Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

у серпні 2021 р. до суду надійшла зазначена заява, просять суд ухвалити рішення про усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] . Обґрунтована тим, що заявники перебувають з 06.08.2011 у зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей не мають. Перебувають на обліку в Службі у справах дітей Святошинської районної в м. Києві адміністрації. Хлопчик був залишений матір`ю-одиначкою у пологовому будинку. Заявники до кримінальної відповідальності не притягувалися, не знятої чи не погашеної судимості не мають, у розшуку не перебувають, не зловживають спиртними напоями та наркотичними засобами, є матеріально забезпеченою сім`єю, працюють. З 28.07.2022 малолітня дитина проживає у сім`ї подружжя, які є його опікунами. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.08.2022 відкрито провадження у справі (а.с. 38-39). Протоколом попереднього відбору присяжних від 09.08.2022 обрано Матвієнка В.І. та Висоцького В.В. (а.с. 37). У судове засідання заявники не з`явилися, 07.09.2022 подали до суду заяву в якій просять слухати справу за їх відсутності, заяву підтримують у повному обсязі (а. с. 47-48). У судове засідання представник заінтересованої особи Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, не з`вився, 07.09.2022 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву про усиновлення підтримують, просять прийняти рішення в інтересах малолітньої дитини. (а.с. 45). У судове засідання представник Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`вився, подав 15.09.2022 до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 51-52). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявники посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2011, актовий запис № 1994 (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 502 [PERSON] народився [INFO] . У свідоцтві про народження [PERSON] батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до розпорядження № 281 від 19.07.2022 про встановлення опіки та призначення опікунів для малолітнього [PERSON] призначено опікунами заявників та зареєстровано місце його проживання разом з ними за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). У висновку Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] та відповідність його інтересам дитини зазначено, що [PERSON] працює у ТОВ «Проектно-конструкторський, науково-дослідний інститут «Енерготехпроект»» на посаді системного адміністратора. Його дохід за останні шість місяців становить 36000 грн 00 коп. [PERSON] є директором ТОВ «Українська лляна компанія плюс» її дохід за останні шість місяців становить 72554 грн 00 коп. (32-34). Згідно з медичними висновками про стан здоров`я від 18.08.2021 [PERSON] та [PERSON] практично здорові, психологічних порушень та ознак наркологічних захворювань у них не виявлено, за станом здоров`я можуть бути усиновлювачами (а.с. 29-30). Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» виданої МВС України [PERSON] та [PERSON] станом на 20.06.2022 до кримінальної відповідальності не притягувалися, не знятої чи не погашеної судимості не мають та у розшуку не перебувають, довідка надана для здійснення усиновлення, встановлення опіки (піклування), створення прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу (а.с. 21-22). Також, судом встановлено, що з історією розвитку, станом здоров`я дитини, правовими наслідками усиновлення, зазначеними ст.ст. 207-242 Сімейного кодексу України, [PERSON] та [PERSON] ознайомлені (32-34). Заявники ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо усиновлення дитини. Розуміють ступінь відповідальності перед дитиною та суспільством за його належне виховання, навчання та розвиток. Відповідно до ст.ст. 20, 21 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надається державою, в тому числі і можливість її усиновлення, з урахуванням, в першочерговому порядку, найкращих інтересів дитини. Відповідно до ст. 207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Стаття 217 СК України регламентує, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згідно із ч. 1 ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Згідно ч. 3 ст. 5 СК України, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 207 СК України, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Згідно п. «а» ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Судом встановлено, що обставини, передбачені ст. 212 СК України, наявність яких виключала б для заявників можливість бути усиновлювачами відсутні. Суд, ухвалюючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище осіб, які бажають усиновити дитину, умови проживання, ставлення до виховання дитини та стабільні, гармонійні умови для життя дитини; мотиви, на підставі яких заявники бажають усиновити дитину; відповідність особи, які бажають усиновити дитину, а також те, як довго ці особи опікуються вже дитиною. Крім того, відповідно до ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народження матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Частина 2 ст. 231 СК України передбачає, що якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що дане усиновлення проводиться виключно в інтересах дитини, і що заявники бажають усиновити малолітнього [PERSON] , [INFO] та підстав, передбачених у сімейному законодавстві, які б перешкоджали цьому усиновленню, судом не встановлено, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved