Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок набуття майна без достатньої правової підстави. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 15.05.2020 на автодорозі сполученням м. Нововолинськ с. Поромів, Іваничівського району, Волинської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Сеат Леон», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та «Ауді А6», н.з. [NUMBER] (власник [PERSON] ), під керуванням [PERSON] . Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 26.05.2020 було визнано винуватим [PERSON] у вчиненні даної ДТП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 25.08.2020 до позивача звернувся [PERSON] , як власник автомобіля «Ауді А6», котрий був пошкоджений внаслідок ДТП, із вимогою виплатити страхове відшкодування. Внаслідок ДТП відповідачу був завданий матеріальний збиток у розмірі 16\~587,71 гривня. Оскільки цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», а тому відповідачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14\~087,71 гривню, з урахуванням розміру франшизи. Постановою Волинського апеляційного суду від 02.09.2020 скасовано постанову Іваничівського районного суду від 26.05.2020. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що з огляду на постанову суду апеляційної інстанції, позивач не повинен був відшкодовути відповідачу збитки, заподіяні в результаті даної ДТП, а відповідач втратив статус особи потерпілої за даним страховим випадком. Оскільки відпала підстава, на якій відповідач отримав страхове відшкодування, а тому зобов`язаний повернути позивачу виплачену суму страхового відшкодування. Відповідачу направлялись вимоги про добровільне повернення коштів, однак він їх добровільно не повернув. Просить стягнути із відповідача на користь позивача страхове відшкодування, отримане без достатньої правової підстави, в розмірі 14\~087 (чотирнадцять тисяч вісімдемят сім) гривень 71 копійку, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву в якій просить вимоги задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на ту обставину, що [PERSON] , як власник пошкодженого транспортного засобу, правомірно отримав страхове відшкодування, оскільки не встановлено вини [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Заслухавши пояснення відповідача, його представника, дослідивши всі докази в сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду. Судом встановлено, що 15.05.2020 на автодорозі сполученням м. Нововолинськ с. Поромів, Іваничівського району, Волинської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Сеат Леон», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та «Ауді А6», н.з. [NUMBER] (власник [PERSON] ), під керуванням [PERSON] . Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 26.05.2020 було визнано винуватим [PERSON] у вчиненні даної ДТП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Із поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 7741472 вбачається, що [PERSON] застрахував у ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за участю забезпеченого транспортного засобу «Сеат Леон», н.з. [NUMBER] . Із заяви\~про страхове\~відшкодування \~від 25.08.2020\~встановлено,\~що [PERSON] ,\~будучи власником\~автомобіля марки\~Ауді А6»,\~н.з.\~ [NUMBER] ,\~котрим під\~час ДТП\~керувала [PERSON] ,\~звернувся до\~Публічного акціонерного\~товариства Національна\~акціонерна страхова\~компанія «Оранта»,\~як страховика\~ [PERSON] ,\~з вимогою\~виплатити суму\~страхового відшкодування\~по дорожньо-транспортній\~пригоді,\~внаслідок якої\~йому заподіяна\~шкода [PERSON] ,\~котрий визнаний\~винуватим у\~вчиненні даної\~ДТП. Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За вимогами\~ст.\~3\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до\~п.\~22.1.\~ст.\~22\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Платіжним дорученям № 42470 від 07.09.2020 підтверджується, що на виконання положень вищевказаного Закону, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» виплатила [PERSON] страхове відшкодування в сумі 14087,71 гривень, що визнається відповідачем. Із страхового акту № ОЦВ20-03-26576/1 встановлено, що однією з підстав виплати страхового відшкодування була постанова суду про визнання винуватим [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. \~ \~ \~ \~Непогоджуючись із постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 26.05.2020, [PERSON] оскаржив її у апеляційному порядку. \~ \~ \~ \~Постановою Волинського апеляційного суду від 02.09.2020 апеляційну скаргу задоволено. Постанову Іваничівського районного суду від 26.05.2020 скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили 02.09.2020 року. \~ \~ \~ \~Таким чином, постанова Іваничівського районного суду, котра була однією з правових підстав для виплати [PERSON] страхового відшкодування, була скасована. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1212\~ЦК України особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. \~ \~ \~ \~Із вимоги від 29.09.2020 встановлено, що представник позивача звертався до відповідача із вимогою повернути виплачене страхове відшкодування у розмірі 14\~087, 71 грн, оскільки відпала підстава, на якій воно було набуте відповідачем. \~ \~ \~ \~Однак відповідач добровільно не повернув отриману ним суму страхового відшкодування. Беручи до уваги, що страхове відшкодування позивач виплатив відповідачу на підставі постанови Іваничівського районного суду Волинської області, котрою було визнано винуватим [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка в подальшому була скасована судом апеляційної інстації і провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому відпала підстава, на якій [PERSON] отримав від позивача суму страхового відшкодування. Таким чином, із-за відсутності у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у страховика не виник обов`язок сплати [PERSON] страхового відшкодування по дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 15.05.2020 за участю [PERSON] та [PERSON] . Оскільки відпала підстава на якій [PERSON] отримав страхове відшкодування від позивача, а тому відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 1212 ЦК України, незалежно від того, чи безпідставне набуття страхового відшкодування було результатом поведінки набувача майна, страховика, інших осіб чи наслідком події, відповідач зобов`язаний повернути позивачу суму отриманого страхового відшкодування. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимога позивача є законною, обгрунтованою, доведеною належними, допустимими, достатніми доказами, а тому підлягає до задоволення. Доводи представника відповідача про те, що оскільки не встановлено вини [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому [PERSON] , як власник пошкодженого транспортного засобу правомірно отримав від позивача страхове відшкодування, не спростовують доводів позивача і не беруться судом до уваги, оскільки у зв`язку з відсутністю у діях [PERSON] складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у Публічного акціонерного\~товариства Національна\~акціонерна страхова\~компанія «Оранта»\~не виникло\~зобов`язання виплачувати\~ [PERSON] \~страхове відшкодування. При цьому суд звертає увагу, що провадження у справі щодо [PERSON] у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито постановою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 13.08.2020, котра залишена без змін постановою Волинського апеляційного суду від 15.03.2021 з тих підстав, що дії [PERSON] відображені у протоколі про адміністративне правопорушення не містять ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не містять інформації про пошкодження транспортних засобів внаслідок ДТП. Під час розгляду справи, ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд, не дійшов висновку та не встановив, що дії [PERSON] не перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП. Фактично неналежне оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] , стало підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення. За таких обставин, постанова суду про закриття провадження у справі щодо [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не має доказового значення у даній справі, не впливає на висновки суду та не спростовує доводів позивача. Інших належних, допустимих, достатніх доказів, котрі б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав та в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не довів обставини, які мають значення для справи і на які він посилався як на підставу своїх заперечень щодо вимог позивача. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь позивача судовий збір в розмірі 2270 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved