Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

У липні 2020 року громадяни [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Приморського районного суду м.Одеси з цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру, у якому просили суд визнати відсутнім право іпотеки ТОВ «Фінансова компанія "Геліос" та скасувати державну реєстрацію іпотеки на квартиру за адресою [ADDRESS] , заг. пл. 338,1 кв.м., житл. пл. 256,3 кв.м. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилались на слідуючи обставини: Ними 08.10.2014р. набуто право власності (спільна часткова) на кВ. [ADDRESS] , заг. пл. 338,1 кв.м., житл. пл. 256,3 кв.м. 08.10.2014р. на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу з ТОВ «Трейдоптімум» (код ЄДРПОУ 32833969), яке було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в той же день. На момент укладання і нотаріального посвідчення договору, тобто станом на 08.10.2014р., будь-які записи у державних реєстрах про наявність обтяжень на квартиру, у тому числі у вигляді іпотеки, заборони або обмеження відчуження були відсутні. Жодні договори про встановлення будь-яких обтяжень, в тому числі і у вигляді іпотеки, позивачі ні з ким не укладали. Таким чином усі позивачі мають усі права , які передбачені ст..317 ЦК України. Проте у червні 2020р. [PERSON] стало відомо про намір звернути стягнення на їх квартиру ТОВ «Фінансова компанія "Геліос" у позасудовому порядку нібито в погашення боргу позивачів, шляхом її продажу від свого імені третій особі або прийняття її у власність з перереєстрацією права власності на неї з позивачів на ТОВ. в якості правової підстави для здійснення таких дій була визначена наявність у відповідача права іпотеки на квартиру під забезпечення виконання грошового боргу. Проте позивачі не укладали ні з ким таких грошових зобов`язань, будь-якої вимоги про погашення боргу не отримували і їм невідомо про наявність підстав права іпотеки на квартиру під забезпечення виконання боргів позивачів або інших осіб. Тому позивачі звернулись за відповідними відомостями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зі змісту інформаційної довідки з`ясували, що : ТОВ «Трейдоптімум» , як власник квартири, передало 30.05.2014р. квартиру в іпотеку як майновий поручитель, ПАТ «Імексбанк» під забезпечення виконання грошових зобов`язань ТОВ «Групбудсервіс». Строк виконання основного зобов`язання у розмірі 298 50 600 грн. визначений 18.05.2015р. У зв`язку з чим було укладено між ТОВ «Трейдоптімум» та ПАТ «Імексбанк» договір іпотеки, посвідчений 30.05.2014р., та право іпотеки було зареєстровано в ДРРПнаНМ 30.05.2014р. з внесенням відповідного запису. Згодом 02.10.2014р. даний договір іпотеки був розірваний згідно укладеного відповідного договору, який посвідчений нотаріально. Також було зареєстровано і припинення іпотеки на цю квартиру в ДРРПнаНМ 02.10.2014р. на підставі рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса. Таким чином при укладанні договору купівлі-продажу квартири позивачами будь-які обтяження, і іпотека були відсутні. Згодом також стало відомо, що 27.03.2019р. державним реєстратором юридичного департаменту ОМР на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №46168210 був скасований запис про припинення іпотеки на підставі рішення Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2018р. по справі №924/15/18. Про такі процесуальні дії ніхто позивачів не повідомляв, до участі у розгляді даної судової справи із позивачів не залучався. 12.10.2019р. проведено державну реєстрацію відступлення права іпотеки на спірну квартиру від ПАТ «Імексбанк» до ТОВ «Фінансова компанія "Геліос" згідно договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, що нотаріально посвідчений 11.10.2019р. Про зазначені позивачі також не були повідомлені. Таким чином відповідач визначений як іпотекодержатель квартири, що належить позивачам, у зв`язку з чим ним створені перешкоди у можливості реалізації ними належного їм права власності на квартиру за своїм розсудом, та обмеження, зокрема права вільного розпорядження, а також пряма загроза відчуження квартири в примусовому порядку. Натомість на думку позивачів, виходячи із викладеного будь-які правові підстави для виникнення (набуття) у відповідача права іпотеки на квартиру-відсутні, а відповідно відсутнє і право іпотеки на квартиру. При цьому позивачі посилаються на ст.16 ЦК України як належний спосіб захисту прав. Також зазначили що позивачі не укладали будь з ким іпотечний договір на квартиру. Рішення суду, відповідно до якого у відповідача або у будь-якої іншої особи виникло право іпотеки на квартиру, не приймалось, а відповідний спір у судовому порядку не розглядався. За таких обставинах, відповідно до ст..3 Закону України «Про іпотеку» у якості правової підстави виникнення права іпотеки до позивачів може розглядатися лише закон, а саме- ст.23 закону та ст..27 Закону України «Про заставу». Проаналізувавши постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2018р. по справі №924/15/18 вбачається, що цим рішенням суду договір між ТОВ «Трейдоптімум» та ПАТ «Імексбанк» про розірвання іпотечного договору від 02.10.2014р. визнаний недійсним за ст..217 ЦК (нікчемним) як такий, що вчинений в порушення закону. За таких обставин 08.10.2014р. при укладання з позивачами ТОВ «Трейдоптімум» договору купівлі-продажу квартири діяв вже як іпотекодавець за іпотечним договором, який не мав права укладати такий договір без згоди ПАТ «Імексбанк». Відповідно до ч.3 ст.12 Закону «Про іпотеку» правочин, вчинений щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна без згоди іпотеко держателя є недійсним. За таких обставин, укладений 08.10.2014р. договір купівлі-продажу квартири є недійсним (нікчемним) в силу прямої вказівки закону. Відповідно до ч. 1, 4 ст.216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. Тобто такий правочин не міг привести до передбачених ним правових наслідків, а саме-до переходу права власності на квартиру до позивачів. Отже перехід права власності на квартиру від ТОВ «Трейдоптімум» до позивачів не відбувся. Проте позивачі набули право власності на квартиру як добросовісні набувачі на підставі і в силу ч.1 ст.330 ЦК України. Станом на час укладання позивачами договору купівлі-продажу квартири було визначено, що відповідно до Закону саме держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У позивачів на той момент були відсутні підстави вважати продавця квартири таким, що не має права її відчужувати. Дана підстава виникнення права власності, у відмінності від переходу права власності є початковим, а не похідним способом набуття права власності на майно. Тобто право власності в цьому випадку виникає знову та не передбачає правонаступництва, в тому числі обтяжень у вигляді іпотеки. Зокрема у ст..330 ЦК мова не йде про передачу права власності від однієї особи до іншої, оскільки, особа, що не має права відчужувати річ, не може відповідно і передати право власності на неї. Повивачі набули право власності не в наслідок переходу права власності, а в силу ст.330 ЦК України, як добросовісні набувачі. Таким чином правові підстави для виникнення права іпотеки відповідача на квартиру слід визнати відсутніми, а відповідно і право іпотеки, а застосовані проти позивачів обмеження їх права власності на квартиру є протиправними та повинні бути усунуті. Ухвалою суду від 21.07.2020р. провадження по справі було відкрито з призначенням справи до розгляду в підготовчому засіданні на 05.10.2020 року. Ухвалою суду від 27.07.2020р. задоволені подані разом із позовом клопотання про витребування доказів і про забезпечення позову: витребувано із Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради завірені копії матеріалів реєстраційної справи №141607251101, сформованої на об`єкт нерухомого майна - квартиру, заг. пл. 338,1 кв.м., за адресою [ADDRESS] ; забезпечено позов до розгляду справи по суті, а саме: заборонено суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості квартири, об`єкту житлової нерухомості, заг. пл. 338,1 кв.м., житл. пл. 256,3 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 141607251101, до вирішення спору судом. Витребувані матеріали реєстраційної справи були надані до суду 14.08.2020 року (а.с.62-246 т.1). 25.08.2020 року через канцелярію суду представником ТОВ «ФК «Геліос» подано відзив на позовну заяву (т.2 а.с.1-23), у якому просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що 11.10.2019р. між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «ФК «Геліос» було укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, відповідно до якого ТОВ «ФК «Геліос» як новий іпотекодержатель набуває права вимоги банку до іпотекодавців, що зазначені у Додатку 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників іпотекодавців, спадкоємців іпотекодавців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки іпотекодавців за договорами іпотеки з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них. Відповідно до договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 11.10.2019 р. до ТОВ «ФК «Геліос» перейшло право вимоги за іпотечним договором від 30.05.2014 р., що був укладений з ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Трейдоптіум» та посвідчений приватним нотаріусом Одеського МНО Чужовською Н.Ю., зареєстрований у реєстрі за №3122. З врахуванням вимог ст. 24 Закону України «Про іпотеку» договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 11.10.2019 р. було посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Київського МНО Журавльовою Л.М., зареєстровано у реєстрі за №874. Інформація щодо зміни іпотекодержателя спірної квартири була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З огляду на вказане, іпотекодержателем спірної квартири є ТОВ «ФК «Геліос», а іпотекодавцями є ТОВ «Трейдоптіум» та позивачі, як особи до яких перейшло право власності на предмет іпотеки, та відповідно вони мають права й несуть всі обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором у тому обсязі й на тих умовах, що існували до набуття ними права власності на предмет іпотеки. Крім того, вказав, що для ТОВ «ФК «Геліос» іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна. Представник зазначає, що іпотека є чинною та перейшла до позивачів в момент укладення договору купівлі-продажу спірної квартири, оскільки із скасуванням запису про припинення іпотеки, на підставі якого з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон виключено запис про обтяження та іпотеку, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон, який було припинено на підставі незаконного договору про розірвання іпотечного договору від 02.10.2014 р., оскільки відповідно до рішення Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 р. по справі №924/15/18 було застосовано наслідки недійсності договору про розірвання іпотечного договору, укладеного 30.05.2014 р. між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Трейдоптіум», а саме повернуто сторони у стан, який існував до укладення цього правочину, шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна ТОВ «Трейдоптіум», а саме щодо квартири [ADDRESS] . Оскільки всі обов`язки іпотекодавця перейшли до позивачів у момент переходу до них права власності на предмет іпотеки, то при цьому не має значення чи були вони обізнані з тим, що вказане майно обтяжене. Щодо посилання на недійсність договору купівлі-продажу, зазначають, що рішенням Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 р. по справі №924/15/18 було застосовано наслідки недійсності договору, позивачі самі зазначають, що з врахуванням викладених вище вимог закону, укладений 08.10.2014 р. договір купівлі-продажу між ТОВ «Трейдоптіум» та позивачами спірної квартири є недійсним, а тому до них не перейшло право власності на спірну квартиру. Оскільки позивачі стверджують, що право власності на спірну квартиру до них не перейшло, то на думку відповідача відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачами способу захисту є підставою для прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Крім того, вважають, що вимоги позивачів не є належним способом захисту прав та є підставою для відмови у задоволенні позову. Зазначили, що оскільки основне зобов`язання, а саме кредитний договір про відкриття кредитної лінії №23/14 укладений 26.05.2014 р. між юридичними особами, а предметом оскарження в даній справі є права вимоги за іпотечним договором, то провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із віднесенням до юрисдикції господарських судів. Також до відзиву додано додатки: ксерокопії- кредитного договору про відкриття кредитної лінії №23/14 від 26.05.2014р., нотаріального посвідченого договору іпотеки від 30.05.2014р, Витяг з ДРРПнаНМ про реєстрацію обтяжень від 30.05.2014р., Витяг з ДРРПнаНМ про реєстрацію іпотеки від 30.05.2014р., Договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 11.10.2019р., з додатком-неповний реєстр договорів. Також, представник відповідача посилався на те, що справа підлягає закриттю, оскільки спір повинен розглядатись у порядку господарського судочинства. 05.10.2020р. представником позивачів адв. Апальковим В.В. подано до суду відповідь на відзив відповідача (т.2 а.с.34-38), в якій представник позивачів також висловив свою позицію з приводу юрисдикції даного спору і відсутності підстав для закриття провадження у справі. Зокрема, вказував, що спірне майно - квартира зареєстрована за позивачами на праві власності як за фізичними особами, а ні як за підприємцями, право іпотеки вважають відсутнім, а іпотечні відносини такими, що не склалися. Позов пред`явлено позивачами як фізичними особами за захистом зареєстрованого за ними права власності на житло з метою усунення перешкод у його здійсненні. Жодним чином зі здійсненням позивачами господарської діяльності даний позов не пов`язаний та спір з відповідачем виник не як із суб`єктом господарювання. Також представником позивачів до суду подане клопотання про витребування у відповідача доказів - оригіналів письмових доказів, доданих до відзиву на позов. Представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі, оскільки спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства. Ухвалою суду від 05.10.2020р. у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі з підстав п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України відмовлено. Клопотання представника позивачів про витребування у відповідача доказів - оригіналів письмових доказів, доданих до відзиву на позов, було задоволене протокольною ухвалою суду, відповідача зобов`язано надати оригінали на наступне засідання. Розгляд справи відкладено на 09.11.2020 року. У підготовче засідання, призначене на 09.11.2020 року, позивачі та їх представник не з`явилися, 05.11.2020 року до суду надане клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із хворобою представника позивачів адвоката Апалькова В.В. Протокольною ухвалою клопотання задоволено та у зв`язку з неявкою позивачів та їх представника адвоката Апалькова В.В. розгляд справи відкладено на 14.12.2020 року. При цьому суд оглянув в судовому засіданні надані представником відповідача на вимогу суду оригінали : іпотечного договору від 13.05.2014р. та 2 витяги до нього від 30.05.2014р. з реєстру обтяжень , договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 11.10.2019р., договір про відступлення прав вимоги №108 від 11.10.2019р. з додатками №1,2, лист-повідомлення без зазначення адресату відправлення, акт прийому-передачі №1 до договору №108 від 11.10.2019р, платіжне доручення №56 від 08.09.2019р. «Альфа-банк» до ПАТ «Імексбанк».(а.с.66-87т.2). 06.11.2020 року представник відповідача подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 05.10.2020 року про відмову у закриті провадження по цивільній справі. Ухвалою суду від 11.11.2020р. виправлено описки, допущені в тексті ухвали суду від 05 жовтня 2020 року стосовно порядку її оскарження. Ухвалою суду від 12.11.2020 року апеляційну скаргу представника відповідача на ухвалу суду від 05.10.2020 року про відмову у закритті провадження повернуто скаржнику. Клопотання представника відповідача про повернення судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, задоволено ухвалою суду від 07.12.2020р. 14.12.2020 року представник позивачів надав суду заяву щодо доказів, доданих до відзиву на позов (а.с.12-124 т.2), в якої просив зобов`язати відповідача надати йому оригінали документів згідно його клопотання від 05.10.2020р., а також просив час для ознайомлення з документами, поданими до суду представником відповідача на минулому підготовчому засіданні 09.11.2020 року. Суд, не виходячи до нарадчої кімнати на місті ухвалив, у зв`язку з тим, що в минулому засіданні 09.11.2020 року представник відповідача особисто надав до суду витребувані судом оригінали документів, окрім кредитного договору, вважати, що ухвала суду виконана відповідачем повністю, крім того копії даних документів, засвідчених суддею, знаходяться в матеріалах справи. Додатково надані документи, які також надавалися в оригіналах відповідачем, та були залучені судом, суд надав представнику позивачів їх копії. Розгляд справи відкладено на 01.03.2021 року. 01.03.2021 року представник позивачів надав суду заяву про зміну підстав позовних вимог шляхом їх доповнення ( а.с.144 -153 т.2). В підготовчому засідання з`ясувалось, що у відповідача відсутні оригінали кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 26.05.2015р. №23/14, первинні або будь-які інші документи, та не передано за Актом прийому -передачі, які підтверджують фактичне надання кредитних коштів за цим кредитним договором. Вважають що такий доказ як надана ними засвідчена копія кредитного договору, як доказ, не повинен судом братися до уваги (ч.5 ст.95 ЦПК України). Відсутність кредитного договору, а також первинних документів, які підтверджують його виконання (надання кредитних коштів) є додатковою підставою для визнання права іпотеки відсутнім., оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Лист повідомлення про відступлення прав за договором за спільним підписом ПАТ «ІМПКСБАНК» та відповідачем також не надсилалось. Таким чином на думку позивачів відповідачем не доведена наявність правових підстав для виникнення та існування кредитних зобов`язань, що забезпечується правом іпотеки на квартиру. Також не доведено що кредит взагалі надавався, при вирішенні справи №916/2099/15 , та по справі №924/15/18 позивачі вже були власниками квартири, до участі у справі не залучались, а тому не визнають викладені в рішенні обставини. Представник відповідача зазначила, що вказану заяву відповідач не отримував, заявила клопотання про відкладення з метою ознайомлення з заявою. Протокольною ухвалою задоволено клопотання представника відповідача та надано час на ознайомлення з заявою представника позивачів від 01.03.2021 року про зміну підстав позову. Засідання відкладено на 29.03.2021 року. 10.03.2021 року представник позивачів надав суду заяву про зміну підстав позовних вимог (а.с.159 -178 т.2), просять задовольнити позов з слідуючих підстав: -на момент укладання і нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 08.10.2014р. між позивами та ТОВ «ТРЕЙДОПТІМУМ» право власності за ТОВ було зареєстровано та будь-які записи у державних реєстрах про наявність обтяжень на квартиру, в тому числі у вигляді іпотеки, були відсутні, будь-які заборони або обмеження відчуження квартири встановлені та зареєстровані не були; право власності за позивачами зареєстровано у встановленому законом порядку і підлягає застосування принцип реєстраційного підтвердження володіння, тобто ними набуто всі повноваження власника, зокрема і право володіння, За таких умов жоден з них не може бути обмежений в праві звернення до суду і здійснення користування і розпорядження квартирою; жодних договорів іпотеки позивачі не укладали, будь-яких повідомлень щодо наявності боргу та іпотеки до них не надходило; 02.10.2014р. було розірвано договір іпотеки, про що було проведено відповідну державну реєстрацію і майже через 5 років 27.03.2019р. державним реєстратором було скасовано запис припинення іпотеки на підставі рішення суду, про що їх не було повідомлено; на момент купівлі ними квартири обтяжень не було; позивачі до участі у судові справи не залучались, а тому не визнають викладені в рішенні обставини; про відступлення прав за договором іпотеки їх також не повідомляли; згода ПАТ «ІМЕКСБАНК» на укладання ТОВ «Трейдоптімум» з позивачами не надавалась, за таких обставин договір від 08.10.2014р. є недійсним (нікчемним), отже переходу права власності до позивачів не відбулось. Позивачі набули право власності як добросовісні набувачі на підставі ч.1 ст.330 ЦК України , сплатили за цей договір кошти, нотаріус перевірив їх законність, і не знали про те, що ТОВ «ТРЕЙДОПТІМУМ» не мав права відчужувати квартиру. Саме Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За таких обставин майно не може бути витребувано за ст..388 ЦК України. Іпотека не є дійсною для позивачів, позивачі не набули статусу іпотекодавця і не несуть його обов`язків. В підготовчому засідання з`ясувалось, що у відповідача відсутні оригінали кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 26.05.2015р. №23/14, первинні або будь-які інші документи, та не передано за Актом прийому -передачі, які підтверджують фактичне надання кредитних коштів за цим кредитним договором. Вважають що такий доказ як надана ними засвідчена копія кредитного договору, як доказ, не повинен судом братися до уваги (ч.5 ст.95 ЦПК України). Відсутність кредитного договору, а також первинних документів, які підтверджують його виконання (надання кредитних коштів) є додатковою підставою для визнання права іпотеки відсутнім., оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Лист повідомлення про відступлення прав за договором за спільним підписом ПАТ «ІМПКСБАНК» та відповідачем також не надсилалось. Таким чином на думку позивачів відповідачем не доведена наявність правових підстав для виникнення та існування кредитних зобов`язань, що забезпечується правом іпотеки на квартиру. Також не доведено що кредит взагалі надавався, при вирішенні справи №916/2099/15 , та по справі №924/15/18 позивачі вже були власниками квартири, до участі у справі не залучались, а тому не визнають викладені в рішенні обставини. Придбаваючи квартиру у власність жодні норми законодавства позивачі не порушували та діяли добросовісно. 18.03.2021 року від представника відповідача надійшов до суду відзив на заяву про зміну підстав позовних вимог шляхом їх доповнення, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.(а.с.182 -185 т.2). Товариство із вказаними у заяві підставами не погоджується і вважає їх безпідставними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Вказав, що доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні, а не документи, що засвідчують права, що передаються. Враховуючи, що до ТОВ «ФК «Геліос» права вимоги перейшли у відповідності до ч. 1 ст. 512 ЦК України, доказом переходу до нового кредитора прав є відповідний договір про відступлення прав вимоги, в даному випадку це договір №108 про відступлення прав вимоги від 11.10.2019 р. Крім того, доказом, який підтверджує перехід до Товариства права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення є договір №108 про відступлення права вимоги від 11.10.2019 р. Права кредитора за кредитним договором перейшли до Товариства з моменту укладення договору №108 про відступлення прав вимоги від 11.10.2019 р., та саме вказаний договір є доказом переходу прав до позивача. Сам кредитний договір не є доказом переходу прав, та факт його передачі іншій стороні не спливає на перехід прав до нового кредитора. Іпотекодержателем спірної квартири є ТОВ «ФК «Геліос», а позивачі, як особи, до яких перейшло право власності на предмет іпотеки, та відповідно вони мають права й несуть всі обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором у межах вартості предмета іпотеки. У підготовчому засіданні 29.03.2021 року представник повивачів та позивач [PERSON] просили прийняти зміни підстав позову від 01.03.2021 року та від 10.03.2021 року, а також просили відкласти розгляд справи для ознайомлення з відзивом на заяву про зміну підстав позовних вимог та надання письмових заперечень. Представник відповідача просила прийняти відзив на зміни підстав позову від 01.03.2021 року, також зазначила, що отримали заяву про зміни підстав позову від 10.03.2021 року та направили суду відзив на неї, в якому просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника позивачів, прийняв заяву про зміну підстав позову від 01.03.2021 року та від 10.03.2021 року та відзив. Також задоволено клопотання представника позивачів, надано строк для надання відповіді на відзив. Розгляд справи відкладено на 19.04.2021 року. 29.03.2021р. до суду надійшов відзив на заяву про зміну підстав позову від 10.03.2021 р. (а.с.205-208 т.2). Вказав, що у результаті застосування наслідків недійсності договору про розірвання іпотечного договору, укладеного 30.05.2014 р. між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Трейдоптімум», повернувши сторони у стан, який існував до укладення цього правочину, іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек. Враховуючи положення ст. 216 ЦК України, а також факт недійсності Договору про розірвання іпотечного договору від 30.05.2014 р. з моменту його укладення. ТОВ «Трейдоптімум» не мав права без згоди іпотекодержателя укладати договір купівлі-продажу від 08.10.2014 р. У зв`язку із чим, договір купівлі-продажу від 08.10.2014 р. може бути визнаний недійсним в судовому порядку за позовом сторін або іншої зацікавленої особи. Як вбачається з матеріалів позовної заяви та заяви про зміну підстав позовних вимог, позивачі були обізнані про відновлення запису про іпотеку від 30.05.2014 р. на підставі рішення Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 р. по справі №924/15/18, яке було вчинено державним реєстратором. Щодо наявності права вимоги за основним зобов`язанням вже досліджувалося в судовому порядку, що підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області по справі №916/20996/15 від 02.11.2015 р. про стягнення заборгованості з боржника за кредитним договором у розмірі 311256494,42 грн. В даному судовому процесі не стягується заборгованість за кредитним договором, тому відсутня необхідність у встановленні її обсягу. Достатньою підставою є її наявність, що не спростовується позивачами, належними доказами (належним виконанням). Позивачі не надали жодного доказу на погашення або виконання зобов`язань за кредитним договором. 19.04.2021 року представник позивачів надав суду заперечення проти доводів відповідача, викладених у відзиві від 22.03.2021 року на заяву про зміну підстав позовних вимог. Представником відповідача на електронну адресу суду надіслане клопотання про приєднання доказів по справі. У підготовчому засіданні 19.04.2021 року представник позивачів та позивач [PERSON] позов підтримали, просили прийняти їх заперечення проти доводів відповідача (а.с.230-241 т.2), а також продовжити строк підготовчого засідання для ознайомлення із доказами, надісланими представником відповідача. Представник відповідача позов не визнала, просила задовольнити клопотання про долучення доказів. Проти закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті представник відповідача не заперечувала. Суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника відповідача та поновив строк для подачі доказів, які визначив як загальновідомі, та долучив до справи 2 ухвали Господарського суду Одеської області по справі №916/2099/15, приєднав до матеріалів справи заперечення, надані представником позивачів. Також протокольною ухвалою суду згідно ст.197 ЦПК України, враховуючи тривалий час підготовчого засідання, відмовлено представнику позивачів про відкладення, та роз`яснено, що свої доводи мають право викласти у судовому засіданні. Ухвалою суду від 19.04.2021р. підготовче засідання по цивільній справі закрите, з призначенням справи до судового розгляду по суті на 24.06.2021р. Ухвалою суду від 20.05.2021р. виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 19 квітня 2021 року стосовно дати судового розгляду справи по суті - «29» червня 2021 року виправлене на вірну дату «24» червня 2021 року. У судове засідання «24» червня 2021 року з`явились позивач представник позивачів та представник відповідача. Позивач та представник позивачів надали свої пояснення по суті справи, просили задовольнити позовні вимоги з підстав , викладених в позові із змінами їх підстав. При цьому наголосили, що їм випадково стало відомо про наявність внесення запису в Реєстрі речових прав на нерухоме майно про іпотеку на їх квартиру через 6 років з моменту придбання ними квартири, відчуження яке було посвідчено нотаріально та на момент укладання правочину будь-яких заборон та іпотек не існувало. Саме держава гарантує при укладанні договорів достовірність відомостей, що містяться в Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивачі є добросовісні набувачі. Проте право іпотеки не є самостійним правом, оскільки воно забезпечується від іншого права, тобто основного зобов`язання-кредитного. Проте оригіналу кредитного договору відповідачем не було надано до суду. Банк відповідачу також цей договір не передавав. Тобто наявність кредитних правовідносин та зобов`язань не встановлено, і тому не можуть виникати і зобов`язання за договором іпотеки. Рішення судів на які посилається відповідач, на їх думку не носять преюдиційний характер, оскільки позивачі не були їх учасниками і там також не досліджувались оригінали договорів. Представник відповідача також надав суду свої пояснення по суті позову, та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиву на позов. Зазначив що відповідачу передано право вимоги за іпотечним договором, оскілки є заборгованість за кредитним договором. Відкрито виконавче провадження щодо стягнення заборгованості, і іпотека має похідний характер і обтяження відбувається незалежно від зміни власника майна. Суд заслухав доводи і міркування представників сторін щодо підстав позову і заперечень проти нього, оголосив перерву в засіданні до 15.09.2021 року. 07.09.2021р. від представника відповідача надійшло до суду клопотанням про приєднання доказів по справі.(постанова про повернення виконавчого документу (наказу) стягувачу від 14.07.2021р (а.с.76 т.3). Клопотання задоволене протокольною ухвалою суду. У зв`язку з клопотанням представника позивачів засідання, призначене на 15.09.2021 року, було відкладене судом на 16.11.2021 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, у зв`язку із неможливістю присутності представника позивачів внаслідок участі в іншому судовому засіданні. 15.11.2021 року через електронну пошту суду представником ТОВ «ФК «Геліос» подано додаткові пояснення, у яких, зокрема вказали, що позивачі знали або мали знати про існування таких прав (іпотеки) чи обтяжень до укладення договору купівлі-продажу спірного майна. Іпотечний договір від 30.05.2014 р., договір про розірвання іпотечного договору від 02.10.2014 р. та сам договір купівлі-продажу від 08.10.2014 р. були посвідчені одним приватним нотаріусом Чижовською Н.Ю., якому було достеменно відомо про дані обставини, а також свідчить про системність виведення з іпотеки майна шляхом відчуження спірної нерухомості позивачам, тощо. Вважають, що договір купівлі-продажу був укладений не за звичайних ринкових умов, а з певними «пільговими умовами» та мав на меті не фактичний продаж нерухомого майна з отриманням грошових коштів, а лише намагання виведення предмета іпотеки. Також, позивачі були обізнані в існування прав та обтяжень на нерухоме майно у вигляді іпотеки і що нерухоме майно відчужується із певними обтяженнями та за заниженою більше ніж в 5 разів ціною і позивачі укладаючи договір усвідомлено йшли на цей ризик. У судовому засіданні 16.11.2021 року представник відповідача подала до суду додаткові письмові пояснення по справі (а.с.104 -107т.3), просила прийняти їх та додані до них докази. Представник позивачів надав суду письмові пояснення щодо відповідності правових підстав позову висновкам про застосування відповідних норм права, викладеним в постановах Верховного Суду. Суд задовольнив клопотання представника відповідача і позивачів, заслухав її додаткові пояснення і заперечення представника позивачів щодо цих пояснень, оголосив перерву в засіданні до 20.01.2022 року. У зв`язку з клопотанням представника позивачів засідання, призначене на 20.01.2022 року, було відкладене судом на 17.02.2022 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, у зв`язку із неможливістю присутності представника позивачів внаслідок участі в іншому судовому засіданні. Судове засідання призначене на 20.01.2022р. відкладено на 17.02.2022р., у зв`язку з клопотання представника позивачів. 17.02.2022р. в судове засідання з`явився представник відповідача, та у зв`язку з хворою представника позивачів відкладено на 11.03.2022р. 24 лютого 2022 року Законом України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан терміном на 30 діб та в подальшому продовжено термін дії правового режиму воєнного стану до 23 листопада 2022 року. Однак, навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Відповідно до рекомендацій Ради суддів України при визначенні умов роботи суду у воєнний час слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. 11.03.2022р. в судове засідання сторони не з`явились, від представника позивачів надійшла заява про відкладання засідання у зв`язку введенням військового стані в України у зв`язку з військовою агресією РФ . судове засідання відкладено на 19.05.2022р. 19.05.2022р. у зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладено на 23.06.2022р. 23.06.2022р. до суду надійшли клопотання від представників позивачів і відповідача про віддання судового засідання, у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 07.09.2022р. В судове засідання 07.09.2022р. з`явились позивач, представник позивачів і представник відповідача, які в судових дебатах просили позов задовольнити, а представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що 08.10.2014р. ТВ «Трейдоптімум» (код ЄДРПОУ 32833969) згідно нотаріального посвідченого договору купівлі-продажу продало у спільну часткову власність [PERSON] (62/100), [PERSON] і [PERSON] (38/100) квартиру за адресою [ADDRESS] , заг. пл.. 338,1 кв.м., житл. пл.. 256,3 кв.м., яка складається із 7 житлових кімнат. (а.с.13-16). Зазначений договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстр.№4965. Вказана квартира належала продавцю на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого 02.09.2013р. договору купівлі-продажу за реєстр. №№3639 (а.с.157-158). Згідно п.3 договору продаж квартири вчинено за 1 300 000 грн. . Отримання коштів за цим договором продавцем підтверджується нотаріально посвідченою заявою представника ТОВ «Трейдоптімум» від 08.10.2014р. (а.с.17). Право власності за вказаним договором купівлі-продажу було зареєстровано за позивачами у встановленому законом порядку, про що свідчить витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2014р. (а.с.18-20), З витребуваної судом копії реєстраційної справи №141607251101 щодо квартири за адресою [ADDRESS] , також підтверджується зареєстрований між позивачами та ТОВ «ТРЕЙДОПТІМУМ» договір купівлі-продажу квартири від 08.10.2014р., Судом встановлено, що 30.05.2014р. між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ТРЕЙДОПТІМУМ» (майновий поручитель за ТОВ «ГРУПБУДСЕРВІС») укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS] , заг. пл. 338,1 кв.м., житл. пл.. 256,3 кв.м. Вказаний договір іпотеки укладено в забезпечення вимоги іпотекодержателя за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №23/14 від 26.05.2014р., який укладено між іпотекодержателем ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ГРУПБУДСЕРВІС» (код ЄДРПОУ 35880964) стосовно повернення суми кредиту та відсотків; сума кредиту 298 750 600 грн., строк повернення-18.05.2015р. З реєстраційної справи та інформаційної довідки від 07.09.2022р. вбачається про державну реєстрацію обтяження у вигляді запису про іпотеку та обтяження 30.05.2014р. 02.10.2014р. між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ТРЕЙДОПТІМУМ» укладено договір про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем, який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстр.№4889. Цей договір є підставою для зняття заборони відчуження вказаного в іпотечному договорі нерухомого майна, а саме квартира [ADDRESS] (а.с.212). Згідно рішення приватного нотаріуса як державного реєстратора від 02.10.2014р. було здійснено державну реєстрацію припинення іпотеки та обтяження за Договором іпотеки щодо квартири (а.с.198 т.1), про що також свідчить Витяг з ДРРПнаНМ про реєстрацію обтяжень №27616629 від 02.10.2014р.(а.с.199) та інформаційна довідка від 07.09.2022 про зміни в Реєстрі іпотек. Виходячи з наведеного на час укладання 08.10.2014р. договору купівлі-продажу квартири з позивачами будь-яких обтяжень не існувало. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26 січня 2015 року прийнято рішення № 14 про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "ІМЕКСБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "ІМЕКСБАНК" з призначенням уповноваженої особи. В травні 2015р. ПАТ «ІМЕКСБАНК» звертається до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ "ГРУПБУДСЕРВІС" про стягнення заборгованості. Рішенням суду від 09.11.2015р. (справа № 916/2099/15) позов задоволено та стягнуто заборгованість за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 12.05.2014р. № 23/14 у розмірі 311256494,42 грн., з яких 268875540 (двісті шістдесят вісім мільйонів вісімсот сімдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок) грн., 00 коп. заборгованість за кредитом, 23977804 (двадцять три мільйони дев`ятсот сімдесят сім тисяч вісімсот чотири) грн., 97 коп. заборгованість за відсотками та 18403149 (вісімнадцять мільйонів чотириста три тисячі сто сорок дев`ять) грн. 44 коп. - пені. 11.10.2019р. між ПАТ «ІМЕКСБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами за результатами відкритих торгів (аукціону), за якими новий іпотекодержатель набуває право вимоги Банку до іпотекодавців, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи право вимоги до правонаступників іпотекодавця, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки іпотекодавців за договорами іпотеки. Згідно п.3 цього договору встановлено, що банк та новий іпотеко держатель зобов`язані повідомити іпотекодавців про відступлення права вимоги за Іпотечними договорами протягом 5 календарних днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством або відповідним іпотечним договором, в тому числі і з використанням форми повідомлення , яка наведена у дод. №2 до цього договору. Сторони погоджується, що відповідно до ст..516 ЦК України новий іпотеко держатель несе ризик настання дня нього несприятливих обставин у зв`язку з неповідомленням або несвоєчасним повідомленням іпотекодавців про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами на підставі цього договору. Згідно п.5 договору вбачається, що наявні у Банку документи, що підтверджують право вимоги до іпотекодавців, а також реєстр прав вимог передаються банком новому іпотеко держателю за відповідним актом не пізніше 3-х днів. Також з інформаційної довідки та Витягу з ДРРПнаНМ встановлено, що 27.03.2019р. скасовано реєстраційну дію припинення іпотеки на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2018р. (справа №924/15/18) та внесено запис про іпотеку та запис про обтяження. З постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2018р. (справа №924/15/18) вбачається, що на розгляді суду перебувала справа за позовом ПАТ "Імексбанк" до ТОВ "Трейдоптімум", за участю третьої особи на боці позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача ТОВ "Групбудсервіс» про застосування наслідків недійсності договору від 02 жовтня 2014 року про розірвання іпотечного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, повернувши сторони у стан, який існував до укладення цього правочину, шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна Відповідача, а саме: квартири [ADDRESS] , яка в цілому складається з семи житлових кімнат житловою площею 256,3 кв.м, загальною площею 338,1 кв.м, які були зареєстровані згідно іпотечного договору, посвідченого 30 травня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською, за реєстровим номером №3122. З змісту постанови суду встановлено, що 02 жовтня 2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК», ТОВ "Трейдоптімум" та ТОВ "Групбудсервіс» було підписано договір про розірвання Договору іпотеки з ТОВ "Групбудсервіс», згідно пункту 1 якого, за взаємною згодою та

Outcome: approved