Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 09.11.2021 позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТУРЕ» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Посилаючись на приписи ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП позивачі просять суд стягнути на їх користь середній заробіток за час затримки розрахунку та заборгованість по заробітній платі. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 18.05.2022 від позивачів на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 19.01.2022 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, на розгляд справи не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, а позивачі не заперечують проти ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. [PERSON] з 04.12.2020 року була прийнята на роботу до ТОВ «НАТУРЕ» на посаду охоронника, що підтверджується копією трудової книжки серія [NUMBER] від 15.09.1977. 27 серпня 2021 року [PERSON] звільнилась з ТОВ «НАТУРЕ» за згодою сторін у відповідності до ч. 1 ст. 36 КЗпП України (що підтверджується копією наказу № 20 від 27.08.2021). При звільненні [PERSON] не було виплачено заробітну плату за період з травня 2021 року по серпень 2021 року включно, а також компенсацію за невикористану відпустку. У відповідності до Довідки про заборгованість по заробітній платі від 18.10.2021 року № НА00-00001 виданої ТОВ «НАТУРЕ» заборгованість по заробітній платі складає: травень 2021 року - 7190,26 грн., червень 2021 року - 7037,31 грн., липень 2021 року - 7 642,83 грн., серпень 2021 року - 470, 12 грн., всього - 22 340, 52 грн. Позивач просить суд стягнути середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 травня 2021 по 05 листопада 2021 включно (до дати подачі позовної заяви). Згідного Довідки про заборгованість по заробітній платі від 18.10.2021 року № НА00-00001 виданої ТОВ «НАТУРЕ» середньомісячний заробіток в день становить 174 грн. 76 коп. За період з 01.05.2021 по 05.11.2021 було 132 робочих дні, а тому сума середньомісячного заробітку 174,76 грн. х 132 роб. дні = 23 068,32 гривень. [PERSON] з 16.02.2020 був прийнятий на роботу до ТОВ «НАТУРЕ» на посаду охоронника, що підтверджується копією трудової книжки серія [NUMBER] . 27 серпня 2021 року [PERSON] звільнився з ТОВ «НАТУРЕ» за згодою сторін у відповідності до ч. 1 ст. 36 КЗпП України (що підтверджується копією наказу № 21 від 27.08.2021 року). При звільненні позивачу не було виплачено заробітну плату за період з травня 2021 року по серпень 2021 року включно, а також компенсацію за невикористану відпустку. У відповідності до Довідки про заборгованість по заробітній платі від 18.10.2021 року № НА00-00001 виданої ТОВ НАТУРЕ» заборгованість по заробітній платі складає: Травень 2021 року - 6592,95 грн., Червень 2021 року - 7431,76 грн., Липень 2021 року -11 669,23 грн.. Всього - 25 693,94 грн. Позивач просить суд стягнути середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 травня 2021 по 05 листопада 2021 включно (до дати подачі позовної заяви). Згідного Довідки про заборгованість по заробітній платі від 18.10.2021 року № НА00-00001 виданої ТОВ «НАТУРЕ» середньомісячний заробіток в день становить 227 грн. 39 коп. За період з 01.05.2021 по 05.11.2021 було 132 робочих дні, а тому сума середньомісячного заробітку 227,39 грн. х 132 роб. дні = 30 015,84 гривень. [PERSON] з 17.1.2015 був прийнятий на роботу до ТОВ «НАТУРЕ» на посаду вантажника, що підтверджується копією трудової книжки серія [NUMBER] від 06.09.1975. 06 квітня 2021 року позивач звільнився з ТОВ «НАТУРЕ» за згодою сторін у відповідності до ч. 1 ст. 36 КЗпП України (копія наказу № 14 від 06.04.2021 року міститься в матеріалах справи). При звільненні позивачу не було виплачено заробітну плату за період з січня 2021 року по квітень 2021 року включно, а також компенсацію за невикористану відпустку. У відповідності до Довідки про заборгованість по заробітній платі від 18.10.2021 року № НА00-00001 виданої ТОВ НАТУРЕ» заборгованість по заробітній платі складає: січень 2021 року - 5393,50 грн., лютий 2021 року - 5 393,50 грн., березень 2021 року - 5 335,94 грн., квітень 2021 року - 2 584,03 грн.. Всього 18\~706,97 грн. Позивач просить суд стягнути середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 січня 2021 по 05 листопада 2021 включно (до дати подачі позовної заяви). Згідного Довідки про заборгованість по заробітній платі від 18.10.2021 року № НА00-00001 виданої ТОВ «НАТУРЕ» середньомісячний заробіток в день становить 127 грн. 73 коп. За період з 01.05.2021 по 05.11.2021 було 132 робочих дні, а тому сума середньомісячного заробітку 127,73 грн. х 132 роб. дні = 24 779,62 гривень. [PERSON] з 24.01.2017 був прийнятий на роботу до ТОВ «НАТУРЕ» на посаду охоронника, що підтверджується копією трудової книжки серія [NUMBER] від 24.07.1996. 19 серпня 2021 року позивач звільнився з ТОВ «НАТУРЕ» за згодою сторін у відповідності до ч. 1 ст. 36 КЗпП України (що підтверджується копією наказу № 19 від 19.08.2021 року що міститься в матеріалах справи). При розрахунку [PERSON] не було виплачено заробітну плату за період з травня 2021 року по серпень 2021 року включно, а також компенсацію за невикористану відпустку. У відповідності до Довідки про заборгованість по заробітній платі від 18.10.2021 року № НА00-00009 виданої ТОВ НАТУРЕ» заборгованість по заробітній платі складає: Травень 2021 року - 7 133,91 грн., Червень 2021 року - 7092,85 грн., Липень 2021 року - 10 484,16 грн.. Всього - 24 710, 92 грн.. Позивач просить суд стягнути середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 травня 2021 по 05 листопада 2021 включно (до дати подачі позовної заяви). Згідного Довідки про заборгованість по заробітній платі від 18.10.2021 року № НА00-00001 виданої ТОВ «НАТУРЕ» середньомісячний заробіток в день становить 209 грн. 25 коп. За період з 01.05.2021 по 05.11.2021 було 132 робочих дні, а тому сума середньомісячного заробітку 209,25 грн. х 132 роб. дні = 27 621,00 гривень. [PERSON] з 14.01.2016 була прийнята на роботу до ТОВ «НАТУРЕ» на посаду сортувальника, що підтверджується копією трудової книжки серія [NUMBER] від 14.01.2016. 06 квітня 2021 року [PERSON] звільнилася з ТОВ «НАТУРЕ» за згодою сторін у відповідності до ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією наказу № 17 від 06.04.2021 року. При розрахунку позивачу не було виплачено заробітну плату, за період з січня 2021 року по квітень 2021 року включно, а також компенсацію за невикористану відпустку. У відповідності до Довідки про заборгованість по заробітній платі від 18.10.2021 року № НАОО-000010 виданої ТОВ НАТУРЕ» заборгованість по заробітній платі складає: січень 2021 року - 4 830,00 грн., лютий 2021 року - 4 830,00 грн., березень 2021 року - 4 389,9 грн., квітень 2021 року - 2 199,38 грн., Всього 16\~249,37 грн.. Позивач просить суд стягнути середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 травня 2021 по 05 листопада 2021 включно (до дати подачі позовної заяви). Згідного Довідки про заборгованість по заробітній платі від 18.10.2021 року № НА00-00001 виданої ТОВ «НАТУРЕ» середньомісячний заробіток в день становить 109 грн. 76 коп. За період з 01.05.2021 по 05.11.2021 було 132 робочих дні, а тому сума середньомісячного заробітку 109,76 грн. х 132 роб. дні = 21 293,79 гривень. Відповідно до статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 21\~КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Судом встановлено, що при звільненні з роботи, остаточний розрахунок з позивачами не було проведено. Відповідно до частини першої\~статті 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до частини першої\~статті 117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. При невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає передбачена статтею 117\~КЗпП України відповідальність. Невиплата працівникові при звільненні всіх належних йому сум є триваючим правопорушенням, а тому працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117\~КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Отже, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у терміни, зазначені у\~статті 116 КЗпП України, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховують у розмірі середнього заробітку і який спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом термін винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, слід зазначити, що відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.\~117\~КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Згідно з п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі -Порядок), у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів у розрахунковому періоді, при цьому день звільнення працівника та день остаточного проведення з ним розрахунків у цей період не включаються. Згідно ч. 1-2 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши в сукупності надані позивачем докази, суд, встановивши, що при звільненні з роботи з позивачами повний розрахунок не був повністю проведений, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. V. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з частинами першою, тринадцятою статі 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачами заявлено позов про відшкодування заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарг подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн. 00 коп. (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 1082 -IX від 15.12.2020). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі одного відсотка ціни позову, але не менше 908,00 грн. Таким чином, за результатами розгляду справи по суті, Суд задовольняє десять позивних вимог, у зв`язку з чим, судовий збір за розгляд справи судом становить 908,00 грн. ? 10 = 9\~080,00 грн. Оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то вказана сума в розмірі 9\~080,00 грн. підлягає стягненню із відповідача на користь держави.

Outcome: approved