Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач є батьком повнолітнього сина [PERSON] , котрий сплачував аліменти на його утримання до досягнення сином повноліття. З 2021 року син [PERSON] навчається у Львівському національному аграрному універститеті. Оскільки навчається на денній формі, тому не має змоги влаштуватись на роботу та отримувати заробіток. Зазначає, що несе витрати пов`язані із навчанням. Купує канцелярські товари, літературу, продукти харчування, надає кошти на проїд до навчального закладу. Відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на навчання, хоча працює, отримує дохід, а тому має можливість надавати таку допомогу. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання в розмірі 2000 грн щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач жодними доказами не підтвердила витрат на навчання чина. Також відповідач отримує мінімальну заробітну плату, а тому не має змоги надавати матеріальну допомогу сину у розмірі саме 2000 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Із довідки Львівського національного аграрного універститету від 07.12.2021 вбачається, що [PERSON] з 01.09.2021 року навчається на денній формі навчання цього учбового закладу. Термін навчання до 30.06.2025 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує,\~зокрема,\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина, наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів,\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що син навчається на денній формі навчання у зв`язку з чим позивач несе витрати на утримання сина на оплату гуртожитку, витрат на харчування, транспорт, навчальну літературу, одяг, взуття. Однак позивач, на котрого покладається обов`язок довести обставину змоги відповідача надавати матеріальну допомогу сину саме у розмірі 2000 грн щомісячно, не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що його майновий стан дійсно дає змогу надавати матеріальну допомогу на навчання сина саме у розмірі 2000 грн щомісячно. При цьому, із довідки ПАТ «Укрнафта» встановлено, що відповідач отримує фактично мінімальну заробітну плату. З врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності, розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін,\~ суд погоджується із доводами відповідача і приходить до висновку, що наведені обставини свідчать про неможливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу на навчання сина саме у розмірі 2000 грн щомісячно. Беручи до уваги, що повнолітній син [PERSON] навчається у зв`язку з чим потребує допомоги, а відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на навчання, однак у іншому розмірі, ніж просить позивач, тому відповідач зобов`язаний утримувати сина на період її навчання, однак не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Визначаючи розмір аліментів, суд також враховує, що обов`язок надавати матеріальну допомогу на сина, який продовжує навчатись, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в розмірі 1200 грн щомісячно, однак не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Outcome: partial