Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 01.09.2007 перебувають у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Проте, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних поглядів на життя, через що у них постійно виникають непорозуміння та сварки. Між ними припинилися близькі стосунки, вони не ведуть спільного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. При цьому, дочка проживає з позивачем та перебуває на повному його утриманні. Для дитини створені всі умови для виховання та її повноцінного розвитку. Натомість, відповідач участі у вихованні дочки не бере, матеріально не утримує. Тому, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 26.04.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.05.2022 замінено третю особу з Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на виконавчий комітет Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, як орган опіки та піклування, та матеріали справи надіслано до вказаного органу опіки та піклування для надання висновку у спорі щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. 23.06.2022 дана справа повернулася до суду з органу опіки та піклування з висновком щодо визначення місця проживання дитини. 04.07.2022 на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач в частині вимог про розірвання шлюбу не заперечує. Натомість вважає вимогу про визначення місця проживання дочки з батьком безпідставною, оскільки вона, як мати, турбується про свою доньку та проводить з нею час. Проте, враховуючи, що власної нерухомості, де можна було б постійно проживати, у неї немає та вона за основним місцем роботи перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, вимушена виїхати за кордон, щоб мати можливість фінансово брати участь у житті доньки. Тому, у задоволенні вимоги про визначення місця проживання дочки з батьком просить відмовити. Ухвалою суду постановленою 19.07.2022 без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник попередньо звернулася до суду із заявою про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача. Представник третьої особи виконавчого комітета Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника органу опіки і піклування. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2007 [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Калуша Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №397 та свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 01.09.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану міста Калуша Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « [PERSON] » та « [PERSON] ». У даному шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Згідно довідки адміністративного відділу «Центр надання адміністративних послуг» Байковецької сільської ради №56 від 05.04.2022, [PERSON] проживає та зареєстрований разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] працює у ТОВ «РІА МЕДІА» з 03.01.2017 у м. Тернополі та займає посаду директора зі збуту. З 26.04.2020 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати на період встановленого карантину. Дохід за період з 01.05.2021 по 01.05.2022 складає 0.00 грн., що підтверджується довідкою № РІА00000057 виданою 20.05.2022 ТОВ «РІА МЕДІА». Згідно доказів долучених до матеріалів відзиву [PERSON] отримала дозвіл на в`їзд у Сполучене Королівство та придбала квитки на літак з Варшави до Манчестера 08.07.2022. Відповідно до висновку органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №109 від 21.06.2022, орган опіки і піклування, враховуючи бажання батька визначити місце проживання дитини разом з ним, створення належних умов проживання для дитини за адресою [ADDRESS] , бажання дитини проживати з батьком, відсутність заперечень з боку матері [PERSON] , беручи до уваги думку членів комісії, не заперечує проти визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Щодо вимог позивача стосовно визначення місця проживання дочки з батьком. Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В ході судового розгляду судом не здобуто доказів які б негативно характеризували [PERSON] в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України. Натомість в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які вказують на створення для дитини належних умов життя, виховання та розвитку. В ході бесіди із представниками органу опіки та піклування дитина висловила бажання проживати із батьком. Із заперечення відповідача та доданих нею до справи доказів вбачається, що хоча й вона заперечує щодо задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини із позивачем, проте не в змозі, на даний час, ні забезпечити дитині проживання з нею, ні належне утримання. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 984,80 гривень.

Outcome: approved