Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до\~суду із\~вказаним позовом,\~посилаючись на\~те,\~що з\~відповідачем перебуває\~в шлюбі\~зареєстрованого Герцаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Чернівецькій області 03 грудня 2012 року, актовий запис № 48. Від даного шлюбу вони з [PERSON] мають дві неповнолітні дитини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що шлюбні відносини між ними поступово погіршувались так як було відсутнє у їх відносинах порозуміння та повага. Не один раз вони як подружжя розходились та примирились, але з січня місця 2021 року вони перестали жити разом, а їхні діти залишився проживати з батьком. Вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечать їхнім інтересам. Вважає що надання строку на примирення є недоцільним. Зважаючи на викладене просить суд шлюб між ним та відповідачем розірвати, та залишити їх дітей проживати після розірвання шлюбу надалі з батьком. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2022 року відкрито провадження у даній справі, та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. До суду через канцелярію надійшла Заява від позивача, [PERSON] , якою просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Від відповідача, [PERSON] , через канцелярію суду, також надійшла заява, якою просить розглянути справу у її відсутності, та щодо задоволення позовних вимог не заперечує, оскільки не проживають з позивачем разом, у участі у вихованні дітей не приймає. Вказує, що відзив на позовну заяву нею не буде подаватись. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами Герцаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Чернівецькій області 03 грудня 2012 року, актовий запис № 48. Від спільного шлюбу у сторін народилась двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Сторони не виявили бажання примиритися. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сім`ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. Крім того, суд зазначає, що під час розгляду цієї справи не вирішувалось питання про визначення місця проживання дитини. Суд приймає до уваги Договір про визначення місця проживання дитини участь у вихованні та утриманні укладеного між сторонами 01.07.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON] , яким встановлено, що за спільною згодою батьків дітей, сторін у цій справі, місцем проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьки визначили місце проживання батька, [PERSON] . Також, з урахуванням пояснень викладених у поданій відповідачем заяві, яка визнає позовні вимоги та обставини викладені у позовній заяві, судом встановлено, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] перебувають на самостійному вихованні та утриманні батька, [PERSON] . Мати дітей, [PERSON] , не приймає участі у їх вихованні. Відповідно до ч. 1 статті 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Тому судом встановлено, що сторони, у позасудовому порядку, визначили місце проживання їх спільної малолітньої дитини із батьком, шляхом укладення між ними Договору про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні, та сумніву що дитина проживає саме батьком у суду немає. За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, суд вирішує питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 161 СК України суд роз`яснює, що за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, - даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Також, розглядаючи справу № 339/143/20, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 /провадження № 61-14859св19.нагадав, що у Постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Зважаючи на відсутність спору між сторонами щодо визначення місця проживання дітей, суд вважає позовну вимогу про залишення місця проживання дітей із батьком обґрунтованою, та такою що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційна розміру задоволених позовних вимог. Судом позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112, 160, СК України та

Outcome: approved