Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

22.06.2022 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що із відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із 08.06.2019. Від шлюбу подружжя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили подружні стосунки та проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, батько частково приймає участь у житті доньки. Оскільки позивачка перебуває у відпустці по догляду дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона не має можливості забезпечити себе і дитину мінімальним прожитковим рівнем. З огляду на викладене, позивач просить суд стягувати із відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення їх донькою трирічного віку. Ухвалою суду від 13.07.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 05.09.2022 до суду надійшла заява від відповідача про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з такого. 08.06.2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 28, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.10.2021 Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому батьками дитини записані: [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). Відповідно до довідки Петриківської селищної ради від 13.06.2022 за № 245 [PERSON] проживає, зокрема разом з донькою [PERSON] . Згідно довідки № 147 від 10.06.2022 виданої ТОВ «Стиль Д», [PERSON] дійсно працює у ТОВ «Стиль Д» на посаді продавець непродовольчих товарів Національної дирекції «Центр» з 03.11.2020. З 13.12.2021 по 20.10.2024 позивачу надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За правилами ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з ч. 2, 4 статті 84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Отже, враховуючи викладене, а також визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частини 6 статті 141 Цивільно процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні із з даним позовом, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору, розмір якого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992,40 грн. Інших витрат сторонами не заявлялися. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved