Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивачка, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01 вересня 2018 року, який зареєстрований Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя, шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня місяця 2022 року. У судове засідання позивач не з`явилася, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, судовий збір з відповідача просить не стягувати, а також залишити їй прізвище - [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 вересня 2018 року, який зареєстрований Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області, відповідно до свідоцтва про шлюб виданого того ж дня серії [NUMBER] (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розлученні, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу « [PERSON] ». На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved