Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Позивачка, через адвоката Спрінчака М.В.,\~який діє\~відповідно до\~Ордеру на\~надання правничої\~(правової)\~допомоги та\~на підставі\~договору про\~надання правової\~допомоги №12\~від 01.07.2022, звернулася до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнень, в якому просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №927392, виданого 14.06.2007 Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження від 05.05.2006 №199, та який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, за №010752200029, - [PERSON] , яка померла [INFO] . Також позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,8299 га, яка розташована на території Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:002:0416, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що\~ позивачка є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме вказана земельна ділянка площею 2.8299 га, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №927392. Позивачка вказує, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала з матір`ю. Нотаріусом їй відмовлено в оформлені спадщини з причин пропуску строку для її прийняття. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити з підстав викладених у ньому з урахуванням уточнень. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,8299 га, яка розташована на території Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:002:0416. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №927392 та інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 17.08.2022. Дата реєстрації права: 21.04.2015. Номер реєстрації права власності: 9444639. Позивачка є донькою спадкодавці, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Таким чином встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] .. Відповідно до акту депутата Кілійської міської ради Ізмаїльського райну Одеської області Пишненка Ю.В. від 17.08.2022 встановлено, що позивачка [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , таким чином прийнявши спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Встановлено, що оригінал правовстановлюючого документу, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №927392, за життя було втрачено. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Стаття 1268 ЦК України регламентує, що\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті матері, спадщину, яка належала спадкодавцю на праві власності та складається із земельної ділянки площею 2,8299 га, позивачка прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини, крім того, правовстановлюючий документ при житті спадкодавця було втрачено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial