Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

14 березня 2022 року представник позивача [PERSON] адвокат Левченко Віктор Петрович звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису №18284 від 14 серпня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованість у розмірі 18654,10 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що позивач є боржником по виконавчому провадженню № 62940330, яке знаходиться на виконанні у приватного виконавця Маркової М.В. про стягнення боргу на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» у сумі 18654,10 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано виконавцем на заяву позивача від 07 лютого 2022 року. З постанови позивачу стало відомо, що стягнення має відбуватись на підставі виконавчого напису № 18284, що було видано 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом ЖМНО Горай О.С. Позивач не погоджується з виконавчим написом, на підставі якого мають відбуватись стягнення, оскільки вважає стягнення з нього за виконавчим написом нотаріуса заборгованості необґрунтованим, жодних повідомлень від банку та від нотаріуса, який видав виконавчий напис він не отримував. Тому позивач звертається до суду за захистом своїх прав, оскільки виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок є неправомірним провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з нього заборгованості. (а.с.1-2) Ухвалою від 15 березня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, без виклику сторін. (а.с. 12-13) Ухвалою суду від 15 червня 2022 року справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с.20-21) Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 178-180 ЦПК України на подання відзиву, треті особи - заперечення, а позивач правом відповіді на відзив не скористались. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.(а.с.16). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до суду не з`явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, одне з поштових повідомлень повернулось до суду з відміткою про вручення адресату судової кореспонденції. (а.с.19,25,32) Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович до суду не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток (а.с.17,26). Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Миколаївна в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток, поштові повідомлення повернулись до суду з відміткою про вручення адресату, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань від третьої особи до суду не надходило.(а.с.18,24). Згідно ч.1\~ст.280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи. З огляду на викладене, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 18284 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості на загальну суму 18\~654,10 грн. за договором, укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» № 600313856 від 07 березня 2014 року. (а.с.7) Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 03 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62940330 на підставі виконавчого напису № 18284 вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованості у сумі 18654,10 грн. (а.с.6) Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, а отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог суду не повідомив. Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: -оригінал кредитного договору; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса №18284\~від 14\~серпня 2020\~року таким,\~що не\~підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Жодними доказами відповідач не спростував доводи позивача, факт наявності безспірної заборгованості в судовому засіданні не встановлений. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач за подання до суду позову звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved