Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила розірвати укладений 15 липня 2014 року шлюб із [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 62, посилаючись на те, що від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , а сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, на грунті чого між ними постійно виникали сварки та побутові конфлікти, у зв`язку з чим вони у 2019 році припинили сімейні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивачка у судове засідання не з`явилася, яка письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відзиву на позов відповідачем не подано. \~ \~ \~ \~За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 15 липня 2014 року (а.с. 4). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 5). Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, на грунті чого між ними постійно виникали сварки та побутові конфлікти, які проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирятися не бажають суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Суд установив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.\~3\~ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позовні, тому позивачці слід повернути з державного бюджету 496,20 грн, тобто половину судового збору, сплаченого нею при поданні даного позову до суду, а з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 496,20 грн судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved