Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є співвласником багатоквартирного будинку. ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» надає послуги з управління багатоквартирним будинком за вказаною адресою. 05.11.2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до розділу 1 договору, Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Відповідно до розділу «Права та обов`язки сторін», кожен із співвласників, з поміж іншого, зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу з управління сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором. Згідно розділу «Ціна та порядок оплати послуги з управління», ціна послуги з управління (тарифу) становить 5,50 гривень (в тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (довідка № 297711580 від 03.02.2022 року), загальна площа квартири становить 62,2 м.2 Тому,\~ціна за\~надання послуг\~з надання\~управління багатоквартирним\~будинком щомісячно\~складала 397,65\~коп. (5,50 грн. х 62,2 м.2). Обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги випливає з Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Проте в порушення умов договору та вищезазначених норм законодавства України, Відповідачем оплата за надані послуги не проводилася (за послуги з управління багатоквартирним будинком), в зв`язку з чим утворилася заборгованість. Станом на 01.01.2022 року заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] утворилися в сумі 3 421 грн. 00 коп. Тому, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає сума заборгованості за послуги по управлінню багатоквартирним будинком в розмірі 3 421 грн. 00 коп. за період заборгованості (з 01 березня по 31 грудня 2021 року). Також в позові зазначено, що відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, позивачем здійснено розрахунок 3 % річних та індексу інфляції за період заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, який складає 3 % річних -86 грн. 04 коп., інфляційні нарахування - 257 грн. 54 коп. Крім того, пунктом 24 договору передбачено, що за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за послугу з управління співвласники сплачують управителю пеню в розмірі 0,01 відсотка суми простроченого платежу, яка нараховується за кожний день прострочення, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. При цьому загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу з управління відповідно до пункту 11 цього договору. На підставі зазначених положень умов договору, позивачем здійснено розрахунок пені за період заборгованості, який складає 00 грн. 29 коп. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ КЕУЖНБ «Нова Митниця» заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком у сумі 3764,87 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 2481 грн., та витрати пов`язані з правовою допомогою у сумі 10800 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.04.2022 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача 3764,87 коп. боргу за надані послуги з управління будинком. Щодо стягнення з нього на користь позивача витрат пов`язаних з наданням правової допомоги в сумі 10800 грн., то в цій частині позовні вимоги визнав частково, просив зменшити вказаний розмір, оскільки вважає, що він є завищеним та необґрунтованим. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Hirvisaari\~v. Finland» («Хірвісаарі проти Фінляндії»)). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» («Суомінен проти Фінляндії») від 1 липня 2003 року, №\~37801/97, пункт 36). Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Гірвісаарі проти Фінляндії») від 27 вересня 2001 року). Залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням загальної вимоги про справедливість розгляду. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 3 ЦПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 05.11.2020 року між ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] в особі [PERSON] укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до розділу 1 договору, Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів, тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до розділу «Права та обов`язки сторін», кожен із співвласників, з поміж іншого, зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу з управління сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором. Згідно розділу «Ціна та порядок оплати послуги з управління», ціна послуги з управління (тарифу) становить 5,50 гривень (в тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі виставленого управителем до співвласника рахунку на оплату послуг з управління. Пунктом 12,13,14\~ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено,\~що послуга\~з управління\~багатоквартирним будинком\~-\~результат господарської\~діяльності суб`єктів\~господарювання,\~спрямованої на\~забезпечення належних\~умов проживання\~і задоволення\~господарсько-побутових\~потреб мешканців\~будинку шляхом\~утримання і\~ремонту спільного\~майна багатоквартирного\~будинку та\~його прибудинкової\~території відповідно\~до умов\~договору;\~ споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач; управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. В абзаці 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Станом на 01.01.2022 року заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] за період з 01 березня по 31 грудня 2021 року становить 3 421 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин суд приходить до висновку про те що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивач грошових коштів сумі 3 421 грн. підлягає до задоволення. також, суд приймає до уваги й те, що позивач визнав позов в цій частині позовних вимог. Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10800 грн., то вказана вимога підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-5\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, 30.12.2021 року між ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова Митниця» та Адвокатським бюро «Юрія Ярмолінського» укладено договір №30/12/21 про надання правничої (правової) допомоги. Пунктами 1.1, 1.2 розділу 1 договору передбачено, що клієнт доручає, а виконавець відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу, визначену в п.1.2 цього договору. Правова (правнича) допомога полягає у стягненні заборгованості за договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Розділом 2 договору, сторони встановили розмір гонорару за надання правової допомоги та порядок розрахунків. Пунктом 2.3 зазначено що клієнт оплачує юридичну допомогу на підставі виставленого рахунку. 31.12.2021 року між Адвокатським бюро «Юрія Ярмолінського» та адвокатом Слободянюк А.І. укладено договір про співробітництво. Відповідно до умов цього договору Адвокатське бюро залучає до виконання укладених Адвокатським бюро договорів про надання правової допомоги Адвоката. Адвокат використовує фірмові бланки та символіку Адвокатського бюро, презентує себе як адвокат Адвокатського бюро. Відносини щодо гонорару, регулюються договором про надання правової допомоги між Адвокатським бюро та Клієнтом. Гонорара Адвоката сплачується Адвокатським бюро відповідно до фактичного обсягу наданих послуг на підставі виставлених рахунків та оформленням Актів приймання-передачі наданих послуг. 21.03.2022 року між ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова Митниця» та Адвокатським бюро «Юрія Ярмолінського» складено акт приймання-передачі надання послуг ( виконаних робіт) та понесення витрат до договору про надання правничої (правової) допомоги №30/12/21 від 30.12.2021 року. Згідно цього акту, адвокат надав а клієнт отримав наступні надані послуги по договору про надання правничої (правової) допомоги №30/12/21 від 30.12.2021 року: надання усної консультації без вивчення документів 04.01.2022 року 500 грн.; надання усної консультації з вивченням документів невеликої складності 05.01.2022 року 1000 грн.; пошук та аналіз судової практики, визначення судової перспективи захисту прав клієнта 07.01.2022 року 2500 грн.; отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 10.01.2022 року 300 грн.; складання до Придніпровського районного суду м. Черкаси позовної заяви про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком (позовна заява на 10 аркушах, тобто великої складності) 21.03.2022 року 5000 грн. Загальна сума, що підлягає оплаті Клієнтом на користь Адвоката становить 10800 грн. Також до суду подано детальний опис робіт (наданих послуг). Згідно довідки від 21.03.2022 року ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» оплатило послуги за надання правничої (правової допомоги) в розмірі 10800 грн. адвокатському бюро «Юрія Ярмолінського» на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №30/12/21 від 30.12.2021 року. За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. В постанові ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. В рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. В рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 зазначено, що у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. В постанові ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 вказано на те, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Згідно постанови ВС від 04.12.2018 року у справі № 911/3386/17, від 11.12.2018 року у справі № 910/2170/18, визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial