Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

У лютому 2022 року ТОВ «Перший український експертний цент» звернулося до Подільського районного суду м. Києва із заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 18 742,43 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 1 574,33 грн., 3% річних у розмірі 499,11 грн. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.05.2022 року справу за правилами територіальної підсудності передано на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва. В обґрунтуванні позову представник позивача зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . З 03.02.2020 на утриманні у позивача знаходиться вищевказаний будинок, для мешканців якого ТОВ «Перший український експертний центр» надаються житлово-комунальні послуги. Однак відповідач за спожиті послуги не сплачує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановлено наступне. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Із матеріалів справи вбачається, що з 03.02.2020 року на утриманні у позивача знаходиться вищевказаний будинок, для мешканців якого ТОВ «Перший український експертний центр» надаються житлово-комунальні послуги. Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем надано письмові докази про понесення щомісячних грошових витрат на утримання будинку [ADDRESS] , які не спростовані відповідачем. Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо сплати нею грошових коштів на утримання будинку, в якому знаходяться її квартира. У зв`язку з неналежною сплатою відповідачем грошових коштів на утримання квартири [ADDRESS] у неї перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 18 742,43 грн. Положення статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На підставі ст. 625 ЦК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача за неналежну сплату грошових коштів на утримання квартири суму інфляційних нарахувань у розмірі 1 574,33 грн. та 3% річних у розмірі 499,11 грн. Беручи до уваги наведене та те, що відповідач не виконувала своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів на утримання квартири, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2 102,00 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 319, 322, 525, 526, 625 ЦК України та

Outcome: approved