Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» через представника за довіреністю Павленко С.В. звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначає, що 20 грудня 2018 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Кредобанк» підписано заяву-договір № 2625202113132/980/Р про надання комплексних банківських послуг, відповідно до умов якого Банк надає Клієнту банківські послуги на умовах визначених цією Заявою-Договором та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», Правилами користування банківськими платіжними картками АТ «Кредобанк», Посібником Користувача системи «КредоДайрект», Тарифами АТ «Кредобанк». Вказує, що позивач свої зобов`язання за договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме: надав можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого ліміту. У свою чергу відповідач зобов`язався повернути борг, проте цього не зробив. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, унаслідок чого станом на 26 січня 2022 року виникла заборгованість у розмірі 6 408 гривень 61 копійка. Така заборгованість складається із наступного: неповернутої суми кредиту\~4\~729 гривні 49 копійок, прострочені відсотки\~1 679 гривня 12 копійок. Таким чином, банк вважає, що порушене його договірне право як кредитора підлягає судовому захисту шляхом стягнення з Відповідача суми заборгованості, яка виникла у зв`язку із невиконанням умов договору. Крім того, позивач заявляє вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з аналізом справи, побудови стратегії дій по справі та написанням позовної заяви та супроводом представника і судових засіданнях у розмірі 640,861 грн. Ухвалою судді Золочівського районного суду від 21.03.2022 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, матеріали справи Акціонерного товариства «Кредобанк», в інтересах якого діє адвокат Павленко С.В. до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Буського районного суду Львівської області. Ухвалою судді від 08.04.2022 року, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача за довіреністю Павленко С.В. в судове засідання не з`явився, а до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (розписка про вручення повістки наявна у справі), про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи згоду представника позивача, який у поданому до суду клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача вказав, що він не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення по справі, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням частини першої статті\~ст. 280 ЦПК України. Згідно частини восьмої\~статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши подані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Відповідно до\~статті 129 Конституції України\~судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК). Згідно частини першої\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою - сьомою\~статті 81 цього Кодексу\~передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.\~1049, ст.\~1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Встановлено, що 20 грудня 2018 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Кредобанк» підписано заяву-договір № 2625202113132/980/Р про надання комплексних банківських послуг, відповідно до умов якого Банк надає Клієнту банківські послуги на умовах визначених цією Заявою-Договором та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», Правилами користування банківськими платіжними картками АТ «Кредобанк», Посібником Користувача системи «КредоДайрект», Тарифами АТ «Кредобанк». Акціонерне товариство «Кредобанк» свої зобов`язання за договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме: надав можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого ліміту. У свою чергу відповідач зобов`язався повернути борг, проте цього не зробив. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, унаслідок чого станом на 26 січня 2022 року виникла заборгованість у розмірі 6 408 гривень 61 копійка. Така заборгованість складається із наступного: неповернутої суми кредиту\~4\~729 гривні 49 копійок, прострочені відсотки\~1 679 гривня 12 копійок. Відповідно до п. 2.1. Глави 4 розділу 2 Правил, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку проценти/інші платежі, визначені умовами Договору кредитування рахунку (зокрема, Тарифами Банку). Згідно п. 2.2. Глави 4 Розділу 2 Правил, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно на суму заборгованості за Кредитом за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) з дня видачі Кредиту до дня повернення Кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов Договору кредитування рахунку. Відповідно до п. 2.3. Глави 4 Розділу 2 Правил, за користування кредитними коштами протягом одного операційного дня проценти не нараховуються. Згідно п. 2.7. Глави 4 Розділу 2 Правил, клієнт виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати процентів, комісій, інших платежі, встановлених Договором, неустойки шляхом перерахування у безготівковій формі та/або вносить готівкою в Банк на Рахунок визначений умовами Договору. Відповідно до п. 3.1. Глави 4 Розділу 2 Правил, клієнт зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цими Правилами, Договором та/або додатками до нього. Згідно п. 3.2. Глави 4 Розділу 2 Правил, проценти/комісії/інші платежі за Договором можуть бути сплачені Клієнтом за рахунок Кредиту, шляхом ініціювання Клієнтом видаткових операцій по Рахунку або в порядку договірного списання. Відповідно до п. 3.5. Глави 4 Розділу 2 Правил, сторони не вправі самостійно змінювати встановлену черговість погашення заборгованості. У випадку надходження від Клієнта коштів з призначенням платежу, яке порушує встановлений вище порядок погашення, Банк проводить погашення заборгованості Клієнта відповідно до положень пункту 3.4. цієї Глави Правил незалежно від вказаного Клієнта призначення платежу. Згідно п. 3.6. Глави 4 Розділу 2 Правил, Банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів та інших належних до сплати платежів за Договором кредитування рахунку, про що письмово повідомляє Клієнта. Відповідно до п. 3.7. Глави 4 Розділу 2 Правил, Клієнт зобов`язаний упродовж 30 банківських днів з моменту направлення Банком відповідного повідомлення, повернути Кредит (Кредити), проценти, комісії, неустойку та інші належні до сплати платежі за Договором кредитування рахунку. У разі непогашення Клієнтом кредитної заборгованості у строк визначений цим пунктом Правил, ліміт кредитування за Договором кредитування рахунку встановлюється у нульовому значенні, а вся заборгованість Клієнта вважається простроченою. Пунктом 4.1. Глави 4 Розділу 2 Правил, передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором кредитування рахунку Клієнт, крім відшкодування Банку збитки, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожний день прострочення віддати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості Клієнта. Із дослідженого судом розрахунку суми позову про стягнення заборгованості по договору № 2625202113132/980/Р від 20 грудня 2018 року вбачається, що станом на 26 січня 2022 року заборгованість відповідача перед Банком становить суму у розмірі 6\~408,61 грн, що складається із наступного: неповернута сума кредиту 4\~729,49 грн.; прострочені відсотки 1\~679,12 грн. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статей 599 та 625 УК України, боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд приходить до переконання, що оскільки позивач своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов`язання перед відповідачем, у свою чергу відповідачем не виконано зобов`язання по поверненню коштів, то позовні вимоги підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Водночас вимога про стягнення з відповідача судових витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 640,861 грн. задоволенню не підлягає, оскільки представником позивача не надано для визначення розміру витрат на правничу допомогу детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 640,861 грн. не відповідає критерію дійсності, позаяк представником позивача не надано суду жодних доказів наданих послуг позивачеві та їх конкретної вартості у даній цивільній справі.

Outcome: partial