Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

В січні 2022 року позивач в особі представника звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] ІПН: [NUMBER] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (код за ЄДРПОУ 03340920) заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу в розмірі 16 139, 20 грн., та стягнути судовий збір в розмірі 2\~481,00 грн. Представник позивача просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що умови приєднання [PERSON] до типового договору викопано. Фактом приєднання до умов типового договору є фактичне споживання природного газу та його оплата. Відтак, згідно розділу VIII Типового договору розподілу природного газу відповідач зобов`язаний виконувати його умови, та несе передбачену законом відповідальність за невикористання чи неналежне виконання своїх обов`язків. Пунктом 2.3. Типового договору розподілу природного газу передбачено, що окрім договору сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГРС. 16 травня 2019 року відповідно до Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15 травня 2003 року N 755-IV була проведена державна реєстрація Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру за результатами проведення реєстраційної дії. Відповідач є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються AT «Дніпропетровськгаз» відповідно до ліцензії, об`єкту, розташованому за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що відповідач своєчасно не оплачував послуги з газопостачання 18.06.2019 року по даній адресі було проведено відключення від газопостачання за борги, про що було складено Акт № 2445 на відключення від газових мереж, в якому споживач особисто розписався. Заперечень або зауважень щодо складання акту від відповідача не надходило. 20.01.2020 року працівниками AT «Дніпропетровськгаз», під час перевірки раніше лічених абонентів від системи газопостачання було встановлено, що за адресою відповідача здійснено несанкціоноване відновлення газопостачання. Про фіксування цього факту в присутності споживача був складений акт про порушення № 37, в якому споживач розписався. 20.01.2020 року після виявлення порушення газопостачання було припинено про що складено відповідний акт № 37. 30.01.2020 року на засіданні комісії по розгляду акту про порушення кодексу газорозподільних систем № 37 від 20.01.2020 року, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення та про проведення донарахування не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу у зв`язку із задоволенням акту про порушення та складено акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Під час складання останнього було враховано вимоги пп.1 п.11 гл.5 розд. XI Кодексу ГРС: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. За приписами ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з вищевказаних підстав. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2\~481,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved