Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

27 червня 2022 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.11.1998 року, який було розірвано рішенням Індустріального районного суду м.Дніпротпетровська від 13.09.2018 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає позивачем. Позивач працює, але ж не надає добровільно кошти на утримання сина. Тому позивач, посилаючись на положення ст. 180,181,183 СК України, просить задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, але не менш 50 % на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, однак відзиву на позов не надав, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута у відсутність відповідача. Дослідивши надані докази суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 08.12.2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.8) З довідки №4543 від 02.09.2022 року про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає з позивачем (а.с 17) Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши надані докази та норми сімейного законодавства, які встановлюють обов`язок батьків по утриманню дитини та порядок і умови стягнення аліментів, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі, тому що судом встановлено, що неповнолітня дитина, батьком якого є відповідач, проживає окремо від нього, з матір`ю, домовленості між батьками щодо способу виконання батьком дитини обов`язку по його утриманню між сторонами не досягнуто, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судовий збір по справі за подання позовної заяви про стягнення аліментів, на час подання позову до суду становить 992,40 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved