Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов`язання вчинити дії, стягнення заробітної плати та компенсації за час затримки посилаючись на те, що з 13.01.2021 року він був допущений до роботи на посаді вантажника складу готової продукції в ТОВ «Кам-Трейд» по [ADDRESS] , керівником по цеху виготовленню металевих дверей [PERSON] . Про наявність вакансії вантажника дізнався з об`яви в інтернеті. Робота полягала у складуванні, відвантаженні металевих дверей, виїзді на новобудови у м. Києві для переміщення дверей на поверхи багатоповерхівок, тощо. При допуску його (позивача) до роботи його повідомлено, що заробітна плата становить 12 000,00 грн. на місяць, вихід на роботу по суботах додатково оплачується сумою 500,00 грн., та за розміщені на поверхах багатоповерхівок двері бригаді сплачується додатково 100,00 грн. за одні двері. Розмір оплати праці підтверджено і оголошенням про вакансію. Виїзди у м. Київ відбувались на будівництво житлового комплексу «Поетіка» (район вулиці Дегтярівська Шевченківського району м. Києва). В перший день виходу на роботу він надав керівнику цеху [PERSON] свій паспорт, ідентифікаційний номер, трудову книжку, посвідчення водія авто-навантажувача та фотокартки 3,5 х 4,5. В цей же день документи йому були повернуті і роз`яснено, що на перші два тижні роботи він перебуватиме на випробуванні. Працедавець забезпечив його робочим місцем і всім необхідним інструментом та матеріалами, та фактично допустив до виконання трудових обов`язків, що свідчить про укладення сторонами саме усного трудового договору. До нього було доведено трудовий розпорядок з початком роботи з 08.00 години, перервою на обід з 12 до 13 години, завершенням робочого часу о 17.00 годині. По суботах робочий час тривав з 8 до 13 години з додатковою оплатою у 500 грн. Цього розпорядку він дотримувався з 13.01. по 14.05.2021 року включно, поки не «зірвав» спину на роботі по розміщенню дверей на поверхи багатоповерхівки у м. Києві. Через два тижні роботи його було оформлено і видано перепустку № 2510 на строк дії з 31.01.2021 року по 31.01.2022 року, де вклеєно його фотокартку. З причини хвороби («зірвав» спину) він не зміг 15.05.2021 року вийти на роботу, про що був повідомлений завідувач складу [PERSON] , який був його безпосереднім керівником. 17.05.2021 року він отримав від завідувача складом [PERSON] повідомлення в «Viber» о 8.42, 8.44, 8.46, 8.48 родині про його звільнення без виплати заробітної плати. В період з 13.01.2021 року по 31.03.2021 року з ним частками розраховувались по заробітній платі. Фактично за цей період він не має претензій до відповідача. З 01.04.2021 року по 14.05.2021 року оплата праці з ним, як і з іншими працівниками складу не була проведена. На його неодноразові звернення заробітна плата так і не була виплачена. Більш того, завідуючий складом заявив, що виплата заробітної плати звільненим з роботи здійснюється в останню чергу, і що він повідомить по телефону, коди це може відбутись. За його підрахунками борг відповідача по заробітній платі становить: за квітень 2021 року - 14 000,00 грн., з 10 по 14 травня 2021 року - 2 750,00 грн. Його відсторонення від роботи не ґрунтувалось на підставах ст. 46 КЗпП, та з незрозумілих мотивів. Заяви про звільнення він не писав, з наказом його не ознайомлено. У зв`язку з викладеним просив встановити факт перебування в трудових відносинах з 13.01.2021 року по 14.05.2021 року, зобов`язати відповідача оформити у законний спосіб трудові відносини з поданням звітності до державних органів та стягнути заборгованість із заробітної плати у розмірі 16 750,00 грн. та середній заробіток за час затримки за період з 17.05.2021 року по 25.10.2021 року в сумі 123 600,00 грн. та компенсацію за невикористану відпустку. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. До суду представник відповідача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позов упросив відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 19.05.2022 року. 19.05.2022 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали від 24.05.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та витребувано докази. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. 27.07.2022 року зареєстровано відзив на позовну заяву. 03.08.2022 року подано відповідь на відзив. В суді встановлено, що ТОВ «Кам-Трейд» зареєстровано в Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 25.08.2010 року, види діяльності: виробництво металевих дверей і вікон; виробництво інших дерев`яних конструкцій і столярних виробів; виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; виробництво замків і дверних петель; установлення столярних виробів; інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у; оптова торгівля верстатами; неспеціалізована оптова торгівля; виробництво інших готових виробів, н.в.і.у; виробництво інших меблів. По даній справі позивач просить встановити факт перебування його в трудових відносинах з ТОВ «Кам-Трейд» в період з 13.01.2021 року по 14.05.2021 року, посилаючи на те, що на сайті Work.ua знайшов оголошення ТОВ «Кам-Трейд» (масове виробництво вхідних металевих дверей) про наявність пропозицій на роботу вантажника, різноробочого, оператора станка з ППУ із заробітною платою у розмірі 12 000 - 20 000 грн., водій категорії В,С - заробітна плата - 16 000 грн. + премії, оператор координатно-пробивного, токарного станка з ППУ - заробітна плата 18 000 - 22 000 грн., зборщик металевих вхідних дверей - заробітна плата 15 000 - 20 000 грн., в м. Бровари, 1,9 км від центру. 13.01.2021 року він звернувшись за оголошенням, він з 13.01.2021 року був допущений до роботи на посаді вантажника складу готової продукції в ТОВ «Кам-Трейд» по [ADDRESS], з випробувальним з двотижневим випробувальним терміном, та надав керівнику цеху [PERSON] свій паспорт, ідентифікаційний номер, трудову книжку, посвідчення водія авто-навантажувача та фотокартки 3,5 х 4,5. 31.01.2021 року його видано перепустку № 2510 на строк дії з 31.01.2021 року по 31.01.2022 року, де вклеєно його фотокартку, на об`єкт ТРЦ «Республіка». Перепустка видана ТОВ «Агенція безпеки «Граніт» фірмі Кам-Трейд на ім`я [PERSON] . У відзиві на позовну заяву відповідач послався на те, що трудових відносин з позивачем не було, натомість була домовленість, відповідно до якої позивач зобов`язався за винагороду виконати роботу по заносу визначеної кількості дверей в житловий та громадський комплекс в Голосіївському районі м. Києва, строк виконання робіт - 12.03.2021 року, 29.03.2021 року та 31.03.2021 року, за виконання якої сплачено винагороду у розмірі 500 грн. в день. Дане свідчить по те, що між ними виникали договірні відносини цивільно-правого характеру з виконання певного визначеного обсягу робіт. Перепустка, яка надана позивачем, була замовлена Товариством раніше, до неї вписано лише дані позивача для виконання ним вказаних робіт. За положеннями статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ст. 21 КЗпП України). Відповідно до частини першої статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, при укладенні контракту; при укладенні трудового договору з фізичною особою. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи (частини друга - четверта статті 24 КЗпП України). Таким чином, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо. Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Частиною третьою статті 94 КЗпП України встановлено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з частиною першою статті 21 Законом України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Отже, підставою виплати заробітної плати є наявність трудових відносин між сторонами, які в свою чергу виникають шляхом укладення між сторонами трудового договору. Суд може визнати трудовий договір укладеним за відсутності наказу чи розпорядження, лише за умови дотримання інших умов, необхідних для його укладення, зокрема виконання працівником обов`язку щодо надання паспорта або іншого документу, що посвідчує особу, трудової книжки, а у випадках, передбачених законодавством, - також документу про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інших документів, за наявності письмових чи інших доказів дотримання цих умов, окрім показань свідків. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 522/4807/15-ц (провадження №61-13454св18). Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунки у строки визначені законодавством. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому до виплати від підприємства проводиться в день звільнення. Відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вивчивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що відповідач, допустивши позивача, який надав паспорт, трудову книжку та водійське посвідчення, до робочого місця, фактично вступив з ним у трудові відносини, що дає підстави для задоволення вимог позивача в частині встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобов`язання оформити у законний спосіб трудові відносини з поданням звітності до державних органів. Підлягають задоволенню вимоги позивача і щодо стягнення невиплаченої заробітної плати за період з 01.04.2021 року по 14.05.2021 року в сумі 16 750,00 грн., оскільки розмір заробітної плати був визначений відповідачем та вказаний в оголошенні на сайті пошуку роботи. Належить до стягнення і середній заробіток за час затримки за період з 17.05.2021 року по 25.10.2021 року у розмірі 123 600,00 грн. В частині стягнення компенсації за невикористану відпустку, суд не убачає підстав для задоволення заявлених вимог. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Заперечення відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки ним не було надано жодного доказу на підтвердження цивільно-правових відносин, натомість ним підтверджено, що позивач дійсно виконував роботу для відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 236,00 грн. за вимогу про стягнення коштів у розмірі 123 600,00 грн., дані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial