Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 11.04.2017 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №29. Від даного шлюбу у них є діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Протягом 2021-2022 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з липня 2022 року. У них протилежні погляди на шлюб та сім`ю, вони втратили взаєморозуміння через різні характери та погляди на життя. Відповідач не хотів розуміти сутності проблем, які у них виникали, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. В даний час вона проживає з іншим чоловіком, вважає неможливим за таких обставин примирення з відповідачем та збереження сім`ї. Тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », та залишити за нею судові витрати. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. До суду надійшла її заява, згідно якої вона просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11.04.2017, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 11.04.2017, про що зроблено актовий запис № 29 (а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 11.04.2017 (а.с. 7), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області 02.04.2019 (а.с. 8), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області 17.08.2020 (а.с. 9). За змістом ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено, шлюбні відносини сторони не підтримують з липня 2022 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ні позивач, ні відповідач не мають наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд доходить висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв`язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Підстав для відновлення позивачу дошлюбного прізвища суд не вбачає, оскільки вона виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки таке бажання вона висловила в позовній заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved