Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

08 серпня 2022 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» на його користь моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання в розмірі 400 000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача горновим доменної печі аглодоменного департаменту доменного цеху №1 у шкідливих умовах з 28.05.1998 року по 17.11.2020 рік. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 10.02.2022 року № 418 у нього виявлені професійні захворювання: радикулопатія поперекова-крижова (L5 SI) білатеральна та шийна на фоні спондилоартрозу попереково-крижового відділу, задньої сходникової нестабільності тіл С3 і С4 ( на 2 мм кожний) з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м`язово-тонічним синдромом. М54.1; двобічний плечолопатковий періартроз (ПФ 2 ст.) остеоартроз у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ 2 ст.) і колінних (ПФ 2 ст), суглобів, крижова полірадикулопатія з помірно вираженим статичним динамічним порушенням та хворобливим синдромом двостороння сенсоневральна приглухуватість 1 стадії. Які виникли внаслідок шкідливих факторів виробництва. Згідно висновку МСЕК від 26.07.2022 року серії 12 ААБ № 130430 позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65% (з яких: 35 % - радикулопатія, 30% - ДОА) та 3 група інвалідності безстроково. Вважає, що вказані професійні захворювання ним отримані з вини підприємства відповідача, яким не були створені безпечних умов праці, внаслідок чого йому завдано моральних страждань, які полягають в тому, що протягом тривалого часу він відчуває фізичний біль при ході, обмеження рухів у шийному та поперековому відділах хребта з іррадіацією в ліву руку та ногу, порушено ходу, нестерпний біль в плечових, ліктьових та колінних суглобах, обмеження рухів і хруст в них, заніміння кінцівок, змушений тривалий час проходити численні медичні огляди та обстеження, знаходитись на стаціонарному лікуванні, в зв`язку з чим порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, що виражається в почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. 10 серпня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 07 вересня 2022 року представник відповідача ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що позивач не аргументував та не обґрунтував свої позовні вимоги, а заявлену суму грошового відшкодування вважає завищеною та такою, що не відповідає тяжкості та характеру шкоди та вимогам розумності та справедливості; крім того вважає, що будь яких порушень законодавства про працю, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання підприємством відповідача не було допущено, тобто, на думку представника відповідача, з боку відповідача не було вчиненно будь яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення у позивача професійного захворювання. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що позивач працював горновим доменної печі аглодоменного департаменту доменного цеху №1 у шкідливих умовах з 28.05.1998 року по 17.11.2020 рік, [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки, та не оспорюється сторонами. (а.с.28-35). Згідно Довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією від 26.07.2022 року серії 12 ААБ № 130430 позивачу встановлена ІІІ група інвалідності безстроково, протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження; згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 26.07.2022 року серії 12 ААА № 060486, ступінь втрати професійної працездатності позивачу встановлено 65% (з яких: 35 % - радикулопатія, 30% - ДОА) та визначена потреба у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.15-16). 19.05.2022 проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), про що складено відповідний Акт, згідно якого підставою для встановлення хронічного професійного захворювання послужив професійний маршрут [PERSON] , в тому числі робота з 28.05.1998 року по 17.11.2020 рік на ВАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» горновим доменної печі аглодоменного департаменту доменного цеху №1; визначена причина виникнення хронічного професійного захворювання, та запропоновано провести ряд заходів з метою ліквідації і запобігання виникненню хронічного професійного захворювання (а.с.6-10) Відповідно до пункту 20 вказаного Акту зазначено, що враховуючи роботу [PERSON] впродовж 22 років 05 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань встановити неможливо. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 10.02.2022 р. №418 позивачу було встановлено професійні захворювання: - радикулопатія поперекова-крижова (L5 SI) білатеральна та шийна на фоні спондилоартрозу попереково-крижового відділу, задньої сходникової нестабільності тіл С3 і С4 ( на 2 мм кожний) з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м`язово-тонічним синдромом. М54.1; - двобічний плечолопатковий періартроз (ПФ 2 ст.) остеоартроз у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ 2 ст.) і колінних (ПФ 2 ст), суглобів, крижова полірадикулопатія з помірно вираженим статичним динамічним порушенням та хворобливим синдромом двостороння сенсоневральна приглухуватість 1 стадії. (а.с.17-18). Ч. 4 ст. 43 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Ст. 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до\~ч.\~1,\~п.\~1\~ч.\~2,\~ч.\~3-5\~ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Конституційний Суд України у пункті 4.1 Рішення від 27 січня 2004 року\~\~\~\~у справі № 1-9/2004 за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зазначив, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні і фізичні страждання. Втрата працездатності, яка встановлена висновком медико-соціальною експертною комісією, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено. Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем, як роботодавцем, на якого покладається обов`язок забезпечувати безпечні і нешкідливі умови праці, права позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, що полягало у недосконалості робочого місця, внаслідок чого позивач підпадав під дію фізичного навантаження, та відповідно призвело до виникнення хронічного професійного захворювання, та до заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків, з причини отримання внаслідок наведених факторів професійного захворювання, що призвело до втрати працездатності на 65% та встановлення ІІІ групи інвалідності, що вимагає постійного лікування, тобто суд вважає доведеним наявність моральної (немайнової) шкоди; доведеним обов`язок саме відповідача, як заподіювача такої шкоди по її відшкодуванню; доведеним наявність причинного зв`язку між шкодою і діями (бездіяльністю) відповідача та права позивача на відшкодування такої шкоди. Визначаючи розмір\~грошового відшкодування\~моральної шкоди,\~суд враховує\~заявлений позивачем\~розмір грошового\~відшкодування завданої\~моральної шкоди,\~яку він\~оцінив в\~400\~000\~грн.,\~наданий позивачем\~розрахунок наведеної\~суми,\~ враховуючи\~період роботи\~позивача на\~підприємства відповідача\~за вказаною\~професією,\~який становить\~22\~роки \~5\~місяців,\~характер отриманих\~позивачем професійних\~захворювань,\~відсоток втрати\~працездатності,\~який позивачу\~первинно встановлений\~у 65%,\~встановлення позивачу\~у зв`язку\~з наявністю\~наведеного професійного\~захворювання ІІІ\~групи інвалідності;\~тяжкість вимушених\~змін в\~його життєвих\~і виробничих\~стосунках,\~глибину фізичних\~та душевних\~страждань позивача\~за наведених\~обставин;\~враховуючи вимоги\~розумності і\~справедливості,\~а також\~враховуючи судову\~практику при\~розгляді аналогічних\~спорів,\~суд визначає\~ суму\~грошового відшкодування,\~завданої позивачу\~моральної шкоди\~в розмірі\~195\~000\~грн. без урахування податків і зборів, що узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом в постанові по справі № 523/14396/19. Отже, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 195\~000 грн.; в іншій частині позов задоволенню не підлягає за необґрунтованістю. При цьому посилання представника відповідача на ту обставину, що будь яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання, відповідач не вчинив, суд визнає голослівним та таким, що спростовується вищенаведеними доказами з приводу причин виникнення такого захворювання; що в свою чергу також спростовує твердження представника відповідача про відсутність будь яких винних дій з боку відповідача. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1950, 00грн. З огляду на вищевикладене,

Outcome: partial