Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним. Він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку залишилася зареєстрована відповідачка, яка була зареєстрована в цьому будинку ще колишнім власником. Вона фактично не проживає в будинку, не є членом родини власника. Позивач зазначає, що право користування даним житловим приміщенням припинилося у відповідачки в зв`язку з відчудженням цього будинку. Реєстрація відповідачки обмежує позивачі у здійсненні ним права власності відносно цього будинку, змушує нести додаткові витрати сплату житлово-комунальних послуг. На підставі вищевикладеного, позивач просить усунути йому перешкоди у здійсненні ним свого права власності на житловий будинок [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2021 р. відкрито провадження по даній справи та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам наданий строк для надання заяв по суті справи. В судове засідання позивач та представника не з`явились, останній надав заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, відносно ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачка по справі повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавала. Судом були направлені судові повістки на зареєстровану адресу місця проживання відповідачки, які повернулися на адресу суду. З урахуванням положень п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, відповідачка повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ Позивач\~з 16.07.2021\~р.\~є власником\~житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Вельможко Н.О. 16.07.2021 р. Відповідно до даного договору, [PERSON] продав цей будинок позивачу. Право власності позивача зареєстровано у встановленому законодавством порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 09.08.2022 р., витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя, вбачається, що відповідач з 25.09.2018 р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за згодою попереднього власника. І на теперішній час відповідачка залишається зареєстрованою на теперішній час. З Акту, складеного сусідами позивача 04.10.2021 р., вбачається, що відповідачка не мешкає у спірному будинку з 01.08.2020 р. Однією з підстав припинення права власності, відповідно до ст. 346 Цивільного кодексу України є відчуження власником свого майна. З огляду на вищезазначене, відповідачка, із переходом права власності на спірний житловий будинок колишнього власника [PERSON] до нового власника, позивача, - [PERSON] , втратила право користування вищезазначеним нерухомим майном. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів «2,4,7, та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, яким означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а за ч. 1 ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону, і це право в силу ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України - є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідач, яка не є членом родини позивача нового власника вищевказаного будинку, втратила право користування цим будинком з переходом права власності на будинок при його купівлі-продажу, вона фактично в ньому не мешкає з 2020 р., при цьому її реєстрація у цьому будинку, перешкоджає позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому майном, оскільки він вимушений нести додаткові фінансові витрати на утримання цього нерухомого майна та не може скористатися у повній мірі своїм правом розпорядитись своїм майном. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved