Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просить суд усунути перешкоди позивачу, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] у користуванні приватною власністю - квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] ( [NUMBER] ) та [PERSON] із квартири. Позивач посилається на те, що на підставі договору дарування від 28.12.2021 року йому була передана у власність квартира [ADDRESS] . Договір посвідчений державним нотаріусом Малиновської державної контори у м.Одесі Мельник Л.В. та зареєстрований у реєстрі за №2- 1182. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.12.2021 року, право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2143567351101, номер запису про право власності 45956394, зареєстровано за [PERSON] . Згідно відомостей №Д1-260880-ю/л Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, зареєстрованих осіб у цій квартирі немає. Але у квартирі без відповідних правових підстав залишилися проживати відповідачі [PERSON] та [PERSON] 29.12.2021року позивач намагався здійснити дії щодо добровільного виселення відповідачів з квартири [ADDRESS] , але це не вдалося, відповідачі продовжують проживати та відмовляються у добровільному порядку звільняти вищевказану квартиру. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] користуються квартирою, яка належить позивачу на праві власності, що надає право звертатися до суду з позовом про виселення відповідачів, так як їх проживання істотно порушує право користування та розпорядження власною квартирою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 28.12.2021 р. позивач [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.12.2021 року, право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2143567351101, номер запису про право власності 45956394, зареєстровано за [PERSON] . Згідно відомостей №Д1-260880-ю/л Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, зареєстрованих осіб у квартирі немає. Згідно копії матеріалів звернення №10954 від 19.05.2022 року, які надійшли з Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, встановлено, що позивач звертався до поліції з приводу конфліктів щодо проживання відповідачів в спірній квартирі. Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.317, 319 Цивільного кодексу України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із засобів захисту судом цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 86 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав всіх суб`єктів права власності. За правилами ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved