Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява [PERSON] , в якій остання зазначила, що [INFO] в м. Енергодар Запорізької області народився її племінник. Посилаючись на те, що її племінник народився на тимчасово окупований території та єдиною підставою для державної реєстрації факту його народження є рішення суду, заявниця просила встановити факт народження дитини. Ухвалою від 26.08.2022 року заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні. В призначене судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, в наданій заяві просила розглядати справу за її відсутності. Заінтересована особа явку свого представника не забезпечила, про причини неявки не повідомила. За вказаних вище обставин, враховуючи положення ст.ст.211,223, ч.2 ст.247, ст.317 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується наданими до заяви документами, зокрема копіями свідоцтв про народження, копіями паспортів, що заявниця [PERSON] ., [INFO] , є громадянкою України (паспорт № [NUMBER] , виданий 02.01.2020 року, код органу 1214) та є рідною сестрою [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 01 серпня 2020 року, актовий запис №145. Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження [INFO] в КНП «Спеціалізована медико-санітарна частина» Енергодарської міської ради Запорізької області [PERSON] народила дитину чоловічої статі. Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.ч.1-3 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представни-ками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верхов-ною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої тери-торії України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, ви-значеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєст-рація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем наро-дження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце прожи-вання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєст-рації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза за-кладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтве-рджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт наро-дження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п.8 глави 1 розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердже-них наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, державна реєстрації народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження копії такого рішен-ня або будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в день її пред`явлення заявником. У відповідності до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тирча-сово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Згідно з п.11 ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Аналізуючи надані заявницею та досліджені в судовому засіданні письмові докази суд вважає, що юридичний факт, який просить встановити заявниця, знайшов своє підтвердження та його об`єктивність не викликає сумніву у суду. А тому, враховуючи зазначені вище обставини та положення діючого законодавства, приймаючи до уваги, що племінник заявниці народився на тимчасово окупованій території, встановлення факту його народження має для заявниці та його батьків юридичне значення, зокрема, для проведення державної реєстрації факту народження дитини у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що заява в частині встановлення факту народження дитини є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При вирішенні питання про зазначення в рішенні суду про встановлення факту народження дитини її прізвища, ім`я, по батькові як « [PERSON] » суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Відповідно до ч.1 ст.146 Сімейного кодексу України ім`я дитини визначається за згодою батьків. Ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. Враховуючи наведені положення законодавства, а також ту обставину, що заяву про встановлення факту народження дитини підписано та подано тіткою новонародженої дитини, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про надання згоди батьків на визначення прізвища та ім`я сина, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви в частині зазначення прізвища, ім`я, по батькові дитини як « [PERSON] » слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial