Обґрунтовуючи вимогу про солідарне стягнення заборгованості з обох відповідачів Банк у позові посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07 жовтня 2020 року (справа № 205/5882/18). Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року (справа № 205/5882/18) з посиланням на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року (справі № 14-712цс19) та в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 09 вересня 2020 року (справі № 14-127цс20), зроблений висновок такого змісту: «За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном». У справі, переглянутій Верховним Судом, встановлені такі фактичні обставини: «[PERSON] надала згоду своєму чоловікові [PERSON] на отримання кредиту іпотеки з наданням в іпотеку домоволодіння [ADDRESS] на умовах, йому відомих і на його розсуд (нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 25 жовтня 2007 року)». «Кредитний договір укладений [PERSON] з метою придбання домоволодіння [ADDRESS]». Тобто у справі № 205/5882/18 судами встановлено, що один із подружжя за письмовою згодою іншого подружжя отримав кредит для придбання житла у спільну власність. Такі обставини, поза розумним сумнівом, вказують на те, що правочин (кредитний договір) вчинений одним із подружжя в інтересах сім`ї, а тому обидва подружжя несуть солідарну відповідальність за цим правочином. За змістом положень ст. 12, ст. 13, ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Кожна із сторін зобов`язана довести належними і допустимими доказами ті, обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не може збирати докази, що стосуються спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судоми у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Подані банком письмові докази не дають суду підстав визнати доведеним те, що кредитний договір укладений в інтересах сім`ї, оскільки, як слідує зі змісту цього договору, він укладений для реалізації поточних потреб позичальника. Як встановлено судом договору поруки [PERSON] не підписувала, доказів того, що договір був укладений в інтересах сім`ї матеріали справи не містять, а тому підстави для задоволення позову АТ «Кредобанк» у частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] відсутні. Таким чином, в задоволенні позовних вимог АТ «Кредобанк» до [PERSON] слід відмовити. Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № VPr-81678 від 07.11.2017 року в розмірі 64685,29 грн., з яких 41977,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22708,18 грн.\~заборгованість за відсотками. Щодо стягнення з відповідача витрат позивача на правову професійну допомогу в розмірі 6468,55 гривень (10% від ціни позову) суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Долучена до позовної заяви копія договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, укладеного між АТ «Кредобанк» та АО «Бізнес і право» не є доказом понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката Павленко С.В. у вищевказаній сумі. Будь-яких інших доказів понесення таких витрат, зокрема акту про виконані роботи (додаток № 5 до договору), акту прийому-передачі документів (додаток № 6 до договору), платіжного доручення про сплату гонорару тощо матеріали справи не містять, а тому правові підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката відсутні. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved