Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~та [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання їхньої\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~по 2500\~грн з\~кожного,\~починаючи з\~дня подачі\~позову і\~до досягнення\~дитиною повноліття. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що рішенням\~Перечинського районного\~суду Закарпатської\~області від\~01\~червня 2021\~року відповідачку\~ [PERSON] \~позбавлено батьківських\~прав відносно\~її доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та призначено\~ [PERSON] \~опікуном над\~неповнолітньою.\~З вересня\~2019\~року дитина\~проживає з\~позивачкою,\~тобто виховується\~в її\~сім`ї та\~перебуває на\~її утриманні.\~Позивачка також\~зазначає,\~що ні\~ [PERSON] ,\~ні [PERSON] \~матеріальної допомоги\~на утриманні\~своєї доньки\~в добровільному\~порядку не\~надають,\~відповідачі зловживають\~спиртними напоями,\~не мають\~постійного місця\~роботи,\~не цікавляться\~життям та\~вихованням дитини. У зв`язку з наведеним позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути аліменти на утримання [PERSON] . Ухвалою суду від 11 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засіданні також не з`явилася, попередньо подала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечила. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідачі [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 06 квітня 2010 року. Також встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року позбавлено [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~батьківських прав\~відносно доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~встановлено над\~малолітньою [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~опіку та\~призначено її\~опікуном [PERSON] ,\~ [INFO] . Малолітня [PERSON] проживає\~в родині\~тітки \~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~довідкою Перечинської\~міської ради\~Закарпатської області\~№ 439\~від 21\~жовтня 2020\~року. При цьому, суду не надано доказів того, що відповідачі добровільно надають матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки [PERSON] , яка потребує таку для її повного і гармонійного розвитку. Не надано суду також інформації стосовно матеріального стану сторін. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), в усіх\~діях щодо\~дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із змісту статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачкою докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки такі містять в собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини. Отже, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідачі зобов`язані утримувати свою малолітню доньку до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачів, суд відповідно до статті 182 СК України, враховує: -стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; -відсутність у матеріалах справи доказів про наявність у платників аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -відсутність у матеріалах справи доказів про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платників аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; -відсутність у матеріалах справи доказів про витрати платників аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платниками аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. У цих правовідносинах розмір аліментів необхідно визначити в твердій грошовій сумі, що відповідає приписам ч. 1 ст. 184 СК України. За таких обставин, суд вважає, що з [PERSON] та [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі по 2\~500 (дві тисячі п`ятсот) гривень з кожного щомісяця, починаючи з 21 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім цього, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, що відповідає вимогам ст.\~141 ЦПК України З огляду\~на наведене\~та

Outcome: approved