Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів (у частці від заробітку (доходу). Позов позивач мотивує тим, що 17.10.2004 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №36. Позивач вказує, що від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Зазначає, що вони з відповідачем почали проживати окремо і її доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя та розвитку дітей. Зазначає, що в добровільному порядку вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач зазначає, що відповідач працює, отримує дохід, працездатний, здоровий та інших осіб на утриманні не має, тому може сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей. Позивач просить суд стягувати з [PERSON] , на її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дітей В судове засідання позивач не з`явилася, однак попередньо подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправленя. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі (а.с.6). Згідно копій свідоцтв про народження дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вбачається, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей ( а.с.8-9). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Крім того ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, та слід стягувати з відповідача, [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 11.08.2022 року, і слід проводити стягнення до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача в дохід держави слід стягнути 992 гривні 40 копійок судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.84, 180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial