Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги\~тим,\~що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.11.2002. Від шлюбних відносин неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття любові та поваги. З жовтня 2015 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Тривалий час вони не спілкуються, мешкають окремо та не цікавляться життя один-одного. Спільне господарство не ведуть. Спір про розподіл майна відсутній. Місце перебування відповідача невідоме, тому вони разом не мають можливості з`явитись до РАЦСу для розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб та залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Також судові витраи покласти на відповідача. Позивач в позовній заяві зазначила можливість розгляду справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надав. У зв`язку з тим, що позивач не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 09 листопада 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом №111, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09 листопада 2002 року. Від шлюбних відносин сторони неповнолітніх дітей не мають. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та не оспорюється сторонами. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилася, а відповідач у судове засідання не з`явився, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню, а позивачу відновлення дошлюбного прізвища. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений нею при зверненні до суду, у розмірі 992,40 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved