Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

У лютому\~2022\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій\~просила розірвати\~договір довічного\~утримання укладений\~між [PERSON] \~і [PERSON] \~та [PERSON] \~02\~грудня 2021\~року,\~завірений приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Антоновою\~Т.Є.;\~скасувати реєстрацію\~права власності\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~за [PERSON] \~та [PERSON] ,\~зареєстрованого приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Антоновою\~Тетяною Євгеніївною\~в Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~обтяження та\~зареєструвати власником\~ [PERSON] вищевказаного\~домоволодіння.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказала\~на те,\~що вона\~мешкає за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~02\~грудня 2021\~року між\~нею і\~ [PERSON] та\~ [PERSON] було\~укладено договір\~довічного утримання.\~Договір був\~завірений приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Антоновою\~Т.Є.\~та зареєстровано\~в реєстрі\~від №\~1304.\~При підписанні\~у приватного\~нотаріуса Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Антонової\~Тетяни Євгеніївни\~відповідачі пообіцяли\~виконувати зазначені\~у договорі\~довічного утримання\~обов`язки,\~однак на\~ділі вони\~ці обов`язки,\~які обумовлені\~договором,\~не виконували. З 02.12.2021\~року по\~17.02.2021\~року,\~позивачка виконувала\~покладені обов`язки\~на набувачів\~самостійно:\~щомісячно оплачувала\~за свій\~рахунок вивіз\~відходів,\~користування природним\~газом (в\~тому числі\~доставку газу),\~водопостачання,\~електроенергією \~відповідно показників\~лічильників (в\~повному обсязі)\~та охорони\~житлового будинку;\~здійснювала прибирання\~житлового будинку\~не менше\~двох разів\~на місяць,\~прибираю територію\~від опадів\~(снігу);\~забезпечувала за\~свій рахунок\~придбання продуктів\~харчування та\~готую їжу;\~здійснювала за\~свій рахунок\~необхідними медикаментами\~і лікарськими\~засобами,\~та самостійно\~відвідувала медичні\~заклали у\~слизьку погоду;\~забезпечила зміну\~та прання\~постільної білизни\~не рідше\~одного разу\~на тиждень.\~У зв`язку\~з чим\~набувачі,\~не виконують\~взяті на\~себе обов`язки,\~які передбачені\~договором,\~укладеним між\~сторонами,\~не звертали\~увагу на\~її потреби\~і стан\~здоров`я,\~не забезпечують\~їй харчуванням,\~медикаментами,\~необхідною допомогою.\~Позивачка за\~станом здоров`я\~часто хворіє,\~нервує,\~вживає ліки.\~Відповідачі жодного\~разу її\~не провідали,\~не доглядали\~за неї.\~Розірвати договір\~довічного утримання\~в добровільному\~порядку відповідачі\~відмовляються. Оскільки, відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання за договором довічного утримання, а позивачка потребує догляду, вона змушена звернутися до суду. Не погодившись з позовними вимогами відповідачами подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що [PERSON] наполягає в позові, без надання будь-яких доказів. Також позивачка вказувала, що розірвати договір в добровільному порядку відповідачі відмовились та погрожували їй фізичною розправою в разі звернення до суду, доказів такого звернення до суду також не надано. Підставою для розірвання договору довічного утримання є істотне порушення умов договору. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідачі в судовому засіданні визнали заявлені позивачкою вимоги щодо розірвання договору довічного утримання, скасування реєстрації права власності. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 02 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду), який посвідчений приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Дніпропетровської\~області та\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 1304\~(а.с.12-17). Відповідно до умов цього договору, відчужувач передає у спільну сумісну власність набувачам, а набувачі приймають у спільну сумісну власність належний відчужувачу житловий будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , взамін чого набувачі зобов`язуються забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічного на умовах, визначених цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 754 ЦК України, набувач не має права до смерті відчужувача продавати, дарувати, міняти майно, передане за договором довічного утримання (догляду), укладати щодо нього договір застави, передавати його у власність іншій особі на підставі іншого правочину. Тому, до припинення договору, 24 травня 2018 року приватним\~нотаріусом Дніпропетровського\~міського нотаріального\~округу Дніпропетровської\~області було\~накладено заборону\~на відчуження\~нерухомого майна\~будинок [ADDRESS] ,\~номер запису\~про обтяження\~№ 45413630\~(а.с.18). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Згідно з положеннями ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Проте, як пояснив представник позивачка в судовому засіданні, відповідачі не виконують взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, укладеним між ними, не звертають уваги на її потреби і стан здоров`я, не забезпечує її харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою тощо. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу набувача. Судом встановлено, що відповідачі визнають позовні вимоги позивачки, визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому, суд вважає заявлені позивачкою позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. За таких обставин, суд вважає необхідним розірвати договір довічного утримання укладений між [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] 02 грудня 2021 року, завірений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Антоновою Т.Є та скасувати реєстрацію права власності за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] . Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки слідує стягнути солідарно судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved