Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів та просить суд проголосити рішення котрим встановити, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Суворовський відділ держаної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі (м. Одеса, 65069, бул. Десантний 14, код ЄРПОУ 37947480) виключити з актового запису № 984 від 07.07.2021р. про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) відомості про батька [PERSON] , [INFO] , місце народження: смт. Іванівка, Антрацитівський район, Луганська область, Україна; Суворовський відділ держаної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі внести відповідні зміни до актового запису № 984 від 07.07.2021 року про народження [PERSON] [INFO] , а саме зазначити батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, змінивши прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, місце народження та дату народження дитини залишити без змін. Вимоги позову обґрунтувала тим, що позивачка [PERSON] є внутрішньо-переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи від 13.03.2020 р. [PERSON] 25 червня 2012 року було укладено шлюб з громадянином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.06.2012 року. У зазначеному шлюбі стосунки між подружжям тривали 9 років. Однак шлюбні стосунки між [PERSON] та [PERSON] погіршились, спільне проживання стало не можливим, унаслідок чого шлюб було розірвано на окупованій території України. Одразу після розлучення [PERSON] переїхала до Одеси та з січня 2020 року почала нові стосунки з громадянином [PERSON] , одразу після чого від нього завагітніла та почала спільно проживати з ним у цивільному шлюбі. У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася спільна дитина, про що свідчить свідоцтво про народження дитини від 07.07.2021 року. Оскільки її біологічним батьком є [PERSON] , ним було надано заяву у якій він зазначає та визнає факт свого батьківства. Однак, як вбачається з відповіді Суворовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 29.01.2021 р. рішення Краснолучського міського суду про розлучення не було визнано на території України, у зв`язку з тим, що будь-який виданий акт на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює ніяких правових наслідків. Отже, рішення суду про встановлення факту розірвання шлюбу не буде підставою для проставлення відмітки про розірвання шлюбу в актовому записі про шлюб. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02.02.2021 р. по цивільній справі № 523/20099/20 за заявою [PERSON] за участю заінтересованої особи - Суворовського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про встановлення факту розірвання шлюбу на тимчасово окупованій території України, було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Заочним Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2021 р. по цивільній справі № 523/3933/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Оскільки у зв`язку з анексією у 2014 році частини території України та необхідністю у судовому порядку доводити в Україні факт розлучення на окупованій території з [PERSON] та тривалістю цих процедур, [PERSON] після народження дитини звернулася до Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі щодо внесення змін до внесення змін у свідоцтво про народження її дитини та зазначити [PERSON] батьком її сина, [INFO] , на що отримала письмову відповідь № 31/55-119 від 17.07.2021 р., в якій їй було роз`яснено, що вирішення цього питання можливо лише у судовому порядку, що спонукало позивача звернутися з цим позовом до суду. Враховуючи зазначене вище, позивач [PERSON] просила її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 21 вересня 2021 р. (а.с. 29) провадження по справі відкрито Суворовським районним судом м. Одеси та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті позову [PERSON] . (а.с. 84). Позивачка [PERSON] надала клопотання про можливість проведення розгляду справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 81). Відповідач [PERSON] надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. (а.с. 82). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув та про розгляд справи неодноразово повідомлявся на офіційному веб-сайті суду, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 50,83,85). Представник Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 44,63). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів [PERSON] та Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою позивача. (а.с. 81). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи,\~встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.03.2020 р. (а.с. 14). [PERSON] 25 червня 2012 року було укладено шлюб з громадянином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.06.2012 року. (а.с. 12). Однак шлюбні стосунки між [PERSON] та [PERSON] погіршились, спільне проживання стало не можливим, унаслідок чого шлюб було розірвано на окупованій території України. [PERSON] переїхала до Одеси, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, котра видана 13 березня 2020 року) та з січня 2020 року почала нові стосунки з громадянином [PERSON] , одразу після чого від нього завагітніла та почала спільно проживати з ним у цивільному шлюбі. У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася спільна дитина, про що свідчить свідоцтво про народження дитини від 07.07.2021 року. Оскільки її біологічним батьком є [PERSON] , ним було надано заяву у якій він зазначає та визнає факт свого батьківства. (а.с. 19). Однак, як вбачається з відповіді Суворовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 29.01.2021 р. рішення Краснолучського міського суду про розлучення не було визнано на території України, у зв`язку з тим, що будь-який виданий акт на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює ніяких правових наслідків. Отже, рішення суду про встановлення факту розірвання шлюбу не буде підставою для проставлення відмітки про розірвання шлюбу в актовому записі про шлюб. (а.с. 9,10). Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02.02.2021 р. по цивільній справі № 523/20099/20 за заявою [PERSON] за участю заінтересованої особи - Суворовського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про встановлення факту розірвання шлюбу на тимчасово окупованій території України, було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Заочним Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2021 р. по цивільній справі № 523/3933/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с. 7,8). Оскільки у зв`язку з анексією у 2014 році частини території України та необхідністю у судовому порядку доводити в Україні факт розлучення на окупованій території з [PERSON] та тривалістю цих процедур, [PERSON] після народження дитини від [PERSON] звернулася до Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі щодо внесення змін до внесення змін у свідоцтво про народження її дитини та зазначити [PERSON] батьком її сина, [INFO] , на що отримала письмову відповідь № 31/55-119 від 17.07.2021 р., в якій їй було роз`яснено, що вирішення цього питання можливо лише у судовому порядку. (а.с. 11,12). Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно вимог п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 постанови пленуму). Відповідно до статей 213,215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його ' вчинено) (п. 9 постанови Пленуму). Згідно вимог п. 3 вказаної постанови, справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. У п.1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5 зазначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Частиною 1 ст.134 Сімейного кодексу України на підставі заяв зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження Таким чином, Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є повноважним органом, який зобов`язаний внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Таким чином, на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved