Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

25 серпня 2022 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області: третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить встановити той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0152866 виданий по колишньому КСП «Червона Зірка» Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серп ЧН №0152967 виданий по колишньому КСП «Червона Зірка» Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за неню в порядку спадкування право на спадкове майно, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: земельну частку (пай) площею 3,4 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Червона Зірка» Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0152866; земельну частку (пай) площею 3,4 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Червона Зірка» Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0152867, право на яку належало [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач не прибула, в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримала. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що, позивач [PERSON] , народилася [INFO] в с. Прибинь Корюківського району Чернігівської області, де на даний час і проживає, що підтверджується її паспортом серії [NUMBER] , що виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області від 18.04.1996 року. 17 лютого 1973 року позивач вийшла заміж за [PERSON] та змінили своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що Прибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області було зроблено запис за № 17 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до її свідоцтва про народження батькам позивача и є [PERSON] та [PERSON] ( свідоцтво від 01.09.1947 року серії [NUMBER] . У батька позивача були дві рідні сестри [PERSON] та [PERSON] . Нажаль, свідоцтво про народження її рідних тіток та її батька не збереглися. 02 лютого 1998 року [PERSON] склала заповіт на її користь, про те, що на випадок її смерті все її майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і буде належати їй на момент смерті заповідає своїй племінниці [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за № 11. [INFO] тітка позивач [PERSON] у віці 88 років померла, про що Прибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за № 04 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та була включена в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результатна її ім`я був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0152866 на земельну частку розміром 3,4 умовних кадастрових гектари. Також, за життя відповідно до норм ЦК УРСР покійна тітка по лінії батька [PERSON] успадкувала від своєї рідної сестри - рідної тітки позивача по ліні батька - [PERSON] , яка померла [INFO] , земельну частку(пай) розміром 3,4 умовних кадастрових по колишньому КСП «Червона Зірка» Прибинської сільскої ради Корюківського району Чернігівської області. Але за час свого життя оформити право на спадкове майно звісно не встигли, так як сама померла менше ніж за пів року. Власних родин у тіток не було. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина Відповідно до довідок виконавчого комітету Прибинської сільської ради Корюківського району від 23.04.2020 року року №№ 02-26/224, 02-26/225 [PERSON] на момент смерті [PERSON] та [PERSON] здійснювала за ними догляд та проводила ї поховання за власний рахунок за адресою їх проживання: [ADDRESS] . На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач - племінниця покійних - [PERSON] , тому вона виявила бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину вона цього зробити не зможе. Для оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до державного нотаріуса Корюківської районної державної нотаріальної контори для отримання консультації. Нотаріус оглянувши надані нею документи повідомила, що в них відсутні оригінали правовстановлюючих документів - сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих на ім`я покійних. Та повідомила, що вивчивши копії сертифікатів, було знайдено розбіжності у написанні прізвищ покійних тіток, а саме у копіях правовстановлюючих документів вони зазначені як « [PERSON] », а у свідоцтвах про смерть « [PERSON] ». У зв`язку з цим нотаріус запропонував їй звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права. Що стосується розбіжності в написанні прізвищ моїх тіток в різних документах, то дійсно, відповідно до свідоцтв про смерть, до заповіту, що був виданий однією із тіток, їхнє прізвище зазначено як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до о свідоцтва про народження позивача її дівоче прізвище та прізвища її батьків також зазначені як « [PERSON] », але даний запис здійснювався іншою мовою. Відповідно до копій сертифікатів на право на земельні частки (паї), що видавалися на покійних тіток, прізвища власників даних сертифікатів зазначені як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Ім`я та по батькові даних осіб повністю ідентичні як в свідоцтвах про смерть так і в копіях сертифікатів на право на земельні частки (паї). Дані прізвища є співзвучними, а власні ім`я та по батькові тіток є ідентичними. Розбіжності у написанні виникла у зв`язку з їх перекладом з іншої мови на українську мову. Таким чином, позивач вважає, що ті факти, що сертифікат на право на земельну Частку (пай) сери 4Н № 0152866 виданий по колишньому КСП «Червона Зірка» на ім`я « [PERSON] » дійсно належить її покійній тітці по лінії батька [PERSON] , яка померла [INFO] , та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0152867 виданий по колишньому КСП «Червона Зірка» на ім`я « [PERSON] » дійсно належить її покійній тітці по лінії батька [PERSON] , яка померла [INFO] , є доведеними. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом сплатила 50% судового збору, тому ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved