Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що 04 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі \~Інгулецького \~відділення № 7857 (далі -ІВ ВАТ «Ощадбанк») та [PERSON] був укладений \~кредитний договір № 5141 (далі Кредитний \~договір ) про надання кредиту в сумі 69\~ 000,00 гривень, зі сплатою відсотків в розмірі 19 % річних з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 04 червня \~2011 року для придбання транспортного засобу. Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору. 19.07.2012 року позивачем подавалась до суду позовна заява про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 69000,00 грн. Однак залишилися нестягнутими та не погашеними відсотки по кредиту, 3%, пеня. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 19 березня 2014 року у відповідача існує \~заборгованість по Кредитному договору перед позивачем \~у \~сумі \~67763,44 грн., \~а \~саме: - прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам 38\~ 339,44 грн.; - пеня за несвоєчасне \~повернення кредиту (за період з 19.03.2013 р. по 19.03.2014 р.) \~- 12627,00 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків (за період з 19.03.2013 р. по 19.03.2014 р) 7016,10 грн.; - \~3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 6200,72 грн.; - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків 3451,61 грн.; - витрати \~на \~інфляції \~\~за \~рахунок \~\~\~несвоєчасного \~погашення \~\~\~основного \~боргу 91,20 грн; - витрати \~від \~інфляції \~\~за \~рахунок \~несвоєчасної \~\~сплати \~процентів \~\~- 37,37 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] \~на свою користь заборгованість за кредитним договором № 5141 від 04 червня 2008 року в розмірі \~67763,44 \~грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 677,63 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Касьян М.С. у судове засідання не з`явилися, представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 04 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі \~Інгулецького \~відділення № 7857 та [PERSON] був укладений \~кредитний договір № про надання кредиту в сумі 69\~ 000,00 гривень, зі сплатою відсотків в розмірі 19 % річних з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 04 червня \~2011 року для придбання транспортного засобу (а.с. 13-15 - копія договору). В зв`язку з невиконанням відповідачем умов Кредитного договору \~неодноразовими вимогами \~позивач повідомив відповідача про необхідність повернення кредиту. Також з відповідачем було неодноразово \~проведено зустріч, на яких [PERSON] \~зобов`язувався \~\~добровільно погасити прострочену заборгованість по кредиту. Заочним рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2012 року позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк» заборгованість по кредитному договору, станом на 12.07.2012 року, в розмірі 69 000 гривень, а також 690 грн. судового збору. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2019 року заочне рішення суду від 14 листопада 2012 року скасовано. Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року в задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено. Відмовляючи в\~\~ задоволенні позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України»\~\~\~\~до\~\~\~\~ [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що\~\~ відповідач заперечує підписання Кредитного договору № 5141 від 04 червня 2008 року, а відтак і заборгованість по ньому, оскільки в 2013 році, в рамках кримінального провадження № 12013040770000056 від 05.01.2013 року за обвинуваченням [PERSON] , з метою встановлення оригінальності підпису [PERSON] по вказаному вище кредитному договору було проведено почеркознавчу експертизу, яка встановила факт підробки підпису, та яка не була надана суду відповідачем [PERSON] , оскільки його не було залучено до участі у кримінальній справі у якості потерпілого. Разом з тим, позивачем надано суду повідомлення від 19.11.2019 року за вихідним № 103.20-12/1-1992, відповідно до якого, в рамках кримінального провадження № 12013040770000056 від 05.01.2013 року, АТ «Державний ощадний банк України» пред`явлено до обвинуваченої [PERSON] цивільний позов з відшкодування матеріальної шкоди по позичальнику [PERSON] в сумі 69 000,00 грн., що було розцінено судом першої інстанції, як визнання банком факту не укладення відповідачем [PERSON] . Кредитного договору № 5141 від 04 вересня 2008 року про надання кредиту на суму 69 000 грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.08.2020 року вказане рішення суду від 19.11.2019 року скасоване та ухвалено нове рішення яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства « Ощадбанк», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором\~№ 5141 від 04 вересня 2008 року, станом на 12 липня 2012 року, в сумі 69\~000,00 грн., та судові витрати у розмірі 1\~725,00 грн. При ухвалені вказаної постанови, колегією суддів було досліджено висновок експерта №58/04-230 від 12 грудня 2013 року, в рамках кримінального провадження № 12013040770000056 від 05.01.2013 року, відповідно до якого підписи від імені [PERSON] , розташовані в документі «Кредитний договір №5141 від 04 вересня 2008 року» в пункті «підпис Позичальника», пункті « Палієнко Д.В. », виконані [PERSON] ; підписи від імені [PERSON] , розташовані в документі «Договір застави майна від 04 вересня 2008 року» в пункті «Заставодавець» та в пункті «Палієнко Д.В. », виконані [PERSON] . Доказів, які б спростовували даний висновок експерта, колегією суддів встановлено не було, а тому було встановлено факт, що відповідач [PERSON] особисто уклав, як Кредитний договір №5141 від 04 вересня 2008 року, так і Договір застави майна від 04 вересня 2008 року. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст.ст.509,525-526,598,610,611,622 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки. При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання в натурі. Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином. Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~та частини першої\~статті 1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19 березня 2014 року у відповідача існує \~заборгованість по Кредитному договору перед позивачем у сумі 67763,44 грн., а саме: - прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам 38\~ 339,44 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту (за період з 19.03.2013 р. по 19.03.2014 р.) \~- 12627,00 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків (за період з 19.03.2013 р. по 19.03.2014 р) 7016,10 грн.; - \~3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 6200,72 грн.; - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків 3451,61 грн.; - витрати \~на \~інфляції за \~рахунок \~\~\~несвоєчасного \~погашення \~\~\~основного \~боргу 91,20 грн; - витрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів - 37,37 грн. (а.с. 7-11 \~розрахунки заборгованості). Відповідно до п.3.3.4 кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом щомісячно рівними платежами в сумі 1916,00 грн. шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Останнє погашення Кредиту в сумі 1940,00 грн., та сплату відсотків здійснити не пізніше 04.06.2011 року. Згідно п. 1.5.1.2. Кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичну заборгованість за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до настання терміну, зазначеного п. 1.5.1.1, яким передбачено, що на період з дня видачі кредиту та до моменту закінчення терміну, на який було надано Кредит, а саме до моменту закінчення терміну на який надано кредит, а саме до 04.06.2011 року включно , відсотки за користування кредитом нараховуються банком на підставі процентної ставки в розмірі 19 % річних. Пунктом 1.2. передбачено, що кредит надається на 36 (тридцять шість ) місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 04.06.2011 року. Відповідно до п. 4.1 Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених Договором. Згідно п. 4.1.1 Кредитного договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми Кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05 % від суми платежу \~за кожен день прострочення. \~\~\~\~\~\~\~\~ Як вже вище зазначалось постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.08.2020 року у справі 411/6735/12\~\~позовні вимоги\~АТ «Державний\~ощадний банк\~України»,\~в особі\~філії -\~Дніпропетровського обласного\~управління АТ\~ «Державний\~ощадний банк\~України»,\~до \~ [PERSON] \~ \~ про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором \~задоволено та\~ \~з \~ останнього\~ \~ на\~ \~користь \~ позивача\~ \~ \~ стягнуто\~ \~заборгованість за\~кредитним договором\~№\~5141\~від 04\~вересня 2008\~року,\~в сумі\~69\~000,00\~ грн.\~Постанова \~ набрала чинності 11.08.2020 року. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відповідно до наданих банком розрахунків заявлені до стягнення прострочені відсотки за користування кредитом - 38339,44 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту (з 19.03.2013 року по 19.03.2014 року) 12627,00 грн., та пеня за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 0,05 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (з 19.03.2013 року по 19.03.2014 року) - 7016,10 грн. нараховані до ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, а тому підлягають до стягненню з [PERSON] . Права та інтереси позивача після закінчення строку кредитування забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Банком також заявлено вимоги про стягнення з [PERSON] суми інфляційних витрат за прострочення сум по кредиту - 91,20 грн., суми інфляційних витрат за несвоєчасну сплату відсотків - 37,37 грн., 3% річних від простроченої заборгованості по кредиту (за період з 19.03.2011 р. по 19.03.2014 р.) - 6200,72 грн., та 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків (за період з 19.03.2011 р. по 19.03.2014 р.) - 3451,61 грн. Виходячи з диспозитивності цивільного судочинства (межі заявлених позовних вимог) та беручи до уваги визначені банком періоди та суми заборгованості за кредитом та процентами, на які нараховані заявлені вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд приходить до наступних висновків. Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Квитанцій про сплату боргу не надано, доказів виконання рішення суду щодо погашення боргу за кредитним договором у розмірі 69000,00 грн., не надано. Тому у відповідності до положень ст.625, 1050 ЦК України, до стягнення з відповідача також підлягають вищезазначені нараховані: суми інфляційних витрат за прострочення сум по кредиту - 91,20 грн., суми інфляційних витрат за несвоєчасну сплату відсотків - 37,37 грн., 3% річних від простроченої заборгованості по кредиту (за період з 19.03.2011 р. по 19.03.2014 р.) - 6200,72 грн., та 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків (за період з 19.03.2011 р. по 19.03.2014 р.) - 3451,61 грн. При вирішенні позову про стягнення боргу підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору має бути встановлено не лише наявність заборгованості, але й визначено, чи порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Позивачем понесені судові витрати на суму 677,63 грн. на сплату судового збору, що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до матеріалів справи, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved