Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила припинити дію договору оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Агрофірму «Маяк» № б/н від 16.04.2011, зареєстрованого 20.08.2014 року за № 15270366, [PERSON] , Реєстраційна служба Котелевського районного управління юстиції, Полтавська обл.; скасувати державну реєстрацію договору оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Агрофірму «Маяк» № б/н від 16.04.2011, зареєстрованого 20.08.2014 за № 15270366, [PERSON] , Реєстраційна служба Котелевського районного управління юстиції, Полтавська обл.; стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] послався на те, що 16 квітня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Маяк» укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5322255100:00:002:0359 загальною площею 3,2730 га, яка розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського (на разі - Полтавського) району Полтавської області. Зазначений договір було зареєстровано 20.08.2014 року, відповідно до п. 3.1. Договору строк його дії становить 10 років. Пунктом 7.2. Договору встановлено, що його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Пунктом 8.1. угоди визначено, що після припинення дії договору землекористувач повертає землевласникам земельну ділянку в стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в користування. Зазначив, що [PERSON] помер [INFO] та 25.10.2021 року , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом власником вищевказаної земельної ділянки став [PERSON] 16.12.2021 року ТОВ «Агрофірма «Маяк» повідомила що між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Маяк» укладено договір 16.04.2011 року, а зареєстровано 20.08.2014 та на його прохання повернути вищевказану земельну ділянку, оскільки строк оренди (10 років) закінчився, отримав відповідь що цей договір уже пролонговано до 2031 року. Вважає, що орендар допустив недобросовісність виконання договору, яке полягає у реєстрації укладеного між сторонами договору оренди через три роки після його укладення. У відзиві відповідач ТОВ «Агрофірма «Маяк» заперечували щодо змісту позовної заяви позивача [PERSON] та її вимог та просили відмовити у повність у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що 16.04.2011 року між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма "Маяк" укладено договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), на земельну ділянку з кадастровим номером 5322255100:00:002:0359, площа 3,2730 гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Котелевської селищної ради. Відповідно до п.3.1 Договір укладено на 10 (десять) років та відповідно до п.3.2 Договору, у випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати цей Договір за один рік до закінчення терміну його дії до 16.04.2020 року та Договір вважається пролонгованим (продовженим) на цей же строк і на тих же умовах. Наступні пролонгації на наступні строки здійснюються на зазначених вище умовах. При цьому, землевласником [PERSON] у встановлений строк не було виконано обов`язку щодо інформування землекористувача - ТОВ "Агрофірма "Маяк" про припинення дії договору, згідно припису п. 3.2 Договору. Тому, відповідно листів ТОВ "Агрофірма "Маяк" землекористувача належним чином проінформовано про продовження (пролонгацію) дії договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 16.04.2011 року на 10 (десять) років, тобто термін його дії - до 16.04.2031 року. У договорі про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) б/н від 16 квітня 2011 року сторони передбачили всі суттєві умови договору: плату за користування земельною ділянкою, умови і строки передачі земельної ділянки в користування, умови використання земельної ділянки, умови повернення земельної ділянки, порядок зміни умов договору і припинення його дій, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору, тощо. Також погодженою сторонами умовою договору є поновлення договору. Так, відповідно до п.3.2. цього договору «у випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати цей Договір за один рік до закінчення терміну його дії, Договір вважається пролонгованим (продовженим) на цей строк і на тих же умовах. Наступні пролонгації на наступні строки здійснюються на зазначених вище умовах». Відповідно до статті 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Тобто, умовами договору від 16 квітня 2011 року передбачена мовчазна згода щодо поновлення договору. При цьому, укладати додаткову угоду згідно змісту договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) б/н від 16 квітня 2011 року не потрібно, оскільки пролонгація відбувається автоматично, якщо Сторони за один рік до закінчення терміну його дії не заявлять про намір розірвати цей Договір. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Борзовець О.В. не з`явилися надали письмову заяву, в якій просили провести розгляд справи без їх участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Маяк» за дорученням - Литвиненко А.А. у судове засідання не з`явилася та надала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до переконання, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Зі змісту положень частини першої ст. 407 ЦК України (далі - ЦК) та частини першої ст. 102-1 ЗК України (далі - ЗК) вбачається, що право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб , яке виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до ЦК. У силу положень частини першої ст. 181 ЦК закріплено, що до нерухомих речей належать зокрема земельні ділянки, а в частині першій ст. 182 цього Кодексу вказано про те, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною першою ст. 210 ЦК передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Зі змісту положень ч. 2 ст. 640 ЦК, вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також вчинення іншої дії, то договір є укладеним з моменту вчинення певної дії. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час вчинення оспорюваних реєстраційних дій), статтею 10 якого встановлено, що державний реєстратор у ході здійснення реєстраційних дій, зокрема, вчиняє ряд дій, в тому числі встановлює відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Судом установлено, що 16.04.2011 року між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма "Маяк" укладено договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), на земельну ділянку з кадастровим номером 5322255100:00:002:0359, площа 3,2730 гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Котелевської селищної ради. Відповідно до п.3.1 Договір укладено на 10 (десять) років та відповідно до п.3.2 Договору, у випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати цей Договір за один рік до закінчення терміну його дії до 16.04.2020 року та Договір вважається пролонгованим (продовженим) на цей же строк і на тих же умовах. Наступні пролонгації на наступні строки здійснюються на зазначених вище умовах. Зазначений договір було зареєстровано 20.08.2014 року. [PERSON] помер [INFO] та 25.10.2021 року, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом власником вищевказаної земельної ділянки став [PERSON] . Згідно до п. 5.4. Договору Перехід права власності на земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Землекористувача не є підставою для зміни умов або розірвання цього Договору. Згідно з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 322/1178/17, несвоєчасна реєстрація договору оренди землі може бути підставою для ефективного захисту прав орендодавця. Разом з тим, за обставин даної справи, несвоєчасна реєстрація договору оренди землі від 01.01.2011 року не є підставою для скасування державної реєстрації цього договору. Зі змісту пункту 10.1. Договору він набирає чинності після підписання його Сторонами та державної реєстрації. У відповідності з вимогами ст. 204 ЦК України дії презумпція правомірності договорів. Щодо посилань позивача [PERSON] на те, що орендар допустив недобросовісність виконання договору, яке полягає у реєстрації укладеного між сторонами договору оренди через три роки після його укладення, суд зазначає наступне. У постанові від 25.03.2020 року по даній справі Верховний суд наголошував на тому, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з таким позовом у разі, якщо є об`єктивні обставини, що вказують на наявність значної міри позбавлення того, на що орендодавець розраховував при укладенні договору оренди земельної ділянки, зокрема: чи мав орендодавець можливість контролювати дії орендаря з державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, оскільки передача земельної ділянки відбулася у день підписання договору оренди, а державна реєстрація лише через два роки, та чи мав орендодавець підстави розраховувати, що строк дії договору оренди закінчиться саме у 2017 році. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.5-6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормою ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Окрім того, за змістом ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, матеріалами справи не встановлено та позивачем [PERSON] та його представником - адвокатом Борзовець О.В. не надано жодних доказів стосовно того, що за життя [PERSON] звертався до Орендаря - Товариства - з приводу контролю щодо належного та своєчасного здійснення державної реєстрації спірного договору від 16.04.2011 року, який зареєстровано 20.08.2014 року та стосовно фактів ухилення орендаря від такого контролю, тощо. Відтак, жодних доказів відсутності у орендодавця можливості контролювати дії орендаря з державної реєстрації договору земельної ділянки, матеріали справи не містять. Таким чином, суд приходить до висновку, що задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Агрофірми «Маяк» слід відмовити повністю Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed