Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

позивач [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] без шлюбу з 17 січня 2002 року (дата набуття нею права власності на частину будинку згідно договору дарування), і до дня його смерті [INFO] , тобто не менше як п`ять років до відкриття спадщини, та визнати її спадкоємцем четвертої черги [PERSON] , [INFO] , народився в м. Бориславі Львівської області, помер [INFO] в м. Бориславі Львівської області. У обґрунтування позову посилається на те, що будинок [ADDRESS] належав на праві спільної часткової власності: - 1/2 частина [PERSON] ; - 1/4 частина [PERSON] ; - 1/4 частина позивачці, [PERSON] . Фактично будинок складається з двох квартир, має два ізольовані входи в будинок, дві кухні. Квартира [ADDRESS] належить позивачці та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 частині квартири, або по 1/4 частині будинку. Квартира [ADDRESS] повністю належить [PERSON] , або 1/2 частина будинку. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, до спадкового майна належить 1/4 частина вказаного будинку. 11 березня 2004 року [PERSON] склав заповіт на користь позивача, посвідчений нотаріусом, згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно заповів позивачці, але, як свідчить постанова державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.10.2021 року № 379-02/21, цей заповіт змінений заповітом [PERSON] від 03.07.2012 на ім`я [PERSON] , його дочки. З часу смерті [PERSON] та відкриття спадщини ніхто із спадкоємців за законом чи за заповітом за оформленням спадщини не звертався. [PERSON] проживає в російській федерації. Позивач з нею спілкується по телефону, але вона не збирається оформляти спадщину, так як для неї, як громадянки Росії, оформлення цієї частини будинку дорого коштуватиме та й строк прийняття спадщини вона пропустила, минуло 7 років. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України позивач є спадкоємцем четвертої черги, спадщину після смерті [PERSON] прийняла, так як проживали вони разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Позивач заяв про відмову від спадщини не подавала, в жовтні 2021 року звернулася із заявою в Бориславську державну нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину, але Постановою державного нотаріуса від 08.10.2021 № 379-02/21 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що не подано необхідних документів для оформлення спадщини та не підтверджено родинні зв`язки зі спадкодавцем. З [PERSON] вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2001 року. З метою об`єднання для спільного проживання однією сім`єю позивач продала належну їй двохкімнатну квартиру в м. Трускавець і набула у власність 1/4 частину (фактично частину квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 17 січня 2002 року. Проживали вони разом як одна сім`я, вели спільне господарство, разом оплачували комунальні послуги, підтримували квартиру в належному стані, проводивши поточний ремонт, придбавали разом необхідні для проживання речі, товари, продукти харчування, зокрема: ними було придбано телевізор, супутникову антену, тюнер, холодильник, провели газифікацію і придбали газовий конвектор, бойлер, масляний обігрівач, меблі. [PERSON] з дружиною був розлучений, позивач у шлюбі не перебувала. [PERSON] призначена пенсія по інвалідності (III група) з 11 вересня 2002 року, а з 17 жовтня 2012 року перша група інвалідності «Б», за час їхнього з [PERSON] він працював на сезонних роботах протягом 4 місяців. [PERSON] пенсія по інвалідності (III група) призначена з 18.11.2003 року по 01.12.2004 року, а з 08.11.2004 року продовжена безтерміново, але позивач продовжувала працювати по березень 2009 року. Доходи їхні були незначними, а тому на придбання більшої частини техніки вони використали кошти, отримані нею з продажу квартири в м. Трускавець. [PERSON] часто хворів, перебував на стаціонарному лікуванні, потребував стороннього догляду та певних матеріальних затрат. Позивач, як дружина, здійснювала за ним догляд, придбавала необхідні ліки. Жили вони однією сім`єю, що на день його смерті склало 13 років, похоронила вона його за власний рахунок, нею ж встановлено і пам`ятник за власні кошти. Для оформлення спадщини після смерті [PERSON] їй необхідно встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка і жінки без шлюбу з 17 січня 2002 року. Позивач неодноразово усно в телефонному режимі просила [PERSON] приїхати і вирішити питання спадкування, так як у неї виникають певні труднощі в користуванні належною їй часткою в будинку [ADDRESS] , позивач фактично лише володіє і користується цією частиною квартири, але розпорядитися нею не має права. Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом їй необхідно встановити факт, щодо якого вона звернулася до суду. Ухвалою судді від 27 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 25 лютого 2022року. Ухвалою підготовчого засідання від 03 травня 2022 року витребувано в приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Паньків Г.О. належно засвідчену копію заповіту від 03.07.2012 року, складеного [PERSON] на користь дочки [PERSON] ; крім цього, витребувано від Бориславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , народився в м.Бориславі Львівської області. Ухвалою від 01 вересня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 06 вересня 2022 року. Ухвалою суду від 06 вересня 2022 року витребувано з Трускавецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , який народився в м.Борислав Львівської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача Бориславської міської ради Львівської області в судове засідання не прибув. У матеріалах справи міститься лист за підписом міського голови м.Борислава Яворського І., у якому Бориславська міська рада повідомляє, що з приводу позову [PERSON] покладається на думку суду, просить справу розглядати без участі представника міської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, була належно повідомлена про час та місце розгляду справи, правом на подачу відзиву не скористалася. Представник третьої\~особи в\~судове засідання\~не прибув.Завідувач Бориславської державної\~нотаріальної контори\~Львівської областіПанкевич Р. направив до суду клопотання, у якому просить справу розглядати без участі представника державної нотаріальної\~контори,\~з приводу позову [PERSON] покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав на праві спільної часткової власності: - 1/2 частина [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 січня 2008 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Зайченко Н.В., реєстр № 4, спадкова справа № 322/2007, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17563931 від 30.01.2008 року, реєстраційний номер 21330201, померла в січні 2020 року; - 1/4 частина [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 квітня 1986 року, посвідченого Бориславською державною нотаріальною конторою реєстр № 775, спадкова справа № 125/85 р., зареєстрованого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та записаного в реєстрову книгу № 3 за реєстровим № 926; - 1/4 частина позивачці, [PERSON] , згідно договору дарування від 17 січня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С., реєстр № 24, зареєстрованого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та записаного в книгу № 3 за реєстровим № 926. Фактично будинок [ADDRESS] складається з двох квартир, має два ізольовані входи в будинок, дві кухні, що підтверджується Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 02.02.2011 року. Зокрема: квартира [ADDRESS] належить позивачці та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 частині квартири, або по 1/4 частині будинку. Квартира [ADDRESS] повністю належить [PERSON] , або 1/2 частина будинку. Власник 1/2 частини квартири [ADDRESS] (або 1/4 частини будинку) на [ADDRESS] [PERSON] помер [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області 26 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис № 397, свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 25 вересня 2014 року. Після його смерті відкрилася спадщина, місцем відкриття якої є м. Борислав Дрогобицького району Львівської області. До спадкового майна належить 1/4 частина будинку [ADDRESS] . 11 березня 2004 року [PERSON] склав заповіт на користь позивача, посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р., згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачці [PERSON] , але, як свідчить Постанова державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.10.2021 року № 379-02/21, цей заповіт змінений заповітом [PERSON] від 03.07.2012, посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Паньків Г.О. на ім`я відповідачки [PERSON] , його дочки. [PERSON] - дочка [PERSON] проживає в російській федерації. Як стверджує позивач, [PERSON] відомо про смерть батька, як і про необхідність оформлення спадщини, але вона не збирається оформляти спадщину. Позивач [PERSON] з [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2001 року. Позивач у жовтні 2021 року звернулася із заявою в Бориславську державну нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.10.2021 року № 379-02/21 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що не подано необхідних документів для оформлення спадщини та не підтверджено родинні зв`язки зі спадкодавцем. Таким чином, позивач не може оформити в нотаріальному порядку спадкові права після смерті [PERSON] та має намір оформити спадкові права як спадкоємець четвертої черги. У неї виникають певні труднощі в користуванні належною їй часткою в будинку [ADDRESS] , позивач фактично лише володіє і користується цією частиною квартири, але розпорядитися нею не має права. Без встановлення вказаного факту в судовому порядку позивач не може оформити спадщину після смерті [PERSON] . Згідно з ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на\~спадкування\~за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією\~сім`єю\~не менш як п`ять років до часу\~відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час\~відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом\~строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.3, ч.5 ст.1268 ЦК України). У постанові від 24 вересня 2020 року у справі № 644/5818/18 Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали і спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати такі інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільні побутом, мали взаємні права та обов`язки. Верховний Суд зауважив, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Верховний Суд нагадав, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки. Крім того, відповідно до пункту 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № рп/99 та роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та проживають із спадкодавцем не менш як п`ять років. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Суд встановив, що позивач [PERSON] з [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу\~відкриття спадщини. З метою об`єднання для спільного проживання однією сім`єю позивач продала належну їй двохкімнатну квартиру в м. Трускавець і набула у власність 1/4 частину (фактично частину квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 17 січня 2002 року. Проживали вони разом як одна сім`я, вели спільне господарство, разом оплачували комунальні послуги, підтримували квартиру в належному стані, проводивши поточний ремонт, придбавали разом необхідні для проживання речі, товари, продукти харчування. [PERSON] призначена пенсія по інвалідності (III група) з 11 вересня 2002 року, а з 17 жовтня 2012 року перша група інвалідності «Б». [PERSON] часто хворів, перебував на стаціонарному лікуванні, потребував стороннього догляду та певних матеріальних затрат. Позивач здійснювала за ним догляд, придбавала необхідні ліки. Позивач похоронила його за власний рахунок, у зв`язку з чим їй Управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області виплачено допомогу на поховання в сумі 2480,24 грн., нею ж встановлено і пам`ятник за власні кошти. [PERSON] з 1993 року був розлучений з колишньою дружиною, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу від 10.09.2022. Позивач у шлюбі не перебувала. Крім цього, вищенаведені обставини щодо проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією\~сім`єю\~не менш як п`ять років до часу\~відкриття спадщини підтверджуються також показами допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які являються сусідами позивача та проживають у [ADDRESS] , та ствердили, що більше 10 років позивач [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , доглядала його, займалась його лікуванням, поховала його. Надані позивачем докази, відповідно до вимог ст. 76-80 ЦПК України, є допустимими, достовірним та достатніми. Будь-які інші докази, що спростовують доводи позивача, суду не подано. Беручи до уваги встановлені обставини у справі, досліджені в сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає зазначений юридичний факт підтвердженим та встановленим, таким, що породжує юридичні наслідки. При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] в м. Бориславі Львівської області. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі по 454 гривні 00 копійок з кожного, що були сплачені позивачем при зверненні з вказаним позовом до суду, тобто пропорційно сумі задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved