Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, та просила стягнути 3 495 558 грн.17 коп. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що згідно рішення Городоцького районного суду Львівської області у справі № 2-816 від 08.11.2006 [PERSON] був зобов`язаний до сплати аліментів на її користь в розмірі ј частки з усіх видів заробітку на утримання сина. Згідно розрахунку станом на 27.09.2021 заборгованість по аліментам складала 144 588.59 грн., у травні 2021 боржник сплатив 44000 грн., у вересні 2021 сплатив 60100.00 грн. Як зазначає позивачка, відповідач неповністю сплачував аліменти у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, а відтак, вона вважає, що відповідач має сплатити неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, яка становить в загальному розмірі 3 495 558 грн.17 коп. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів у вказаному нею розмірі. Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області від 25.10.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 15.11.2021 Ухвалою судді повернуто позовну заяву позивачці у зв`язку з не усуненням недоліків. 15.03.2022 колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Ухвалу судді від 15.11.2021 скасовано , справу направлено для продовження розгляду. 01.04.2022 Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження. 29.06.2022 відповідач подав у підготовче судове засідання копії документів, а саме: копію свідоцтва про укладення нового шлюбу,копії медичних документів про свій стан здоров`я, про народження другої дитини в новому шлюбі (а.с.110-115), просив врахувати при визначенні заборгованості, що пов`язано з його матеріальним становищем. Заслухавши представників сторін, сторону відповідача, дослідивши докази і письмові клопотання, суд виходить з наступного. Спір витікає з правовідносин, що регулюється ст. ст.196 СК України та ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , який залишався проживати з матір`ю(позивачкою по справі). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 08.11.2006 № 2-816 відповідача зобов`язано до сплати аліментів в розмірі ј частки від заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] ( [INFO] ) повноліття. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № 2581635 від 01,12.2006. Станом на 27.09.2021 , що не оспорюється і позивачем, заборгованість по несплаті аліментів, становила 144588 грн.59 коп. Згідно записів позивачки відповідачем у травні 2021 сплачено 44000 грн. а у вересні 2021 сплачено 60 100 грн.,отже за розрахунком позивачки заборгованість по аліментам складає 40488.59 грн.,(позовна заява а.с.2) згідно розрахунку у виконавчому провадженні - заборгованість по аліментам складає 60075 грн.02. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Застосування вищенаведених норм права відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19), а тому суд, у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України, враховує такі при вирішенні даного спору. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Городоцького ВДВС Миколайчук Б.В. відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів,з вказаного розрахунку також вбачається, що відповідачем аліменти сплачувались, як вказує позивачка із суми боргу 144588.59 - за травень і вересень 2021 року відповідач сплатив 100 100 грн., отже борг залишається 40488.59 грн. Представник відповідача пояснив про часткове визнання суми пені, а саме 52040 грн. в решті просив відмовити, відповідач просив врахувати його стан здоров`я, наявність новоствореної сімї, на утриманні малолітню дитину,відсутність умислу у заборгованості по аліментам. Відповідно до розрахунку позивача, розмір неустойки (пені) зі сплати аліментів складає 3 495 558 грн.17 коп. В той же час, судом враховуються положення ч.1ст.196 СК України, згідно якої розмір неустойки (пені) не може перевищувати загальний розмір заборгованості по аліментам. Як передбачено ч.2 ст.196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Судом беруться до уваги твердження відповідача про те, що причиною несвоєчасної сплати аліментів та появи заборгованості пов`язано із його нерегулярним та незначним доходом, що підтверджується відповідними довідками про доходи, а також те, що ним вживались заходи щодо погашення суми заборгованості по сплаті аліментів (наявні в матеріалах справи копії квитанції, визнання частково позову), стан його здоров`я та матеріальний стан. З огляду на викладене, суд з врахуванням майнового стану відповідача вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) за несплату аліментів. Таким чином, з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за несплату аліментів у розмірі 50410 грн. 00 коп. Відповідно дост.141 ЦПК України,з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial