Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа: Універсальна Біржа "Південь", про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку. В обгрунтування позивач зазначає, що він та [PERSON] , в інтересах якого за дорученням діяла [PERSON] , 28.04.2000 року уклали договір № 176 купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку із земельною ділянкою по [ADDRESS] . Зазначений договір вони посвідчили в Первомайській філії Універсальної Біржі «Південь». Всі умови договору і [PERSON] , як покупець, і [PERSON] , як продавець, виконали, однак через незнання законодавства вони не знали, що договір потребує обов`язкового нотаріального посвідчення. [PERSON] зареєстрував право власності на житловий будинок у КП «Первомайське МБТІ». Також він зареєстрував в будинку місце проживання своє та членів своєї сім`ї. В даний час неможливо здійснити державну реєстрацію прав власності на будинок та земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки відсутній нотаріально посвідчений договор купівлі-продажу. Оформити договір нотаріально також неможливо через те, що [PERSON] є громадянином і проживає на території Російської Федерації, інформація про нього та зв`язок з ним наразі відсутні. За таких обставин просить визнати за ним право власності на житловий будинок та земельну ділянку. Ухвалою суду від 12.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 13.09.2022 року за клопотанням представника позивача було замінено первісного відповідача - [PERSON] , на належного - Первомайську міську раду Миколаївської області; визнано неналежною третьою особою та виключено з учасників справи Універсальну Біржу "Південь". На виконання ухвали суду про витребування доказів КП «Первомайське МБТІ» було надано суду інвентарну справу по об`єкту нерухомого майна по [ADDRESS] . Представник позивача - адвокат Сікорський М.М. надав заяву про розгляд справи у відсутність його та позивача; підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представниця міської ради надала заяву про визнання позову; просила розглянути справу у відсутність представника. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Сторонами не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Судом здійснено усі необхідні підготовчі дії, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне провести підготовче засідання на підставі наданих сторонами та витребуваних судом письмових доказів у відсутність сторін. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому засіданні. Судом встановлено, що 28.04.2000 року між [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якого за довіреності діяла [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 176, який був посвідчений Первомайською філією Універсальної Біржі «Південь». Згідно зазначеного договору [PERSON] продав належний йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.04.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-992, житловий будинок з земельною ділянкою та надвірними спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується копією зазначеного договору. Нотаріально договір не посвідчувався. Всі умови зазначеного договору сторонами виконані. Покупець передав продавцю обумовлену договором суму грошей, продавець надав йому житловий будинок із земельною ділянкою. На підставі зазначеного договору КП «Первомайське МБТІ» вчинено державну реєстрацію права власності позивача на будинок, реєстровий №5909, що підтверджується довідкою КП «Первомайське МБТІ» № 65/04-02-03 від 17.06.2022 року та копією реєстраційного посвідчення від 29.05.2000 року. Із копії домової книги вбачається, що місце проживання позивача та членів його сім`ї зареєстроване в будинку з 17.02.2021 року, що підтверджує те, що будинок перебуває у власності позивача. Згідно з Інформацією з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №303967611 від 30.06.2022 року право власності на будинок та земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано. Із інвентарної справи вбачається, що зазначений будинок та земельна ділянка, на якій його споруджено, на момент укладення договору дійсно належали продавцю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25.04.2000 року державним нотаріусом Першої первомайської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №2-992. [PERSON] за життя зареєстрував своє право власності на будинок в КП «Первомайське МБТІ», а державного акту на землю не отримав. Після укладення договору купівлі-продажу з [PERSON] відбулась реєстрація зміни власника будинку в МБТІ, що унеможливлює нотаріальне посвідчення договору в даний час. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. За приписами ст. 153 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Сторонами під час укладення даного договору не дотримано вимог ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних відносин) щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Тобто, у період укладення договору купівлі-продажу існувала колізія у законодавстві. Всі умови зазначеного договору сторонами виконані, при цьому сторони добросовісно вважали, що він не підлягає нотаріальному посвідченню. Оскільки [PERSON] повністю виконав умови договору купівлі-продажу та договір не визнавався судом недійсним з підстав недотримання нотаріальної форми, суд приходить до висновку, що [PERSON] правомірно набув право власності на житловий будинок та земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо його право оскаржується або не визнається іншою особою. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що всі умови договору купівлі-продажу сторонами виконані. В даний час не можливо нотаріально посвідчити договір, тому що відбулась реєстрація зміни власника будинку в МБТІ, а відсутність нотаріального посвідчення договору позбавляє власника можливості зареєструвати право власності на майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що позбавляє його можливості розпоряджатись майном. За таких обставин наявні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок та земельну ділянку, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved