Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

08.06.2022 представник позивача звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що відповідачка за місцем свого проживання в [ADDRESS] здійснює фактичне споживання природного газу, постачальником якого є ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», про що свідчать платіжні документи (рахунки). На умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, споживачем [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу. Нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювалися відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Позивач свої зобов`язання виконав та надав споживачу послуги, однак відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань та не оплачувала повністю вартість спожитого газу. Заборгованість за спожитий природний газ станом на 31.05.2022 становить 18487 грн. 20 коп., з яких 17107 грн. 39 коп. - основний борг, 1123 грн. 89 коп. - інфляційні витрати, 255 грн. 91 коп. - 3% річних. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на умовах договору, а й на вимогах закону, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідачка як споживач житлово-комунальних послуг свого обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг не виконала та, відповідно, порушила вимоги ст.526 ЦК України, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань до відповідачки слід застосувати також спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, передбачений ч.2 ст.625 ЦК України, а саме - стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 17107 грн. 40 коп., 3 % річних в сумі 255 грн. 91 коп. та інфляційні втрати в розмірі 1123 грн. 89 коп., а всього 18487 грн. 20 коп., а також понесені судові витрати в розмірі 2481 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, передбачених в позові. Відповідачка [PERSON] двічі в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву від неї не надходило. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, права та обов`язки сторін суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачки. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 12.05.2021 [PERSON] підписала заяву-приєднання до Публічного договору-постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (а.с.18). Згідно поданої заяви відповідачка є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-18). Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Між позивачем та відповідачкою виникли правовідносини, врегульовані спеціальною нормою права - Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за №1382/27827 (надалі - Правила постачання). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, №2500 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. У п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ч.1 п.17 Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п.29 Правил споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. В розділі ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Крім того, відповідно до абз.2 п.4 Розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу споживачем. Згідно з п.11 розділу ІІІ Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. Окрім цього, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. П.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно представленого стороною позивача та долученого до матеріалів позовної заяви розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 31.05.2022 за адресою: [ADDRESS] , наявна заборгованість в розмірі 17107 грн. 39 коп. (основний борг). У зв`язку з наведеним, беручи до уваги передбачений ч.3 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплатити житлово-комунальні послуги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача основну суму боргу в розмірі 17107.39 грн. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Оскільки відповідачка не зверталася із заявами про припинення подачі газу, а фактично користувалася послугами з газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав і обов`язків, що з них випливають, а тому наявні підстави для застосування до неї спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, передбаченого ч.2 ст.625 ЦК України, а саме: стягнення інфляційних витрат та 3% річних за період з 26.08.2021 по 23.02.2022. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір на загальну суму 2481,00 грн.

Outcome: approved