Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

24 грудня 2021 року представник позивача, адвокат Філоненко О.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору є Виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтуванні позову посилається на те, що з 09 жовтня 2015 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя із відповідачем не склалося, тому рішенням Світловодського міськрайонного суду від 11 червня 2019 року шлюб між ними було розірвано. Після розлучення відповідач припинив матеріальне утримання дитини, тому рішенням Світловодського міськрайонного суду від 19 березня 2019 року із [PERSON] було ухвалено стягнути аліменти на її користь, на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитинироку под. з 2019 ружжя проживає окремо, малолітня дитина проживає та перебуває на утриманні [PERSON] . Вона самостійно займається вихованням [PERSON] , піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, лікування, матеріально забезпечує, створює всі необхідні умови для повноцінного розвитку дитини. Протягом останніх двох років [PERSON] не спілкується з сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує його. Не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його життям. Так відповідач проживає окремо, але жодного разу не зателефонував, не проявив бажання хоча би поцікавитися, чи достатньо його син забезпечений харчуванням, чи належним чином про нього піклується мати, чи правильно дитину виховують, в якому оточенні живе, не вітає зі святами, не дарує подарунки та не надає матеріальної допомоги на виховання та лікування. Ніколи не відвідував місце проживання сина чи дитячий садок, до якого ходить хлопчик, що підтверджується довідкою з дитячого садка та актом про відсутність участі батька у вихованні дитини, взагалі забув про існування сина. Жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує, а тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Протягом всього часу знаходження виконавчого листа про стягнення аліментів на виконанні, відповідач взагалі не виконував свій обов`язок щодо сплати аліментів на її користь, тобто боржник ухиляється від належного виконання свого обов`язку щодо утримання сина. Станом на 02 листопада 2021 року заборгованість по аліментах становить 84847 грн. 35 коп. Розмір пені за період з 01 лютого 2019 року по 23 грудня 2021 року перевищує розмір самої заборгованості, та складає 104288 грн. 85 коп. Проте, відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України, розмір пені, який можливо стягнути становить лише 84847 грн. 35 коп. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 19 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив до суду не подав. Ухвалою суду від 08 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився. 08 серпня 2022 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце судового розгляду, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, повідомлений належним чином за останнім відомим місцем його реєстрації. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 червня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що був зареєстрований 09 жовтня 2015 року, розірвано. (а.с.19, 20) Від даного шлюбу у сторін по справі [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11) Згідно рішення Світловодського міськрайонного суду від 19 березня 2019 року, із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 23 серпня 2018 року до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] включно. (а.с.17-18) Відповідач [PERSON] , рішення суду про стягнення аліментів не виконує, внаслідок чого станом на 02 листопада 2021 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 84847 грн. 35 коп., що підтверджується розрахунком заступника начальника Підволочиського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Стойловської О.В. від 02 листопада 2021 року. (а.с.16) [PERSON] разом з сином [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12) З 2019 року подружжя проживає окремо, малолітня дитина проживає та перебуває на утриманні [PERSON] . Вона самостійно займається вихованням [PERSON] , піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, лікування, матеріально забезпечує, створює всі необхідні умови для повноцінного розвитку дитини. Протягом останніх двох років [PERSON] не спілкується з сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує його. Не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його життям, не обізнаний, в чому полягає внутрішній світ дитини. Так відповідач проживає окремо, але жодного разу не зателефонував, не проявив бажання хоча би поцікавитися, чи достатньо його син забезпечений харчуванням, чи належним чином про нього піклується мати, чи правильно дитину виховують, в якому оточенні живе, не вітає з святами, не дарує подарунки та не надає матеріальної допомоги на виховання та лікування. Ніколи не відвідував місце проживання сина чи дитячий садок, до якого ходить хлопчик, що підтверджується довідкою з дитячого садка та актом про відсутність участі батька у вихованні дитини, взагалі забув про існування сина. Жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує. Даний факт підтверджується Актом від 15 лютого 2021 року, довідкою з ДНЗ №18 м.Світловодськ. (а.с.13, 14) Отже, [PERSON] , повністю ігнорує факт спорідненості зі своїм сином, умисно та свідомо ухиляється від свого батьківського обов`язку щодо нього, як духовного розвитку та батьківського піклування так і матеріального забезпечення. Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства», дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] , на утримання малолітньої дитини, знаходиться на виконанні у Підволочиському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Протягом всього часу знаходження виконавчого листа на виконанні, відповідач взагалі не виконував свій обов`язок щодо сплати аліментів на її користь, тобто боржник ухиляється від належного виконання свого обов`язку щодо утримання сина. Згідно з довідкою про розмір заборгованості станом на 02.11.2021 року, заборгованість складає суму у розмірі 84 847 грн. 35 коп. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується неня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Так, станом на 23 грудня 2021 року згідно проведеного розрахунку за січень - червень 2019 року, розмір пені складає 104 288.85 гривень, виходячи із розрахунку: Січень 2019 року: 1667 грн. х 1% х 1056 дн. (з 01.02.2019 р. по 2.3.12.2021) = 1 7 603.52 грн. Лютий 2019 року: 1667 грн. х 1% х 1028 дн. (з 01.03.2019 р. по 23.12.2021) =17 136.76 грн. Березень 2019 року: 1667 грн. х 1% х 997 дн. (з 01.04.2019 р. по 23.12.2021)= 16 619.99 грн. Квітень 2019 року: 1884.25 грн. х 1% х 967 дн. (з 01.05.2019 р. по 23.12.2021)= 18 220.70 грн. Травень 2019 року: 1884,25 грн. х 1% х 936 дн. (з 01.06.2019 р. по 23.12.2021)= 17636,58 грн. Червень 2019 року: 1884,25 грн. х 1% х 906 дн. (з 01.07.2019 р. по 23.12.2021)= 17 071.30 грн. Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За таких підстав, суд приходить висновку, що в суді знайшли своє підтвердження вимоги позивача і відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина [PERSON] , а тому є всі підстави для того, щоб позбавити його батьківських прав відносно даної дитини, у відповідності до вимог ст.164 Сімейного кодексу України та стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у справі, що складаються із сплати судового збору в сумі 908 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved