Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

10.06.2022 Запорізький державний медичний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків (втрат державного бюджету з підготовки фахівця за державним замовленням) у сумі 189 807,23 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2013 відповідача зараховано студенткою першого курсу Запорізького державного медичного університету та укладено угоду від 01.09.2013 про підготовку фахівця з вищою освітою. За укладеною угодою відповідач проходила навчання за державним замовленням і прийняла на себе зобов`язання після закінчення вищого навчального закладу відпрацювати не менше 3 років за місцем направлення, у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати вартість навчання. У 2019 році відповідач отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Лікувальна справа» та здобула кваліфікацію лікаря. Одночасно з отриманням диплому відповідач отримала направлення в інтернатуру (після закінчення інтернатури - направлення на роботу № 36) в державному секторі економіки (державні та комунальні заклади), відповідно до списку працевлаштування персонально кожного випускника, однак, закінчивши навчання у 2019 році до місця працевлаштування - Комунальної установи Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об`єднання» не прибула. Необхідний термін роботи відповідач не відпрацювала, порушивши п. 21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого Наказом МОЗ України від 25.12.1997 № 367, що свідчить про її відмову приступити в подальшому до роботи за направленням та відпрацювати три роки молодим спеціалістом в державній медичній установі. Згідно з розрахунком позивача, витрати державного бюджету з підготовки відповідача за державним замовленням у зв`язку з не відпрацюванням нею встановленого терміну в державному секторі склали 104 216,00 грн. фактичних витрат на навчання, а також 85 591,23 грн. стипендії. Посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), п. 2 Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 23.01.1996 №77/96, позивач просив стягнути з відповідача суму витрат державного бюджету з її підготовки за державним замовленням у загальному розмірі 189 807,23 грн. та судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. (а.с. 2-6). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи (а.с. 25). У встановлені судом строки заяви по суті справи від учасників процесу не надходили. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, відзиву на позов не надала, із заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом надіслання судової повістки та копій відповідних документів рекомендованим листом із повідомленням. Проте, конверт із поштовим відправленням було повернуто на адресу суду з відповідною відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки судові повістки та копія позовної заяви з додатками надсилались відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомила суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що остання була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою представника позивача, висловленою у поданій нею письмовій заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.09.2013 Запорізьким державним медичним університетом МОЗ України в особі керівника професора Ю.М. Колесника та студенткою [PERSON] укладено та підписано типову угоду про підготовку фахівців з вищою освітою № 2013037 (а.с. 7). Відповідно до цієї типової угоди, студент зобов`язується: оволодіти теоретичними знаннями та практичними навичками, що передбачені вимогами відповідних кваліфікаційних характеристик фахівця і його майбутньої професійної діяльності за спеціальністю; прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів, країни навчання в установленому порядку. Угода набирає чинності з моменту підписання (а.с. 7). 30.06.2019 відповідач отримала диплом спеціаліста серії [NUMBER] та здобула кваліфікацію лікар, що підтверджено копією диплома спеціаліста (а.с. 8). Відповідно до списку (витягу) з розподілу випускників 2019 року Запорізької області [PERSON] направлено до КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» на посаду лікаря-офтальмолога (а.с. 11). Відповідно до листа КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» №1086 від 22.04.2020 [PERSON] для проходження інтернатури до КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» не з`явилась (а.с. 9). Згідно з розрахунком фактичних витрат на навчання [PERSON] за період з 01.09.2013 по 30.06.2019 та довідкою про доходи та суми утримань за весь період навчання [PERSON] сума втрат державного бюджету по випускниці [PERSON] складається з: вартості навчання студента, яка навчалась за державним замовленням - 104 216,00 грн.; розміру стипендії, яку випускниця отримала протягом навчання - 85 591,23 грн. (а.с. 13, 14). Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 21 Порядку працевлаштування випускників вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України від 25.12.1997 № 367, випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов`язку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Як вже зазначено судом та матеріалами справи підтверджено, що відповідач дійсно навчалась у Запорізькому державному медичному університеті МОЗ України у період з 01.09.2013 по 30.06.2019 та отримала повну вищу освіту за спеціальністю «лікувальна справа» та здобула кваліфікацію лікаря. Відповідач шляхом укладення типової угоди надала згоду прибути до місця направлення, яким у даному випадку є КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання», однак Запорізькому державному медичному університету надано дані, що відповідач і до сьогодні не прибула до місця роботи. Відповідно до укладеної між сторонами Типової угоди, студент зобов`язується у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів країни вартість навчання в установленому порядку. Добровільно умови угоди відповідач не виконала, на призначене місце працевлаштування не прибула, витрати на навчання та виплату стипендії не повернула, з огляду на що суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позовні вимоги Запорізького державного медичного університету до [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, в розмірі 2 481,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved