Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та заподіяної моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначав, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2021 за результатами розгляду цивільної справи № 202/1772/21 за його позовом до Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву Украйни про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, було задоволено позовні вимоги у повному обсязі; визнано незаконним та скасовано наказ Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України № 28 від 01.03.2021 про його звільнення з посади начальника служби безпеки Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву Украйни та поновлено на посаді з 16.04.2021; стягнуто з Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2021 по 16.04.2021; допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення його на посаді. На виконання вказаного рішення суду судом було видано виконавчий лист. 16.06.2021 Індустріальним ВДВС м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було прийнято до виконання виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № 65767749. Наголошував, що неодноразово звертався до відповідача та державного виконавця із заявами про невиконання рішення суду, однак станом на 27.01.2022 рішення суду не виконано, у зв`язку із чим просить суд на підставі ст. 236 Кодексу законів про працю України стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 17.04.2021 по 27.01.2022 у сумі 356\~707, 80 грн. Окрім цього зазначав, що йому заподіяно моральну шкоду внаслідок незаконного звільнення та невиконання в подальшому відповідачем рішення суду про поновлення на роботі. Внаслідок незаконного звільнення він втратив єдине джерело доходів та вживав багато зусиль для організації свого життя та життя своєї сім`ї. Відповідач продовжує вчиняти протиправні дії, не виконуючи рішення суду. Просив суд стягнути заподіяну моральну шкоду у сумі 20\~000 грн. Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Надав відповідь на відзив в якій зазначає, що посилання відповідача про неможливість виконати рішення суду є необґрунтованими. Відсутність в рішенні суду розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу не впливає на можливість його поновлення на роботі. Наголошував, що відповідач не виконав рішення суду, [PERSON] не поновлено на посаді начальника служби безпеки. Представник Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що не мали об`єктивної можливості виконати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2021, оскільки в рішенні не зазначений розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а їх заява про роз`яснення рішення залишена без задоволення. Звертав увагу суду, що рішення суду не можливо виконати, оскільки скорочено посаду начальника служби безпеки, а тому вони не повинні нести відповідальність за його невиконання. Крім того зазначали, що на виконання рішення суду від 16.04.2021 ними було виплачено [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 13\~634, 97 грн. Позивачем не наведено доказів, що підтверджують факт заподіяння моральних страждань. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2022 у задоволенні клопотання Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України про зупинення провадження по справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та заподіяної моральної шкоди відмовлено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2022 у задоволенні клопотання представника Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України про об`єднання цивільної справи № 202/4353/21 за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та заподіяної моральної шкоди із цивільною справою № 202/1660/22 за позовною заявою [PERSON] до Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України про визнання наказу незаконним, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, відшкодування моральної шкоди відмовлено. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, приходить до таких висновків. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2021 позов [PERSON] до Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву Украйни про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України № 28 від 01.03.2021 про звільнення [PERSON] з посади начальника служби безпеки Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву Украйни. Поновлено на посаді начальника служби безпеки Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву Украйни Бідкова Михайла Леонідовича з 16.04.2021. Стягнуто з Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2021 по 16.04.2021. Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення на посаді [PERSON] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02.03.2022 рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року залишено без змін. Постановою Індустріального ВДВС м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 16.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65767749 з виконання виконавчого листа № 202/1772/21, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 29.04.2021 про поновлення [PERSON] на посаді начальника служби безпеки Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву Украйни. 07.06.2021 [PERSON] було направлено вимогу Державному підприємству «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву Украйни про виконання рішення суду про поновлення на роботі, що підтверджується поштовим чеком про відправлення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 07.07.2021, 16.08.2021, 18.10.2021, 19.11.2021, 13.12.2021 [PERSON] було направлено відповідачу заяву, в якій він просив повторно повідомити про те, чи виконано рішення суду від 16.04.2021 по справі № 202/1772/21 та надати засвідчену копію наказу про поновлення на роботі, що підтверджується поштовими чеками та рекомендованими поштовими відправленнями. 05.07.2021, 16.08.2021, 18.10.2021, 19.11.2021, 13.12.2021 [PERSON] було надіслано до Індустріального ВДВС м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомлення про невиконання боржником виконавчого документу, що підтверджується поштовими чеками та рекомендованими поштовими відправленнями. Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України\~судове рішення є обов`язковим до виконання. Судові рішення, що набрали законної сили,\~\~є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства\~(стаття 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею\~\~65 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку. У статті 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Отже, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України\~суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період. Наказом Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України «Про поновлення на роботі [PERSON] » № 31-ос від 06.04.2022 на виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2021 у справі № 202/1772/21 скасовано наказ № 28-0с від 01.03.2021 про звільнення [PERSON] за п. 11 ст. 40 КЗпП України (невідповідність працівника займаній посаді під час строку випробування) (пункт 1). У зв`язку зі скороченням посади начальника служби безпеки поновлено працівника на рівнозначній посаді (пункт 2). Забезпечено допуск [PERSON] до роботи на відповідній посаді охоронника-пожежного з 01.03.2021 (пункт 3). Наказом Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України «Про часткове скасування наказу № 31-ос від 06.04.2022» № 41-ос від 15.06.2022 з метою приведення у відповідність до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2021 у справі № 202/1772/21 наказ № 31-ос від 06.04.2022 «Про поновлення на роботі [PERSON] » в частині п.1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 6 скасовано. Судом встановлено, що відповідачем не було виконано рішення суду про поновлення позивача на роботі, доказів протилежного представником відповідача не надано. Посилання представника Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України на звернення із заявами до суду про роз`яснення рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2021, не є поважною причиною невиконання зазначеного рішення, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги. Отже, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не поновлено [PERSON] , тому відповідач зобов`язаний виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки виконання рішення суду. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку). Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають врахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу. Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України форми ОК-7 № 4521125132554518, розмір отриманої заробітної плати у лютому місяці 2021 року становить 36 774 грн., тобто середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 1\~838, 70 грн. (36\~774/20), отже середній заробіток позивача за період затримки розрахунку з 17.04.2021 по 27.01.2022 становить 356\~707, 80 грн. (1\~838, 70 грн.*194). Щодо стягнення моральної шкоди. Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України). За змістом статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди. Оскільки порушення законних прав позивача, пов`язаних затримкою виконання рішення суду, призвело до виникнення у нього моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагало додаткових зусиль для організації життя, й з урахуванням обставин справи, суд вважає, що розумним та обґрунтованим є розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., а тому вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial