Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі - продажу квартири, укладеного 21 вересня 2009 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., зареєстрованого в реєсті за №17-1951, [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування заяви посилаються, що 21 вересня 2000 року між заявницями та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , в рівних частках кожної. В тексті вказаного договору було допущено описку при написанні їх прізвищ, а саме вказано « [PERSON] » та « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] » та « [PERSON] ». Зазначають, що виправлення вказаних описок у договорі купівлі - продажу є неможливим, наявна помилка перешкоджає реалізації їх прав на розпорядження належної їм на праві власності майном, в зв`язку з чим просять задовольнити заяву. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року витребувано від Першої київської державної нотаріальної контори (м. Київ, просп. Перемоги, 11) належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи на підставі яких був посвідчений договір купівлі-продажу квартири від 21 вересня 2000 року, засвідчений державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Пилипчуком О.І. та зареєстрованого в реєстрі за №17-195. Заявниці в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Від представника заявників - адвоката Калініченко О.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) направила до суду пояснення, в яких просило розглянути справу у відсутності представника з урахуванням фактичних обставин справи та ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавста. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності нез`явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правилами ст. ст. 94, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.6. ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 21 вересня 2000 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , що діє за згодою своєї матері [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений держаним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., зареєстровано в реєстрі за № 17-1951 (а.с.6). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області від 19 вересня 1995 року, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено « [PERSON] », яка народилася [INFO] в с.Очеретувате Токманського району Запорізької області (а.с.7). Вбачається, що 24 липня 2010 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, зареєстрований Таврійською сільською радою Токманського району Запорізької, про що здійснено актовий запис №25, відповідно до Свідоцтва про шлюб (а.с.9). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Голосіївським РУ ГУМВС України в м.Києві від 08 вересня 2010 року, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено « [PERSON] », яка народилася [INFO] в м.Токман Запорізької області (а.с.8). З довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджено копією паспорта [PERSON] (а.с.7, 15). З наданих суду документів вбачається, що заявницями доведено ті обставини, що [PERSON] ( [PERSON] ), [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , що діяла за згодою своєї матері [PERSON] ( [PERSON] ), які з однієї сторони уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений держаним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., зареєстровано в реєстрі за № 17-1951, є одними і тими ж особами, тобто вказаний документ належить останнім. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що заява, є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved