Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] та [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Позивачка, прийняла спадщину, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) - земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,1446 га, та земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,1446 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сінокоси), розташовані на території Гостролуцького старостинського округу, Баришівської селищної ради, Броварського району, Київської області, які залишились не успадкованими після смерті батьків позивача, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкодавця спадкове майно. Разом з позовною заявою позивач заявив клопотання про витребування у Згурівської районної державної нотаріальної контори (смт. Згурівка, вул. Українська 10) Броварського району, Київської області копію спадкової справи номер у нотаріуса 18, спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , та витребувати у Баришівській районній державній нотаріальній конторі Київської області, копію спадкової справи номер у нотаріуса 412, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] . 13.07.2022 постановлена ухвала про відкриття провадження по справі, задоволено клопотання позивача та витребувано у Згурівської районної державної нотаріальної контори (смт. Згурівка, вул. Українська 10) Броварського району, Київської області копію спадкової справи номер у нотаріуса 18, спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , витребувано у Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області копію спадкової справи номер у нотаріуса 412, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] та зобов`язано позивача надати докази того, що Згурівською районною державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. 28.07.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. 02.08.2022 від Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області надійшла копія спадкової справи номер у нотаріуса 412, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] . 11.08.2022 від Згурівської районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи номер у нотаріуса 18, спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . 15.09.2022 від позивача надійшла заява пр розгляд справи без її участі. 20.09.2022 від відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачі просили суд проводити розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи був належним чином повідомлений. В матеріалах справи міститься заяви учасників про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 21.07.2007. Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 01.12.1965. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, [PERSON] звернулася до нотаріуса 18.01.2008 з заявою про прийняття спадщини. 01.03.2008 державний нотаріус Згурівської районної державної нотаріальної контори видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом. У складі спадкового майна [PERSON] залишилась неуспадкованою земельна частка (пай) - земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,1446 га, що належала спадкодавцю відповідно до сертифіката серія КВ № 0077442 від 30.12.1996. Відповідно до довідки вих. № 370 від 25.11.201, виданої Гостролуцькою старостинським округом Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області за [PERSON] закріплені земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: рілля І категорії - № [NUMBER] площею 1,5526 га, рілля II категорії - № [NUMBER] площею 1,3537 га, на які вона отримала документи на право власності та згідно з протоколом № 1 від 30 грудня 2007 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплена за нею земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - сінокіс № [NUMBER] , площею 1,1446 га, документи на право власності не виготовлялись. В матеріалах спадкової справи №18 від 20.07.2007 міститься заява [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син) та [PERSON] (син) про відмові від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.03.2008. Позивач звернулась до нотаріуса 22.07.2008 з заявою про прийняття спадщини. 09.12.2010 держаним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідачі у даній справі не звертались до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. У складі спадкового майна [PERSON] залишилась неуспадкованою земельну частку (пай) - земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,1471 га, що належала спадкодавцю відповідно до сертифікату серія КВ № 0077441 від 30.12.1996. Відповідно до довідки №371 від 25.11.2021 виданої Гостролуцьким старостинським округом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області за [PERSON] закріплені земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: рілля І категорії - № [NUMBER] площею 1,5506 га, рілля категорії - № [NUMBER] площею 1,5036 га, на які він отримав документи на право власності та згідно з протоколом № 1 від 30 грудня 2007 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплена за ним земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - сінокіс № [NUMBER] , площею 1,1471 га, документи на право власності не виготовлялись. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) міститься важливе положення: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо спадкоємець подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) передбачено, що прийняте спадкове майно визнається власністю спадкоємця з часом відкриття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13: Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Відповідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. При цьому пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Також статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої матері, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, право позивача підлягає захисту. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved