Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 16 березня 2013 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Однак, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, виховання дитини, ведення спільного господарства та відсутністю взаєморозуміння, почуття кохання один до одного шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 07.07.2022 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та згодний на розірвання шлюбу. Враховуючи те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 16 березня 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 9/. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини /а.с. 10/. \~\~\~\~ Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, ведення спільного господарства та відсутність взаєморозуміння, почуття кохання один до одного. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх позивач та відповідач наміру та бажання не мають, що підтверджується наданими ними суду заявами про це. Спільне господарство сторони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої неповнолітньої дитини, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України,\~\~шлюб між сторонами слід розірвати.\~\~\~ Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України шляхом заявлення відповідної вимоги у позові, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] . Враховуючи те, що позивачем [PERSON] не було заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідача понесених нею судових витрат у справі та не подано суду будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, питання щодо розподілу судових витрат у справі не було предметом судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved