Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28.07.2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітет Великокучупівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис 26. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Заявники вказують, що спільне життя у них не склалося через різні характери та погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та суперечки, що призвело до втрати почуття поваги та кохання, без яких сімейне життя неможливе. Зазначили, що протягом останніх місців не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Вважають, що шлюб існує формально, сім`я розпалась остаточно та примирення між ними неможливе. Крім цього, спір про місце проживання спільної неповнолітньої дитини відсутній, оскільки між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у її вихованні та утриманні, що підтверджується нотаріально посвідченим договором щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Згідно даного договору [PERSON] залишається проживати з батьком та перебувати на його утриманні, при цьому мати має право бачитись з сином у порядку визначеному договором. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами та залишити проживати неповнолітнього сина разом із ним, на його вихованні та утриманні. Заявники в судове засідання не з`явились, проте до початку судового засідання від них надійшла заява про розгляд даної справи у їх відсутності, без застосування технічних засобів. Заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 28 липня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №5 Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області. Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри та взаєморозуміння. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, перестали проживати разом як одна сім`я, шлюбні відносини не підтримують. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявою сторін. Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи не проживання сторін разом, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Задовольняючи заявлену вимогу позивача та відповідача про залишення дітей після розірвання шлюбу проживати з батьком, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Спір про місце проживання спільної неповнолітньої дитини відсутній, оскільки між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у її вихованні та утриманні, що підтверджується нотаріально посвідченим договором щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Згідно договору від 22.08.2022 року зареєстрованому у реєстрі за № 9391 [PERSON] залишається проживати з батьком та перебувати на його утриманні, при цьому мати має право бачитись з сином у порядку визначеному договором. (а.с. 11) Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу неповного сина слід залишити проживати із позивачем, на його вихованні та утриманні.

Outcome: approved