Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна. Короткий зміст позовних вимог В обгрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. До складу спадщини, серед іншого майна, входить земельна ділянка з кадастровим номером 2611000000:05:007:0059, площею 0, 0750 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На його звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, нотаріус йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з накладенням арешту на неї на підставі судового рішення Івано-Франківського міського суду від 05.02.2014 у справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] , третя особа ПАТ «Зірниця» про звернення стягнення на предмет іпотеки. На виконання вказаного рішення було відкрито виконавче провадження та постановою державного виконавця накладено арешт на вказану вище земельну ділянку. Однак, зазначене рішення Івано-Франківського міського суду було оскаржене ним у апеляційному порядку, та скасоване Івано-Франківським апеляційним судом з постановленням нового рішення. Зазначає, що в рамках апеляційного провадження його та його брата [PERSON] було залучено правонаступниками [PERSON] . Оскільки скасування рішення суду є підставою для закінчення виконавчого провадження, припинення обтяжень майна, він звернувся до ДВС з відповідною заявою. Однак, у знятті арешту йому відмовлено у зв`язку із закінченням виконавчого провадження та знищенням матеріалів виконавчого провадження. Разом з тим, закінчуючи виконавче провадження, державний виконавець постановою про закінчення виконавчого провадження у встановленому порядку не припинив чинності арешту майна боржника [PERSON] . Вважає, що у ситуації, яка склалася порушується його право на оформлення спадкових прав, а тому він звертається до Суду для захисту свого права так, як державний виконавець відмовив йому у скасуванні арешту земельної ділянки та рекомендував звернутися до Суду за захистом свого права. Процесуальний рух справи 25.10.2021 позивач звернувся з позовом до Суду. Ухвалою суду від 28.10.2021 позовну заяву позивача залишено без руху, надано строк десять днів для усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали. 26.11.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі і призначено її до підготовчого судового розгляду. Ухвалами суду від 26.11.2021 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] та відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України. 05.07.2022 Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області залучено до участі у справі правонаступника відповідача ТОВ «АССІСТО» - [PERSON] . Ухвалою суду від 15.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.08.2022. 12.08.2022 року відбувся судовий розгляд справи. Позиції учасників справи у судовому засіданні У судовому засіданні 12.09.2022 представник позивача адвокат Волосянко Р.О., повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, про що подала також письмову заяву. У судовому засіданні встановлено також, що її позиція є добровільною та свідомою. Позовні вимоги просила задовольнити, зазначила, що наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Акцентувала увагу Суду, що арештом спірної земельної ділянки також порушуються її права як правонаступника, оскільки у зв`язку із смертю боржника [PERSON] змінився склад осіб зобов`язальних правовідносин, що потребує внесення відповідних змін. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просив розгляд справи провести у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився. У поясненнях на позовну заяву представник просив розгляд справи проводити без участі представника третьої особи. У поясненнях зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Так, на виконанні у ВДВС перебувало виконавче провадження № 43745719 з примусового виконання виконавчого листа № 0907/19352/2012, виданого 04.04.2014 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007 у сумі 30 534 356 грн та за кредитним договором №253 від 11.05.2010 у сумі 2 074 738, 37 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 31.05.2012, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] , а саме: земельну ділянку, площею 0, 0750 га з кадастровим номером 2611000000:05:007:0059, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В рамках вказаного виконавчого провадження 18.06.2014 винесено постанову про арешт майна боржника, яка на даний час є чинною та не скасована у встановленому порядку. Вподальшому, 14.09.2014 винесено постанову про закінчення зазначеного виконавчого провадження. Оскільки згідно зі спеціальними нормативно-правовими актами строк зберігання виконавчого провадження минув, наразі воно знищено відповідно до вимог Порядку. А тому надати інформацію чи документи останнього не виявляється можливим. Вважає, що позивач пропустив строк пред`явлення позову до суду та просив позовну заяву залишити без розгляду або відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Позиція суду Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Таким чином, якщо особа вважає, що її права порушуються, не визнаються чи оспорюються, має право на звернення до суду за захистом, а Суд повинен установити, чи порушуються або не визнаються права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 895. Відповідно до довідки Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 30.01.2019 № 251/02-14, на день видачі довідки спадкоємцями померлої є син [PERSON] та син [PERSON] . У позовній заяві Позивач зазначає, що після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, загальною площею 0, 0750 га з кадастровим номером 2611000000:05:007:0059, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 29.01.2019 Позивач звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . Однак, листом державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. від 27.02.2019 № 657/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, площею 0, 0750 га з кадастровим номером 2611000000:05:007:0059, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відмовлено, оскільки на неї накладено арешт на підставі судового рішення про звернення стягнення на об`єкт іпотеки, а тому видача свідоцтва затримується до зняття арешту. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану вище земельну ділянку з кадастровим номером 2611000000:05:007:0059, право власності на яку вона набула на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.2009, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1335, копія якого долучена до матеріалів справи. У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на вказану земельну ділянку накладено арешт на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія на номер 43745719, виданої 18.06.2014 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України. Обтяження зареєстровано 20.06.2014. З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що Позивач також звертався до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби (далі - Виконавча служба) про скасування арешту. Відповідно до відповіді Виконавчої служби від 11.09.2019 № Т-15573/20-1, у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № 43745719 з виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2014 № 007/19325/2012 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за Кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007 у сумі 30 534 356,21 грн та за Кредитним договором № 253 від 11.05.2010 у сумі 2 074 738, 37 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 31.05.2012 на земельну ділянку, загальною площею 0, 0750 га з кадастровим номером 2611000000:05:007:0059, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належала на праві власності відповідачці [PERSON] . Державним виконавцем Кушнір Л.В. 14.09.2015 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». На даний час матеріали вказаного виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням строків їх зберігання. У Виконавчої служби відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а тому Позивачу роз`яснено право звернутися до Суду з позовом про зняття арешту з майна [PERSON] . З досліджених у судовому засіданні доказів, які долучені до матеріалів справи, встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.02.2014 у цивільній справі № 0907/19325/2012 за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Зірниця» про звернення стягнення на предмет іпотеки стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за Кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007 у сумі 30 534 356,21 грн та за Кредитним договором № 253 від 11.05.2010 у сумі 2 074 738, 37 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 31.05.2012 на земельну ділянку, загальною площею 0, 0750 га з кадастровим номером 2611000000:05:007:0059, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належала на праві власності відповідачці [PERSON] . На виконання вказаного рішення суду Івано-Франківським міським судом 04.04.2014 видано виконавчий лист № 0907/19352/2012. З метою примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС) відкрито виконавче провадження № 43745719. В рамках вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця від 18.06.2014 накладено арешт на зазначену вище земельну ділянку. У зв`язку із смертю [INFO] боржника [PERSON] , дана земельна ділянка ввійшла до складу спадкового майна останньої. Як вбачається з письмових пояснень третьої особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ДВС) державним виконавцем Кушнір Л.В. 14.09.2015 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника - сторони виконавчого провадження. Згідно з Актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 14.06.2019, затвердженого Директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України О.В. Воробйовою 14.06.2019, та письмовими пояснення ДВС вказане виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строків його зберігання. Питання про зняття арешту із земельної ділянки не вирішено. З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2019 позивач [PERSON] подав апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.02.2014 у цивільній справі № 0907/19325/2012, виконавче провадження по якому закінчене та знищене. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.07.2019 залучено до участі у справі в якості правонаступників відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців за законом після смерті [PERSON] . За результатами розгляду апеляційної скарги, постановою Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.08.2019 рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.02.2014 скасовано та ухвалено нове рішення. Відповідно до якого позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. до [PERSON] - правонаступниками якої є [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Зірниця», про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 31 травня 2010 року, укладеним між іпотекодержателем Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») та іпотекодавцем [PERSON] в рахунок погашення заборгованості, яка утворилась станом на 21 листопада 2012 року, у розмірі 32 665 663 грн 93 коп за: кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007 року, укладеним між ВАТ «ВіЕйБі Банк» (перейменованого в ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ЗАТ «Зірниця», в розмірі 30 590 925,56 грн, за кредитним договором №253 від 11.05.2010 року, укладеним між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ЗАТ «Зірниця», в розмірі 2 074 738,37 грн, а саме: на земельну ділянку, загальною площею 0,0750 га, цільове призначення якої для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 2611000000:05:007:0059, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві приватної власності [PERSON] , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження». Вподальшому, 21.01.2021 ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у вказаній цивільній справі замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «АССІСТО». А 08.11.2021 ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «АССІСТО» на [PERSON] , яка є правонаступником за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. до [PERSON] - правонаступниками якої є [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Зірниця», про звернення стягнення на предмет іпотеки на виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.08.2019 року. Згідно з листом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 № 01-42/969, станом на 18.12.2019 Івано-Франківським міським судом не видавались виконавчі листи на виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 21.08.2019 по цивільній справі № 0907/19325/2012, провадження № 2/344/234/14 за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] , третя особа ПАТ «Зірниця» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Станом на час розгляду справи відсутня інформація про відкриття виконавчого провадження з приводу виконання вказаної вище постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 21.08.2019 по даній цивільній справі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] , яка є на даний час правонаступником за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на арештовану земельну ділянку з кадастровим номером 2611000000:05:007:0059, зазначила, що не зверталася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про видачу виконавчого листа з приводу примусового виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду, а відтак, виконавче провадження не відкрито. Позовні вимоги визнала повністю та просила Суд скасувати арешт цієї земельної ділянки, оскільки арешт на даний час є вже недоцільний. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень, і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з частиною другою статті 11 Закону будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Відповідності до частин першої, другої та п`ятої Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення зокрема, постанов. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Відповідно до вимог частин першої, другої статті 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Частиною четвертою статті 59 Закону визначено вичерпні підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Такими є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Згідно з частиною п`ятою статті 59 Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. З огляду на те, що скасування арешту майна державним виконавцем у закінченому та знищеному виконавчому провадженні не передбачена положеннями частини четвертої статті 59 Закону, то питання про зняття арешту майна у даному випадку розглядається Судом на підставі частини п`ятої статті 59 Закону. У ході судового розгляду встановлено, що арешт на земельну ділянку, звільнення з-під арешту якої є предметом даного судового розгляду, накладався у рамках виконавчого провадження № 43745719 з виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.02.2014. Вказане виконавче провадження 14.09.2015 було закінчене відповідно до пункту 3 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника [PERSON] - сторони виконавчого провадження, а 14.06.2019 - знищене за закінченням строків зберігання. Щодо вказаного рішення суду Івано-Франківського міського суду, на виконання якого було відкрито зазначене вище виконавче провадження, то останнє 21.08.2019 скасоване постановою Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області, якою постановлене нове судове рішення Так, постановою Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.08.2019 звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 31 травня 2010 року в рахунок погашення заборгованості, яка утворилась за кредитними договорами № 07/30-03 від 28.11.2007 та №253 від 11.05.2010, на земельну ділянку, яка на праві власності за життя належала [PERSON] та арешт на яку накладено в рамках закритого та знищеного виконавчого провадження з примусового виконання рішення Івано-Франківського міського суду, яке скасоване апеляційною інстанцією 21.08.2019. Встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] є правонаступника боржника померлої [PERSON] з виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.08.2019, якою звернено стягнення на земельну ділянку, як предмету іпотеки. Останні до участі у справі в якості правонаступників боржника [PERSON] залучені на підставі ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 30.07.2019, як спадкоємці за законом. Правонаступником стягувача, на користь якого звернено стягнення на земельну ділянку за постановою Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області 21.08.2019 є [PERSON] - відповідачка у даній справі, на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.11.2021. Судом встановлено, що на даний час виконавче провадження з виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області 21.08.2019 - не відкрито. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що із заявою про отримання виконавчого листа до Суду не зверталася, на даний час не має такого наміру. Позовні вимоги визнала повністю, просила скасувати арешт земельної ділянки, що у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України є самостійно підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. З огляду на те, що арешт на земельну ділянку накладався в рамках виконавчого провадження № 43745719 з примусового виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 05.02.2014, яке вподальшому було повністю скасоване постановою Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області 21.08.2019 з постановленням нового рішення, яке до виконання не звернуто, а виконавче провадження № 43745719, в рамках якого накладався арешт на земельну ділянку закінчене та знищене, Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає та просить скасувати арешт, то Суд не знаходить підстав для продовження існування заходу примусового виконання скасованого судового рішення такого як арешт земельної ділянки, у той час, як існування відповідного обтяження фактично позбавляє позивача та інших спадкоємців реалізувати свої справа на оформлення спадкових прав та спадкових обов`язків після смерті боржника [PERSON] . Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, звільнивши майно з-під арешту. Щодо твердження представника Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що строк позовної давності зі зверненням до Суду із вказаною вимогою минув, то Суд зазначає. Відповідно до статтей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частиною другою статті 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Разом з тим, частиною третьою статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, обов`язковою підставою для розгляду і застосування строку позовної давності є заява Сторони у спорі про її застосування. Як вбачається, представник Третьої особи у поясненнях на позовну заяву лише зазначає, про сплив, на його думку, строку позовної давності відносно зазначеної вище вимоги, однак, не заявляє заяву про застосування строку позовної давності та не просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відтак, відсутні підстави для розгляду питання про можливість застосування строків позовної давності до позовної вимоги Позивача про скасування арешту земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved