Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право на земельну частку (пай) площею 2,19 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області (колись Надичівської сільської ради), право на яку [PERSON] мав на підставі сертифікату серії ЛВ № 6-157236, виданого 11.04.1997 року Надичівською сільською радою. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача, Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. При винесенні рішення покладаються на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак від нього на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Крім того, на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті [PERSON] , яка витребовувалася судом із Жовківської державної нотаріальної контори. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у смт. Куликів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 20.09.2010 року. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видано 31.10.1981 року вбачається, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] вона змінила внаслідок укладення шлюбу 31.10.1981 року із [PERSON] , про що в книзі реєстраців актів про укладення шлюбу Надичівської сільської ради було зроблено запис за № 25 (а.с.8). [PERSON] на підставі рішення Надичівської сільської ради від 20.06.1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,19 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Наведене підтверджується копією сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6-157236, який виданий Надичівською сільською радою 11.04.1997 року, та який зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 300. Чоловік позивача, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області 08.07.2013 року (а.с.4). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З копії довідки № 620, яка видана старостою Надичівського старостинського округу Куликівської ОТГ Львівського району Львівської області 28.06.2022 року вбачається, що від імені [PERSON] , заповіт селищною радою не посвідчувався. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому суд приходить до висновку, що спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А тому, позивач [PERSON] , як жінка померлого [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Внаслідок звернення позивача [PERSON] у Жовківську державну нотаріальну контору, як спадкоємця за законом першої черги, було зареєстровано спадкову справу № 173/2022, що підтверджується копією спадкової справи, яка надана Жовківською державною нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на виконання ухвали Жовківського районного суду Львівської області. Однак, Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 408/01-16 від 30.06.2022 року фактично відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) із роз`ясненнями, що для видачі свідоцтва їй необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на пай, а у випадку відсутності такого документу роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на пай в порядку спадкування. Викладене підтверджується листом Жовківської ДНК № 408/01-16 від 30.06.2022 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи, в тому числі і з копії спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] . В шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті [PERSON] , ніхто крім позивача не звертався із заявою про прийняття спадщини. Із копії довідки № 619, яка видана старостою Надичівського старостинського округу Куликівської ОТГ Львівського району Львівської області 28.06.2022 року вбачається, що померлий [PERSON] до дня смерті, проживав в [ADDRESS] разом з жінкою [PERSON] і вели спільне господарство. Так як позивач проживала разом із чоловіком на день його смерті, протягом шестимісячного строку з дня його смерті не зверталася із заявою про відмову від прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , враховуючи норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я її чоловіка. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла після його смерті спадщину, оскільки проживала разом із ним на час смерті та не відмовилася протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, від прийняття спадщини, однак спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,19 умовних кадастрових гектара, яке належало померлому [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6-157236 від 11.04.1997 року старого зразка, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки [PERSON] втратив цивільну правоздатність та дієздатність. А тому, суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved