Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

18 січня 2022 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 5100,0 гривень та судові витрати у розмірі 2270,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог у позовній заяві зазначено, що 18 січня 2021 року о 14:30 гр. [PERSON] на Київському водосховищі, в районі м.Вишгород Київської області, грубо порушив правила рибальства, а саме проводив вилов риби з криги зимовою вудкою оснащеною балансиром, при цьому виловив рибу судак - 20 шт., загальною вагою 6,5 кг, чим перевищив добову норму вилову риби на 3,5 кг. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 8 квітня 2021 року у справі № 363/923/21 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Згідно розрахунку матеріальної шкоди, [PERSON] наніс збитки рибному господарству України на суму 5100, 00 гривень, яка відповідно до пункту 6.2 Правил рибальства, статей 10 та 20 Закону України «Про тваринний світ», статей 68 та 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 22 та 1166 ЦК України підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14 лютого 2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження та призначено до розгляду у судове засідання на 11:00 11 квітня 2022 року, про що учасників провадження повідомлено у встановленому законом порядку. У судове засідання, призначене на 12 квітня 2022 року, учасники провадження не з`явилися. Як встановлено у судовому засіданні, у зв`язку із введенням 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із проведенням бойових дій на території Вишгородського району Київської області та з урахуванням наказу Голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. № 5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу», судові повістки про виклик до суду не було надіслано учасниками справи. Визначивши наступну дату судового засідання - 11 липня 2022 року об 11:00, учасників провадження про день, час та місце розгляду справи повідомлено судовими повістками та їм надіслано копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу, крім цього, надіслано копію позовної заяви з додатками та розміщено оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Вишгородського районного суду Київської області. 6 липня 2022 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника позивача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Судове засідання, призначене на 11 липня 2022 року не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 11:00 19 вересня 2022 року, про що повідомлено учасників провадження, а про виклик відповідача, додатково, розміщено оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Вишгородського районного суду Київської області. 15 вересня 2022 року до суду за допомогою засобів поштового зв`язку від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника позивача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. У призначене судове засідання сторони не з`явилися. При цьому, суд враховує заяви представника позивача від 6 липня та 15 вересня 2022 року про розгляд справи без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Як убачається із конверту, надісланого відповідачу, судову повістку про виклик до суду, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви адресату не було вручено з причин «за закінченням терміну зберігання», при цьому враховуючи положення частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд справи. Представник третьої особи подав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи без участі представника Вишгородської міської ради на підставі доказів у справі, позов підтримав у повному обсязі. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників провадження, на підставі наявних у справі матеріалів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229 (зі змінами), Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагенства, діє у складі Держрибагенства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м.Київ та Київській область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагенством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагенства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до статті 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. З матеріалів справи убачається, що 18 січня 2021 року головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Мельником І.О. складено протокол про адміністративне правопорушення № 012288, згідно якого 18 січня 2021 року о 14:30 на Київському водосховищі, в районі м. Вишгород Київської області, [PERSON] грубо порушив правила рибальства, а саме проводив вилов риби з криги зимовою вудкою оснащеною балансиром, при цьому виловив рибу судак 20 шт, загальною вагою 6,5 кг., чим перевищив добову норму вилову риби на 3,5 кг, судак 10 шт. та наніс збитки на суму 5100 гривень. Вказаними діями [PERSON] допустив порушення пункту 4.6 Правил любительського та спортивного рибальства, статтю 63 Закону України «Про тваринний світ», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 85 КУпАП. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 8 квітня 2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень без конфіскації засобу вчинення адміністративного правопорушення зимової вудки оснащеної балансиром та понаднормово виловленої риби, та стягнуто судовий збір. Як встановлено Вишгородським районним судом Київської області під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] , та це убачається із долученої до позовної заяви копії розрахунку матеріальної шкоди, [PERSON] наніс рибному господарству України збитки на суму 5100,0 гривень. Згідно частиною п`ятою статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до статті 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно з пунктом 9 «Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року № 1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Мінагрополітики за поданням Держрибагентства, погодженим з Мінприроди. Згідно пункту 4.6 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, дозволяється одній особі вилов за одну добу перебування на водоймі загального користування 3 кг. риби. Відповідно до пунктів 6.1 та 6.3 «Правил любительського і спортивного рибальства» особи, винні в порушенні Правил, несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку. Застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення Правил. Також, відповідно до частини першої та другої статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні у тому числі за незаконне вилучення об`єктів тваринного світу з природного середовища. Згідно із статтею 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно із пунктом 6.2 «Правил любительського і спортивного рибальства» шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 січня 1998 року №32. Відповідно до статті 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до абзацу 11 частини першої статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Згідно розрахунку матеріальної шкоди Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області до протоколу № 012288 від 18 січня 2021 року, розмір шкоди заподіяної відповідачем визначено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» і становить 5100,0 гривень. Згідно статті 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. На підставі статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 324 ЦК України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. З наведеного вбачається, що природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (у даному випадку - Вишгородська територіальна громада Київської області). Зазначені природні ресурси є власністю Українського народу. Згідно частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди, а саме Вишгородській територіальній громаді Київської області. У добровільному порядку шкоду відповідачем не відшкодовано. Оскільки судом встановлено, що діями відповідача порушено законодавство про охорону навколишнього природного середовища та відповідач, незалежно від притягнення його до адміністративної відповідальності, зобов`язаний відшкодувати заподіяну навколишньому середовищу шкоду у розмірі 5100,0 гривень, суд дійшов висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved