Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

У вересні 2021 року до Приморського районного суду м.Одеси звернулась з позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», за участі третіх осіб - Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області - Шевченко Тетяни Сергіївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернення стягнутих коштів. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що [PERSON] стало відомо що стосовно неї було відкрито виконавче провадження № 64925335 на підставі Виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. зареєстр. в реєстрі за № 19085 від 03.02.2021. В рамках даного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.04.2021 року. Виконавчий напис сторона позивача вважає неправомірним, та таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено з порушенням вимог законодавства, відповідачем не було подано нотаріусу оригінали договору позики та він не був посвідчений нотаріально, не надано документів що підтверджують безспірність заборгованість боржника. Щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів вказала, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області - Шевченко Т.С. 08.04.2021 року було винесено постанову про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інш. доходи боржника, якою було постановлено звернути стягнення щодо боржника [PERSON] що отримує доходів у ПП «Таврія-плюс» у розмірі 20 % від доходів. У період з квітня по липень 2021 з позивачки було стягнуто 5263,79 грн., що підтверджується довідкою 491 від 10.09.2021 року, наданої ПП «Таврія-плюс». У зв`язку з чим, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси від 17.09.2021 року позовна заява була залишена без руху. Ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси від 29.09.2021 року позовна заява [PERSON] була передана на розгляд до Малиновського районного суду м.Одеси за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2021 року справа була передана на розгляд судді Мурзенко М.В. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 23.10.2021 року по справі було відкрито провадження. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 23.10.2021 року вирішено питання щодо забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 28.04.2022 року відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 28.04.2022 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.06.2022 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала через канцелярію суду заяву, в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд справу слухати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Треті особи у судові засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10 березня 2019 р. між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» було укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № AG1066399, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Дінеро» зобов`язалось надати позивачу позику в сумі 3000 грн. 00 коп. строком до 09.04.2019 р. (а.с.14). Вказаний договір було укладено в електронній формі. Також, судом встановлено, що 03.02.2021 року Горай О. С., приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, було вчинено оспорюваний виконавчий напис, реєстр. № 19085 (а.с.121). Відповідно до виконавчого напису № 19085, [PERSON] є Боржником за Кредитним договором L7530893 (AG1066399) від 10 березня 2019 року, укладеним з Товариство 3 обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДІНЕРО", ідентифікаційний код юридичної особи 41350844, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 02112018-Д від 02 листопада 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІТ КАПІТАЛ", ідентифікаційний код юридичної особи 39992082. Строк платежу за Кредитним договором L7530893 (AG1066399) від 10 березня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31 липня 2019 року по 06 січня 2021 року. Сума заборгованості складає 13 185, грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7 000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2 685,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 3 500,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону У країни «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача за домовленістю сторін. Загальна сума, що підлягає стягненню - 13 185,00 грн. В матеріалах справи відсутні розрахунок заборгованості, інші документи на підтвердження наявності заборгованості позивача перед відповідачем у вказаній в виконавчому написі сумі. Так, зокрема, з тексту виконавчого напису вбачається стягнення основної суми заборгованості за кредитом в розмірі 7 000 грн. 00 коп., в той час як умовами укладеного між позивачем та ТОВ «ФК «Дінеро» договору позики передбачено надання позики в сумі 3 000 грн. 00 коп. За таких обставин суд доходить висновку, що сума заборгованості, визначена відповідачем та зазначена у виконавчому написі не є безспірною в розумінні ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Також суд погоджується із позицією сторони позивача про незаконність вчинення оспорюваного виконавчого напису з огляду на відсутність станом на дату вчинення виконавчого напису в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172, кредитних договорів. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, після 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Оспорюваний виконавчий напис було видано 03.02.2021 року, що свідчить про незаконність його вчинення, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та визнання виконавчого листа реєстр. № 19085 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. таким, що не підлягає виконанню. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області від 22.03.2021 року було відкрито виконавче провадження № 64925335 з виконання виконавчого листа № 19085 виданий 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. (а.с.17) Також, в межах виконавчого провадження № 64925335 приватним виконавцем 08.04.2021 було прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. (а.с.12) На виконання цієї постанови за місцем роботи (служби) позивача, директором ПП «Таврія-плюс» здійснювалось відрахування із заробітної плати [PERSON] . Загалом з його доходу було відраховано за період з 01.04.2021 по 01.08.2021 р.р. стягнуто 5263,79 грн., що підтверджується довідкою № 491 від 10.09.2021 року. Враховуючи, що цим рішенням суд визнав оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, між сторонами виникли також спірні правовідносини, які регулюються нормами статті 1212 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до положень ч.ч.1, 2 особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року в справі №753/15556/15-ц, від 23.01.2020 року в справі №910/3395/19. Суд зазначає, що правовою підставою для набуття ТОВ "ФК «Профіт Капітал» грошових коштів став виконавчий напис нотаріуса, який цим рішенням визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак, оскільки перестала існувати правова підстава для отримання таких коштів, грошові кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст.1212 ЦК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню безпідставно набутті грошові кошти у розмірі 5263,79 грн. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджуєтеся квитанцією № 63825 від 10.09.2021 року, та у розмірі 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанціє №63847 від 10.09.2021 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362 грн. 00 коп.

Outcome: approved