Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , 2008 року народження, та доньки [PERSON] , 2015 року народження, у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з травня 2022 року і до повноліття дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 04.04.2008 року, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.02.2021 року між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Позивачка вказує, що з 10 лютого 2021 року відповідач не бере участі у вихованні дітей та нерегулярно приймає участь у їх утриманні. Вона не може самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. В свою чергу, відповідач є здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні не має, має постійний заробіток, оскільки працює у військовому формуванні Збройних Сил України, має нерухоме майно, а саме 1/2 частину житлового будинку та прибудинкової території, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , а тому, на її думку, він в змозі сплачувати щомісяця на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 11.08.2022 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він вказує, що відповідач позов визнає частково та згоден сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , 2008 року народження, та доньки [PERSON] , 2015 року народження, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що [PERSON] працює у військовому формуванні Збройних Сил України (в/ч [NUMBER] ), отримує стабільну заробітну плату. Крім цього, просить врахувати те, що на утриманні у відповідача знаходиться Ѕ частина квартири в с. Маяки, а також те, що він до подання позивачкою позову до суду про стягнення з нього аліментів регулярно сплачував їй грошові кошти, що підтверджується відповідними чеками. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але направила до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, а від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій він, зокрема, просить розглянути справу за відсутності сторони відповідача. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.04.2008 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Подружнє життя сторін не склалося і рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.02.2021 року їх шлюб було розірвано (а.с.5-8). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітній дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.9, 10). Діти проживають разом з позивачкою в [ADDRESS] , та знаходяться на її утримання, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Біляївської міської ради Одеського району Одеської області №542 від 13.05.2022 року (а.с.11). Позивачка у позовній заяві вказує, що відповідач має постійний заробіток, а тому в змозі щомісячно сплачувати аліменти на її користь на утримання двох неповнолітній дітей у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у своїй заяві вказав, що відповідач згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому просив врахувати розмір його заробітної плати, наявність на утриманні Ѕ частини квартири, а також добровільну сплату ним аліментів до подання позову до суду. На підтвердження своїх доводів представник відповідача надав наступні докази: -довідку командира військової частини [NUMBER] про розмір грошового забезпечення, згідно якої грошове забезпечення солдата [PERSON] , бухгалтера (2-ої категорії) військової частини [NUMBER] нараховується у наступному розмірі: березень 2022 року - 7708,61 грн; квітень 2022 року - 14056,85 грн; травень 2022 року - 14297,51 грн; червень 2022 року - 14401,71 грн; -довідку Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області №636 від 28.07.2022 року, згідно якої [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу сім?ї входять: дружина [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] ; -копію договору дарування від 07.12.2004 року, згідно якого [PERSON] в особі представника [PERSON] подарувала, а [PERSON] , [PERSON] прийняли в дар, в рівних частинах кожний, житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] ; -дублікати чеків, з яких вбачається, що [PERSON] напротязі 2021-2022 року сплачував аліменти на користь [PERSON] . У відповідності до положень п. 1 ст. 27 Конвенції «Про права дитини» держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а п. 2 вказаної статті передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, закон гарантує стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини в мінімальному розмірі, зокрема на одну дитину в розмірі чверті від доходів боржника, а на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів у безспірному порядку. Як передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги те, що відповідач має працездатний вік, є фізично здоровим, непрацездатних батьків на утриманні не має, являється батьком двох неповнолітніх дітей та в силу закону зобов`язаний їх утримувати та забезпечувати їм належний рівень життя. Разом з тим, суд також враховує той факт, що відповідач створив іншу сім?ю, до складу якої входить дружина та неповнолітня дитина, розмір його офіційного щомісячного доходу, який становить приблизно 14000 грн, а тому з урахуванням віку та потреб дітей, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Окрім того, з урахуванням загальновідомих обставин про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку встановлений судом розмір аліментів є справедливим. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У позовній заяві позивачка просить стягувати аліменти з відповідача з травня 2022 року, при цьому з відповідним позовом вона звернулась 03.06.2022 року. Таким чином, строк з якого мають бути присуджені аліменти необхідно відліковувати від дня пред`явлення позову, а саме 03.06.2022 року. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, проживання батьків окремо від дітей не звільняє їх від обов`язку щодо їх утримання, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково і визначити розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дітей та не буде надмірним тягарем для відповідача, що поставить його у скрутне матеріальне становище. У той же час, ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів позивачка може подати до суду позовну заяву про збільшення розміру аліментів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial