Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, вказавши, що він є клієнтом АТ КБ «ПРИВАТБАНК», і на його ім`я відкрито рахунок та він має банківські картки «Для виплат» та «Універсальна». Так на його картковий рахунок на картку «Для виплат» 14 числа кожного щомісяця надходить пенсія по інвалідності, але у червні зарахування пенсії не відбулось. 15.06.2021 року він не зміг увійти до системи «Приват 24» та отримав повідомлення - « не прив`язаний фінансовий номер телефону, зверніться до відділення банку». Пізніше у відділенні банку він дізнався, що були зняті кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн., а також інші гроші - пенсія, яка надійшла 7 червня (1769 грн.), а також депозит « стандарт безподатковий» (5000,00 грн.). На його твердження, що він не знімав ці кошти, співробітник банку відповів, що не може такого бути і показав історію переказів. Співробітник банку попросив пред`явити кредитну картку, після чого відповів, що номер на його пластиковій картці не співпадає тому номеру, що в електронній базі і запропонував перезапустити карту (змінити на іншу) задля безпеки, на що він погодився. В розділі - Історія «Приват24» першим чином вказано, що о 00:00 годин 2.06.2021 року було здійснено підвищення кредитного ліміту за карткою «Універсальна» до 8 000 гривень ( раніше кредитний ліміт був 7 000 гривень). Ним не було здійснено запит про змінення кредитного ліміту, а також не було будь-яких повідомлень про його підвищення. Далі згідно історії 2.06.2021 року о 12:35 год., був виконаний переказ на свою картку у розмірі 6 859 гривень і була знята готівка 5.06.2021 року о 18:50 год., через банкомат (готель "Вікторія", Кривий Ріг. вул. Серафимовича, буд. 74). Також в переказах фігурує ім`я - [PERSON] - особа, яка йому не відома. В решті решт до 7.06.2021 року - були списані всі кошти з кредитної картки (картка «Універсальна»), карти для виплат і депозитного кошику. Всі ці операції не були виконані ним. Також звертає увагу на те, що номер кредитної картки за якою він реєструвався зі слів співробітника ПриватБанку не відповідає тому номеру, що зареєстрований в їхній системі. Окрім того, крадії здійснили якусь покупку у магазині « Алло » (на мікрорайоні «Ювілейна») також з його картки. 16.06.2021 року, дізнавшись про факт крадіжки та шахрайства, він звернувся до відділення поліції та надав заяву про злочин за вищевикладеними фактами. Наразі в провадженні ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №12021046720000247 від 29.07.2021 року за фактом таємного викрадення чужого майна (ч. 1 ст. 185 КК України). Отримавши витяг з ЄРДР він звернувся з заявою до АТ КБ «ПриватБанк» до якої долучив вищевказаний витяг та просив повернути його кошти та не враховувати відсотки на заборгованість (списаних кредитних коштів). Проте листом від 01.09.2021 року у задоволенні його вимог було відмовлено. Також банком і досі, всупереч його прохання продовжується нарахування відсотків та неустойки згідно вищевказаних неналежних операцій щодо перерахування кредитних коштів. Тобто, він особа з інвалідністю з дитинства, має нести відповідальність за дії чи то злочинців, чи то представників банку, які своєю бездіяльністю допустили крадіжку його коштів та повертати вкрадені ними гроші зі свого єдиного доходу - пенсії по інвалідності, що вважаю неприпустимим. Отже дії банку щодо не зупинення вищевказаних несанкціонованих (незаконних) трансакцій та щодо неповернення коштів та нарахування на них відсотків вважає неправомірними, а проведені банком трансакції не чинними та такими, що порушують його права як споживача фінансових (банківських) послуг, а тому просить визнати недійними операції (транзакції) проведені за кредитною карткою «Універсальна» за період з 02.06.2021 року по 07.06.2021 року на загальну суму 7999,60 грн., скасувати нараховані відсотки, неустойку, комісії та інші штрафні санкції, а також стягнути з відповідача власні кошти у сумі 1769,00 грн. (пенсія по інвалідності) та 5900,00 грн., (депозит). В ході розгляду справи представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Якушев С.О. надав відзив на позовну заяву, згідно якого вони заперечують проти позову в повному обсязі, вважають позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Позивач по справі є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та отримує фінансові послуги у ПриватБанку, в тому числі позивачу були видані платіжні картки, а саме «картка для виплат» для нарахування та отримання пенсійних виплат, а також кредитні картки: [NUMBER] - дата відкриття 20.08.2020 року зі строком дії 11/23, тобто до кінця листопада 2023 р., та [NUMBER] - дата відкриття / отримання клієнтом 15.06.2021 року зі строком дії 06/25, тобто до кінця червня 2025 року. На час списання кредитних коштів розмір кредитного ліміту дорівнювався 8000,00 грн., та питання щодо зміни розміру кредитного ліміту не потребує жодного погодження чи ініціативи з боку клієнта. На звернення [PERSON] від 15.06.2021 року щодо заперечення здійснення ним банківських операцій у червні 2021 року, банком було надано відповідь, що для зняття коштів з картки був правильно введений ПІН-код картки, який відомий тільки клієнту банку, а тому банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на картці даних. Так згідно банківської виписки за договором/картками [PERSON] були здійснені наступні банківські операції, які потребують: фізичну наявність кредитної картки або знання номеру картки разом з обов`язковим знанням ПІН-коду картки, знання паролю входу в Приват 24, фізичної наявності телефону, який обліковується у ПриватБанку як фінансовий. На час здійснення всіх «спірних» банківських операцій / транзакцій діяв лише один фінансовий мобільний телефон - [NUMBER] , який був вказаний особисто клієнтом [PERSON] 02.06.2021 року - переказ на свою картку [NUMBER] через IVR - меню, тобто за допомогою фінансового телефону - 6865,85 грн. 02.06.2021 року - перший платіж за покупку на суму 5999 грн. в магазині «АЛЛО» м. Кривий Ріг, пр. 200 - річчя Кривого Рогу, буд. 14-а від 02.06.2021 року за сервісом «Оплата частинами» - 499,92 грн., 03.06.2021 року - зняття готівки в банкоматі : магазин « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] - 600,00 грн. (+ 47,00 грн. комісія); 03.06.2021 року - перший платіж за покупку на суму 2500, 00 грн., в магазині «АЛЛО» м. Кривий Ріг, пр. 200 - річчя Кривого Рогу, буд. 14-а від 03.06.2021 року за сервісом «Оплата частинами» - 416,67 грн. 05.06.2021 року - зняття готівки в банкоматі: готель «Вікторія» (м. Кривий Ріг, вул. Серафимовича, буд. 74) - 4600,00 грн. (+ 184,00 грн. комісія); 05.06.2021 року - зняття готівки в банкоматі: ТК «ДОВГИНЦЕВО» (м. Кривий Ріг, вул. Серафимовича, буд. 93) - 5700,00 грн. (+ 228,00 грн. комісія); 07.06.2021 року - переказ на свою карту [NUMBER] через додаток Приват24 - 134,84 грн., 07.06.2021 року - зняття готівки в банкоматі: магазин «Від Ольги» ( [ADDRESS] ) - 1800,00 грн. (+ 72,00 грн. комісія); 07.06.2021 року - переказ на свою карту [NUMBER] через додаток Приват24 - 87,80 грн. Поповнення: 02.06.2021 року - поповнення готівкою своєї карти в терміналі самообслуговування: [ADDRESS] , ТК «Моноліт» - 500,00 грн. 05.06.2021 року - переказ з карти ПриватБанку через додаток Приват24. Відправник [PERSON] -4800,00 грн. 05.06.2021 року - переказ зі своєї карти [NUMBER] через додаток Приват24 - 5900,00 грн. 07.06.2021 року - переказ зі своєї карти [NUMBER] через додаток Приват24 - 1900,00 грн. 07.06.2021 року - переказ зі своєї карти [NUMBER] через додаток Приват24 - 130,00 грн. Дивує у всіх цих обставинах те, що по - перше, «шахраї» здійснювали транзакції саме у тому місті (м. Кривий Ріг), де й проживає [PERSON] , по - друге, навіщо «шахраї» поповнювали кредитну картку на зазначені суми: 500,00 грн., та 4800,00 грн., по - третє «шахраї» двічі та в різні дні безпосередньо приходили до магазину «АЛЛО» у м. Кривий Ріг та оформлювали кредити за допомогою кредитної картки з правильним введенням ПІН-коду, бо зазвичай, подібні кредити шахраї оформлюють дистанційно і звичайні шахраї намагаються зняти всі кошти не більше аніж протягом однієї доби, а не протягом 6-ох діб. Отже [PERSON] або забув про всі ці операції або втратив телефон чи картки або хтось з його родичів чи знайомих скористався його грошима, отримавши доступ до карток, паролів та телефону. Таким чином позивач помилково бажає перекласти відповідальність за нанесені йому збитки та провину за здійснення цих платежів на Банк, бо «спірні» операції вчинені в період з 02.06.2021 року по 07.06.2021 року, включно, а [PERSON] звернувся до банку з повідомленням про можливі шахрайські дії лише 15.06.2021 року. Банк несе відповідальність за збитки клієнта від можливих шахрайських дій за банківські операції, які вчинені лише після повідомлення клієнта про необхідність блокування карток чи про втрату карток, а не до цього, тому відповідальність за здійснення в період з 02.06.2021 року по 07.06.2021 року включно банківських операцій з переказу коштів та оплати послуг повністю покладається на позивача. Вважають, що «шахрайські» дії стали можливим лише через власну недбалість позивача, власну бездіяльність позивача по захисту власних персональних даних, власного мобільного фінансового телефону і доступу до додатку Приват24. У зв`язку з вказаним у задоволенні позовних вимог просять відмовити у повному обсязі. Позивачем та його представником відповідь на відзив не надавалась. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представник позивача [PERSON] раніше зверталася до суду з заявою про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] у відзиві на позов, просив розглядати справу за відсутності представника банку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач [PERSON] є клієнтом АТ КБ «Приватбанк», користується послугами та розпоряджається коштами по платіжних картках «Універсальна» та картка для виплат. Так позивачу [PERSON] були надані кредитні картки: [NUMBER] - дата відкриття 20.08.2020 року зі строком дії 11/23, тобто до кінця листопада 2023 р., та [NUMBER] - дата відкриття / отримання клієнтом 15.06.2021 року зі строком дії 06/25, тобто до кінця червня 2025 року. Згідно виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 06.05.2022 року у період з 02.06.2021 по 07.06.2021 року (період здійснення банківських операції/транзакцій що є спірними ) вбачається, що за вказаний період на кредитній картці [NUMBER] були здійснені платіжні операції, а саме 14 операцій: 02.06.2021 року - переказ на свою картку [NUMBER] через IVR - меню - 6865,85 грн. 02.06.2021 року - поповнення готівкою своєї карти в терміналі самообслуговування: [ADDRESS] , ТК «Моноліт» - 500,00 грн. 02.06.2021 року - перший платіж за покупку на суму 5999 грн. в магазині «АЛЛО» м. Кривий Ріг, пр. 200 - річчя Кривого Рогу, буд. 14-а від 02.06.2021 року за сервісом «Оплата частинами» - 499,92 грн., 03.06.2021 року - зняття готівки в банкоматі : магазин « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] - 600,00 грн. (+ 47,00 грн. комісія); 03.06.2021 року - перший платіж за покупку на суму 2500, 00 грн., в магазині «АЛЛО» м. Кривий Ріг, пр. 200 - річчя Кривого Рогу, буд. 14-а від 03.06.2021 року за сервісом «Оплата частинами» - 416,67 грн. 05.06.2021 року - переказ з карти ПриватБанку через додаток Приват24. Відправник [PERSON] -4800,00 грн. 05.06.2021 року - зняття готівки в банкоматі: готель «Вікторія» (м. Кривий Ріг, вул. Серафимовича, буд. 74) - 4600,00 грн. (+ 184,00 грн. комісія); 05.06.2021 року - переказ зі своєї карти [NUMBER] через додаток Приват24 - 5900,00 грн. 05.06.2021 року - зняття готівки в банкоматі: ТК «ДОВГИНЦЕВО» (м. Кривий Ріг, вул. Серафимовича, буд. 93) - 5700,00 грн. (+ 228,00 грн. комісія); 07.06.2021 року - переказ зі своєї карти [NUMBER] через додаток Приват24 - 1900,00 грн. 07.06.2021 року - переказ на свою карту [NUMBER] через додаток Приват24 - 134,84 грн., 07.06.2021 року - переказ зі своєї карти [NUMBER] через додаток Приват24 - 130,00 грн. 07.06.2021 року - зняття готівки в банкоматі: магазин « [INFO] » ( [ADDRESS] ) - 1800,00 грн. (+ 72,00 грн. комісія); 07.06.2021 року - переказ на свою карту [NUMBER] через додаток Приват24 - 87,80 грн. 30.07.2021 року було зареєстровано кримінальне провадження за № 12021046720000247 за фактом викрадення грошових коштів належних [PERSON] . Згідно ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч.3 ст.1068 ЦК України, банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1071 ЦК України банк може списувати кошти з рахунка на підставі розпорядження клієнта. Тобто тільки клієнт може ініціювати списання коштів, а банк в свою чергу зобов`язаний ідентифікувати його особу. Встановлення, що власник рахунка та ініціатор списання коштів є однією особою - запорука належного виконання банком умов договору. Саме тому у випадку допущення працівником банку халатності, внаслідок чого незаконно списуються гроші з поточного рахунку клієнта, фінустанова повинна нести відповідальність. Положеннями статті 1073 ЦК України встановлено, що у випадку несвоєчасного зарахування коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити відсотки та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.3 ст.1092 ЦК України якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Отже положення Цивільного Кодексу України передбачають прямий обов`язок банку в разі виявлення незаконного списання коштів повернути їх на рахунок клієнта. Згідно зі ст.1 Закону України від 05.04.2001 №2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення № 705 про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705 (далі - Положення № 705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення №705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України Про звернення громадян (пункт 10 розділу VI Положення). Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Суд зауважує, що відповідальність позичальника є важливим чинником. Так, позичальник не буде відповідати за шахрайські дії з його карткою та матеріальну відповідальність за неналежні платіжні операції в разі дотримання таких умов: своїми діями або бездіяльністю позичальник не сприяв утраті або незаконному використанню інформації, що дає змогу ініціювати платіжні операції; виявивши безпідставне списання коштів, позичальник невідкладно повідомив про це в банк і правоохоронні органи. Як убачається з відповіді спеціаліста АТ КБ «ПриватБанк» Семененко В.В. від 14.07.2021 року на звернення [PERSON] від 15.06.2021 року стосовно повернення коштів, які були зняті з платіжної картки [NUMBER] , йому повідомили, що банк не може повернути кошти, оскільки 05.06.2021 року з його платіжної картки були зняті грошові кошти та при знятті яких був правильно введений ПІН-код картки. Відповідно до ст.2 Закону України Про банки та банківську діяльність перерахування коштів є розрахунковою банківською операцією. Розрахункові банківські операції це рух грошей на банківських рахунках, що здійснюється згідно з розпорядженням клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи. Позивач покликається на те, що шахрайськими діями у період з 02.06.2021 року по 07.06.2021 року були зняті кредитні кошти у розмірі 7999,60 грн., його пенсію у розмірі 1769,00 грн., та депозитні кошти у розмірі 5900,00 грн., та 16.06.2021 року дізнавшись про факт крадіжки та шахрайства звернувся до відділення поліції та до банку. Звертає увагу, що зі слів співробітника банку йому стало відомим, що номер його кредитної картки не співпадає тому номеру, що є в електронній базі. Разом з тим будь-які належні і допустимі докази на підтвердження того, що транзакції грошових коштів з рахунку позивача були здійснені не ним, у матеріалах справи відсутні. Як і відсутні докази, втрати позивачем кредитної картки, свого телефону з фінансовим номером чи ПІН-коду, у разі що позивач своїми діями або бездіяльністю не сприяв такій утраті, а також докази блокування номеру телефону чи заволодіння персональними даними позивача іншою особою. Крім того є не спростованим позивачем і той факт, на який також звернув увагу представник відповідача у відзиві на позов, щодо здійснення поповнення готівкою кредитної карти позивача № [NUMBER] - 02.06.2021 року у сумі 500,00 грн., та 05.06.2021 року у сумі 4800,00 грн., саме в результаті шахрайських дій. Заява до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення відносно позивача, як і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, не є судовим рішенням, яке набрало законної сили, тому не мають доказової сили для суду оскільки на цей час слідство триває, винна особа не встановлена, а також не встановлено чи відбулося здійснення транзакції по кредитній картці Універсальна № [NUMBER] у період з 02.06.2021 року до 07.06.2021 року, з волевиявлення [PERSON] або внаслідок шахрайських дій інших осіб. Таким чином судом встановлено, що на позивача було покладено обов`язок контролювати використання коштів на його рахунку, нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком у результаті використання клієнтом паролів, пін-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомляти банк в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення персональних даних. Суд погоджується, що технічно банк не несе відповідальність за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду, оскільки в такому випадку немає технічної можливості встановити, ким саме була проведена операція, оскільки вважається, що код відомий тільки власнику картки, з його номера телефону, а значить, операцію виконував він. Крім того спосіб захисту, обраний позивачем у вигляді визнання недійсними операції (транзакції) законом не передбачений. Наведене узгоджується з правою позицією Верховного Суду України у справі № 229/4374/16-ц від 09.10.2019 року. На думку суду, в розумінні ст. 202 ЦК України, банківські операції з перахування коштів не є правочином, тому не можуть визнаватись недійсними. Згідно частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною другою статті встановлено, що предметом доказування під час судового розгляду є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Підсумовуючи все викладене вище суд зазначає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Оскільки в позові відмовлено, а позивач є звільненим від сплати судового збору, тому судові витрати компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed