Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.08.2016 року Суворовським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1043. Визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] . Залишити на самостійному вихованні та утриманні [PERSON] , малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивував тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі з 27.08.2016 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, на протязі спільного життя вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між сторонами припинилися. Майнового спору між сторонами немає. Малолітня донька [PERSON] постійно проживає разом з позивачем, та знаходиться на утриманні позивача, малолітня донька [PERSON] проживає разом з відповідачем, спору щодо утримання дітей у сторін не має. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивач не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та позов задовольнити (а.с. 57). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але на адресу суду надійшла від неї заява, в якій просила справу слухати у її відсутність та позов задовольнити (а.с. 55, 58). Представник третьої особи Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду письмові пояснення відповідно до яких не заперечує щодо позовних вимог та просить розглянути справу у відсутність представника (а.с. 43-44). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого 27.08.2016 року Суворовським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1043, сторони уклали шлюб - 27.08.2016 року (а.с. 34). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 10.08.2017 року (а.с. 13) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 08.04.2020 року (а.с. 14). Згідно довідки Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області №603 від 22.08.2022 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входить: донька [PERSON] , [INFO] , донька проживає разом із батьком та знаходиться на його утриманні (а.с. 15), що також підтверджується витягом з реєстру територіальної громади щодо реєстрації місця проживання [PERSON] [INFO] (а.с. 16). Як вбачається з висновку Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області від 19.08.2022 року, служба у справах дітей Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області вважає за доцільне [PERSON] та [PERSON] укласти письмовий договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків визначення місця проживання малолітніх доньок, договір укласти письмовій формі та засвідчити нотаріально (а.с. 17). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 10.08.2022 року, службою у справах дітей Усатівської сільської ради було проведено обстеження умов проживання родини [PERSON] за місцем мешкання позивача за адресою: [ADDRESS] та для виховання та розвитку дитини визначено належні умови проживання (а.с.54). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. На підставі ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років. Згідно ст. 11 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При визначенні місця проживання дитини необхідно врахувати найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Згідно статті 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками. Рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. У Постанові від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Судом встановлено, що малолітня донька [PERSON] проживає з позивачем, знаходиться на його утриманні та вихованні. Враховуючи ту обставину, що між сторонами погоджено місце проживання дитини, відповідачка не заперечує щодо проживання доньки [PERSON] з позивачем, суд вважає доцільним залишити на самостійному вихованні та утриманні позивача малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачкою пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved