Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 27/11/19-20 від 27.11.2019 р. та додатковою угодою № 1 від 28.05.2020 в сумі 317 208,51 грн., з яких відсотки за користування грошовими коштами за період з 28.06.2020 р. по 14.12.2020 р. -2577,31 грн., інфляційні збитки-3699,20 грн., пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання -314 432 грн. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що 27.11.2019 між сторонами укладено договір позики, за яким [PERSON] передала у власність позичальника 163880 грн., що складало 6800 доларів США, зі строком повернення відповідно до встановленого графіку до 27.05.2020 р. Згідно п. 1 укладеної додаткової угоди від 28.05.2020 р. позичальнику передано грошових коштів, з урахуванням оновленого курсу долара, 184 960 грн., із зобов`язанням повернути кошти згідно встановлено графіку до 27.11.2020 р. включно. За договором позики, з метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобов`язань, укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля Toyota Caмry державний номер [NUMBER] . Відповідач не дотримався взятих на себе зобов`язань за договором позики та додатковою угодою, тому приватним нотаріусом Шатерніковою Т.М. вчинено виконавчий напис 21.10.2020 р., яким пропоновано звернути стягнення на транспортний засіб, який було реалізовано шляхом проведення електронних торгів за суму 220 500 грн., з яких позивач в рахунок погашення боргу отримав 188460 грн. Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку згідно ст. 625 ЦК України, позивач розрахував інфляційні збитки з суми заборгованості 184960 грн. з 28.06.2020 по 14.12.2020 р.-3699,20 грн., відсотки за користування грошовими коштами-2577,31 грн. Пунктом 10 договору позики визначено, що за несвоєчасне повернення позики позичальник сплачує позикодавцю неустойки у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості, яка обмежується останніми 12 місяцями перед звернення до суду і складає за той же період -314 432,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягала стягнення з відповідача станом на 14.12.2020 складала 505 668,51 грн., з яких 184960 грн.-основний борг, 314432,00 грн.- сума пені, 3699,20-інфляційні збитки, 3% річних-2577,31 грн. Оскільки позивач отримав 188460 грн., сума непогашеного боргу склала 317 208,51 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги 30000 грн., а також сплачений судовий збір-3172 грн. В подальшому, позивач у письмових поясненнях уточнив розмір пені з 22.10.2020 по 14.12.2020 р., що становить 99878,40 грн. та з урахуванням пені, зазначеної у виконавчому напису-110976,00 грн. і загалом складає 210 854,40 грн., а не 314 432 грн., що помилково вказано у позові, інфляційні збитки, виходячи з 24480 грн. за період з 28.08.2020 р. по 27.09.2020 р. -122,40 грн., із суми 32640 грн. з 28.09.2020 р. по 27.10.2020 р. -326,40 грн., із суми 184960 грн. за період з 22.10.2020 р. по 14.12.2020р.-2404,48 грн. Отже, загальна суми інфляційних збитків становить, за вимогами позивача, 2853,28 грн. Розмір відсотків за користування грошовими коштами із сум заборгованості згідно графіку погашення боргу з 28.06.2020 по 27.07.2020 складає 1006,81 грн., сума непогашеного боргу, на думку позивача, 214 714,49 грн. Відповідач - [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи згідно зі ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не сповістив, правом на подання відзиву на позов не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. 27.11.2019 р. між [PERSON] і [PERSON] укладено в письмовій формі договір позики , за умовами якого позикодавець [PERSON] передала у власність позичальника грошові кошти в сумі 163 880 грн., що еквівалентно 6800 доларам США. Позичальник зобов`язався повернути позику у визначений строк до 27 травня 2020 р. Загальна сума в гривнях, що підлягала поверненню, становитиме 6800 доларів США. За домовленістю сторін позика є безпроцентною. Пунктом 5 договору визначено графік повернення грошових коштів з сумою платежу 7230 грн., тобто еквівалент 300 доларам США, до 27 числа кожного місяця, починаючи з грудня 2019 р. квітень 2020 р., з погашенням до 27.05.2020 р. 127730 грн.( еквівалентно 5300 доларам США). У разі прострочення виконання зобов`язання позичальником, він зобов`язався сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики ( її чергової частини за графіком) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості ( п. 10 договору). Пунктом 7 договору визначено забезпечення виконання позичальником зобов`язань у вигляді застави рухомого майна- автомобіляToyota Caмry , 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , який належить позичальнику. Договір застави транспортного засобу посвідчений 27.11.2019 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Онищенко С.В. Згідно додаткової угоди, укладеної між сторонами 28.05.2020 р.,внесені зміни до договору позики в частині передачі у власність позичальнику 184 960 грн., що еквівалентно 6800 доларам США, зі строком повернення до 27.11.2020 р.,графіку погашення грошових коштів відповідно з 27.06.2020 р. по 27.11.2020 р. За заявою позивача [PERSON] приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шатерніковою Т.М. 21.10.2020 р. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 88, яким запропоновано звернути стягнення на автомобіль Toyota Caмry державний номер [NUMBER] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля , пропонується задовольнити вимоги [PERSON] у розмірі 295 936 грн., з яких сума основного боргу ( позики)- 184 960 грн., неустойка за 60 діб- 110 976 грн. За рахунок реалізації на електронних торгах 14.12.2020 р. автомобіля, що належав відповідачу, 18.12.2020 р. перераховано за платіжним дорученням № 2353 позивачеві [PERSON] 188 460 грн., тобто суму основного боргу та частково нарахованої пені. За приписами статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договором позики передбачена відповідальність позичальника за несвоєчасне повернення позики ( її частини за графіком), а саме оплати позикодавцю неустойки у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. За період з 22.10.2020 р. ( вчинення виконавчого напису) по 14.12.2020 р. ( час реалізації автомобіля) кількість днів прострочення складає 54, що в грошовій формі становить 99 878,40 грн. До 21.10.2020 р. включно пеня стягнута за виконавчим написом нотаріуса та підлягає самостійному виконанню та не враховується при стягненні штрафних санкцій судом. Зазначення сторонами у договорі неустойки не впливає та не змінює суті встановлених сторонами договору 3% річних у разі прострочення виконання зобов`язання, як це передбачено ст. 625 ЦК України. За частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно змісту цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки строк виконання зобов`язання за договором позики та додатковій угоді встановлено 27 листопада 2020 р., отже, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст. 625 ЦК України з 28 листопада 2020 р., а не з липня 2020 р., тобто наступного місяця після простроченні повернення чергового платежу, встановленого графіком. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), тому зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за договором позики не припинилось та тривало до моменту фактичного виконання 18.12.2020 р. ( дата перерахування платежу з погашення боргу). Відтак прострочення виконання становить не повний місяць, тому нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних у даному випадку не передбачено. Згідно з ч. 1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір накладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задовольняє суд частково у розмірі 99 878 грн. 40 коп., з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 998,78 грн. При зверненні [PERSON] до суду позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 30000 грн. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 15.09.2020 р., додаток до договору від 29.06.2021, відповідно до якого вартість наданих послуг ( без урахування участі у судових засіданнях) складає 10000 грн. За прийняття адвокатом участі у судових засіданнях, клієнтом додатково сплачується 3000 грн. за кожний судодень. У разі прийняття рішення по справі на користь клієнта, адвокату сплачується додатковий гонорар у розмірі 5% від суми задоволених позовних вимог. Представником позивача долучено розрахунок вартості однієї години надання послуг, акт наданих [PERSON] послуг, що включає консультацію з вивченням відповідних документів, юридичний аналіз законодавства та судової практики, підготовку та подачу позовної заяви, загальною вартістю послуг 9600 грн., рахунок-фактуру від 05.07.2021 р. Представником також додатково складені пояснення разом з відповідними розрахунками, що не виходить за межі визначеної договором вартості-10000 грн. Участь адвоката в одному судовому засіданні становить 3000 грн. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню, виходячи з наданої правової допомоги, -13000 грн. Згідно з вимогами частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №№915/237/18. Передбачений додатком до договору про надання правової допомоги від 15.09.2020 р. додатковий гонорар у розмірі 5% від суми задоволених позовних вимог складає 4993,92 грн. Розподіляючи витрати, понесені позивачем [PERSON] суд виходить з принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та обсягом виконаної роботи, значення справи та вважає визначений гонорар за надання правничої допомоги співмірним та таким, що підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, загальна сума судових витрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] становить 18 992,70 грн.( 998,78+13000+4993,92). На підставі викладеного,

Outcome: approved