Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

06 липня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що шлюб із відповідачем було зареєстровано 06.07.2016 року Виконавчим комітетом Банівської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Суперечки про місце проживання дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Фактично шлюбні відносини припинено, відповідач мешкає окремо, збереження сім`ї неможливо та суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] . Виконавчим комітетом Банівської сільської ради Приморського району Запорізької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] збереження їх сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved