Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] проживала однією сім`єю із [PERSON] з вересня 1995 року по [INFO] . В шлюбі з іншою особою ні вона, ні [PERSON] в період спільного проживання не перебували. [INFO] народилася дочка [PERSON] . Проживали спільно і вели разом господарство в квартирі за адресою: [ADDRESS] , належній на праві власності [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] , з яким перебувала у фактичних шлюбних відносинах і який є батьком [PERSON] визнаний недієздатним. Опікуном призначено [PERSON] . Вказує, що [PERSON] постійно чинив перешкоди у користуванні ними зазначеним житлом. З 13.12.2010 року, не проживала з дочкою за місцем реєстрації. Так, як у [PERSON] почалося захворювання, яке надалі загострювалося і стан здоров`я [PERSON] , іноді його неадекватна поведінка стала негативно відображатися на стані здоров`я дитини. І за рекомендаціями лікарів повинна була забезпечити благоприємне оточення дитині, лікувати її, забезпечувати всім необхідним, а також дати змогу навчатися в школі та інше. Однак, відповідач [PERSON] не зважаючи на це, скористався нагодою, що вона заради дитини змушена була тимчасово перейти на інше місце проживання (аварійний будинок своїх батьків в м.Миронівка, Київської області, побудований у 1959 році, більш того це є Чорнобильська зона) тим самим погіршивши життєві умови дитини. Після їх від`їзду, [PERSON] поселився в квартирі батька [PERSON] , а самого [PERSON] довівши до стану стресу помістив в лікарню ім.Павлова, а потім в лікарню в с.Глеваха, а вже потів в інтернат Ново-Біличі (батьку сказав, що везе у санаторій), після цього почав здавати спірну квартиру в оренду. [PERSON] заборонив їй та доньці [PERSON] спілкуватися з батьком, у зв`язку з цим була подана заява в Ново-Білицькому інтернаті про те, що він один може відвідувати батька. 10.06.2013 року [PERSON] звернувся з позовом до неї про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою. Так, у справі 2/756/3426/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Оболонського району м.Києва - Оболонська районна у м.Києві державна адміністрація про усунення перешкод в користуванні власністю, 04.12.2013 року Оболонським районним судом м.Києва винесено заочне рішення, яким усунуто перешкоди у користуванні квартирою шляхом зняття [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . 14.08.2014 року, звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення та ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 15.09.2014 року зазначену заяву було задоволено, а заочне рішення від 04.12.2013 року скасовано. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30.10.2014 року за заявою заступника Голови опікунської ради Оболонської районної у м.Києві Павлової Л.Л. про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо продажу квартири [ADDRESS] , задоволено частково та накладено арешт на спірну квартиру. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва віл 25.03.2015 року у справі №2/756/3426/13, в задоволенні позову про усунення перешкод у користуванні власністю відмовлено. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 11.01.2016 року заяву [PERSON] про поворот виконання заочного рішення Оболонського районного суду м.Києва від 04.12.2013 року задоволено, усунено перешкоди в користуванні власністю шляхом поновлення реєстрації [PERSON] та [PERSON] [INFO] в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після прийняття судом рішення [PERSON] терміново подарував квартиру [PERSON] , яка є сторонньою особою власнику квартири. На даний час в провадженні Оболонського районного суду м.Києва розглядається справа про визнання недійсним договору дарування, застосування правових наслідків недійсності правочину та стягнення моральної шкоди. У зв`язку з цим виникла необхідність звернення до суду з позовом про вселення в квартиру, посилаючись на ст.47 Конституції України, ст. 9 ЖК України просить суд вселити [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] до квартири [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не перешкоджати їм користуватися квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 23.02.2017 року по справі призначено розгляд справи. Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 21.11.2017 року ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 23.02.2017 року залишено без змін. Ухвалою від 06.03.2018 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Яценко Н.О. Ухвалою від 10.09.2018 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , треті особи: [PERSON] , орган опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, позбавлення права користування житловим приміщенням та об`єднано в одне провадження з позовом [PERSON] про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою від 25.02.2020 року до участі в розгляді справи допущено [PERSON] , оскільки вона досягла повноліття. Ухвалою від 25.02.2020 року зупинено провадження в даній справі до набрання рішення законної сили в справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, договору дарування квартири, застосування наслідків недійсності правочину. Ухвалою від 25.01.2022 року відновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 17.03.2022 р. на 11 год. 30 хв. 17.03.2022 року розгляд справи знято зі складу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану (Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022) та на підставі Наказів Голови Оболонського районного суду м.Києва від 24.02.2022 № 2/од та від 02.03.2022 № 3/од з метою збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду. Ухвалою від 20.07.2022 року зустрічну позовну заяву залишено без розгляду. По справі проведено підготовче засідання. В судове засідання призначене на 30.08.2022 року позивачі не з`явились, позивач [PERSON] на електронну адресу суду направила клопотання про розгляд справи без її участі. [PERSON] також в судове засідання не з`явилася, позовні вимоги в межах даної справи не заявляла. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник відповідача направив клопотання в якому просив в задоволенні позову відмовити, оскільки існує судове рішення, яке набрало законної сили відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] визнано такими, що втратили право користування спірною квартирою та провести розгляд справи без участі відповідача та її представників. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи також в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін та третьої особи за наявними у справі доказами. Дослідивши письмові докази по справі суд доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Батьківство [PERSON] щодо доньки було встановлено рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2016 У червні 2004 року, зі згоди власника [PERSON] , місце проживання [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано у квартирі [ADDRESS] . З грудня 2010 [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі не мешкають. Вказані обставини сторонами не оспорюються та встановлені попередніми судовими рішеннями, зокрема, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.03.2015 у справі № 756/8338/13-ц та рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2016 у справі № 756/2474/15-ц, а тому не підлягають доказуванню в силу ст.82 ЦПК України. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.07.2012 [PERSON] було визнано недієздатним. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.09.2012 [PERSON] було призначено опікуном недієздатного [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] 28.01.2014 були зняті з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2013 у справі № 756/8338/13-ц. У подальшому вказане заочне рішення ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 15.09.2014 було скасовано та 26.03.2015 ухвалено нове рішення, яким у позові [PERSON] , який діяв як опікун [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зняття відповідачів з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , відмовлено. Оболонським районним судом м. Києва 11.01.2016 постановлено ухвалу про поворот виконання рішення від 04.12.2013 шляхом поновлення реєстрації [PERSON] та [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . 11.06.2016 між [PERSON] (продавцем), який діяв як опікун від імені недієздатного [PERSON] , та [PERSON] (покупцем) укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 36,60 кв. м, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Трестом «Київміськбуд 6» м. Києві 21.06.1995, за ціною 424 202 грн. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П, реєстраційний номер 4736. Того ж дня, 11.06.2016 [PERSON] , діючи як опікун від імені недієздатного [PERSON] , придбав у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 39,10 кв. м, за ціною 424 202 грн. (договір купівлі-продажу квартири від 11.06.2016, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., реєстраційний номер 4735. 02.07.2016 між [PERSON] (дарувальницею) та [PERSON] (обдаровуваною) укладено договір дарування квартири [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поваровою Л.В., реєстраційний номер 731. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 листопада 2020 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Поварова Людмила Володимирівна, Оболонська районна в м.Києві державна адміністрація (як орган опіки та піклування), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Петрович про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та дарування квартири, застосування наслідків недійсності правочину - залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Поварова Людмила Володимирівна, Оболонська районна в м.Києві державна адміністрація (як орган опіки та піклування) про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задоволено. Визнано [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] .(а.с.214-226 т.1) Постановою Київського апеляційного суду від 22.09.2021 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30.11.2020 року залишено без змін. (а.с. 229-238 т.1). Частиною 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, Добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частин 1, 2 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи те, що судовим рішенням від 30.11.2021 року визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням , а саме квартирою [ADDRESS] , вселення сторонніх осіб до спірної квартири призведе до порушення прав власника майна [PERSON] , а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення даного позову, у зв`язку з чим суд відмовляє у його задоволенні.

Outcome: dismissed