Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебуває з 17 червня 2017 року. Від шлюбу дітей немає. Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. У сторін протилежні погляди на важливі ідеологічні, релігійні та політичні питання, часто виникали сварки. На даний час позивач є військовослужбовцем і перебуває в зоні безпосередніх бойових дій. Відповідач жодним чином не підтримувала його, під час останньої телефонної розмови вона знецінила важливість виконання ним військового обов`язку. Позивач вважає, що збереження шлюбних відносин є неможливим, оскільки перебування у зареєстрованому шлюбі з фактичним припиненням шлюбних відносин позбавляє його можливості створити нову родину. Враховуючи вищенаведене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 червня 2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. У заяві, яка надійшла до суду 19.08.2022, останній просить справу розглядати у його відсутності, оскільки перебуває на військовій службі та не має змоги безпосередньо брати участь у судових засіданнях. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 05.09.2022. Клопотання про відкладення розгляду справи суду не подала, проти позову у встановленому законом порядку не заперечила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 червня 2017 року, місце реєстрації: Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №745. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що між сторонами припинено сімейні стосунки, шлюб існує формально. Бажання підтримувати сімейні відносини позивач не має, сімейні відносини у сторін не склалися через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Відповідачка проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечила. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved