Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

13.05.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Марківської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 1, між ним, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] - розірвати, неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишити на його виховання. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 15.02.2008 року виконавчим комітетом Марківської сільської ради Баранівського району Житомирської області , між ним та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Від шлюбу народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, права та обов`язки подружжя. Протягом останніх років вонинеодноразово мали намір розлучитися, але приймали рішення зберегти сім`ю заради дитини, та зазвичай це нічого не змінювало. На даний час відповідачка живе своїм життям, заперечень щодо розірвання шлюбу та залишення доньки на проживання з батьком не заперечує. Ухвалою судді від 07.06.2022 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, надано відповідачу строк для подання відзиву, роз`яснено права учасникам справи, а відповідачу - наслідки неподання відзиву у встановлений судом строк, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням ( викликом ) сторін (а.с. 12 - 13). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в своїй позовній заяві просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Справа вирішується за наявними матеріалами, згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 15.02.2008 року виконавчим комітетом Марківської сільської ради Баранівського району Житомирської області , актовий запис № 1, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.03.2012 року, виданим повторно (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.2012 року (а.с. 7 ). Сторони не проживають разом, наміру відновлювати подружні стосунки позивач не має, оскільки сім`я розпалася через різні погляди на подружнє життя, що відповідачем не спростовано. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним Кодексом, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Оскільки у суда склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя не можливе, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує, а також враховуючи, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Щодо задоволення позову в частині встановлення місця проживання доньки з позивачем-батьком, суд виходить з вимог норми ст. 160 СК України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Враховуючи те, що спільній донці - [PERSON] , [INFO] , [INFO] , остання сама визначає місце проживання, тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 992,40 грн.

Outcome: partial