Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

18.02.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 05.06.2015 року у Виконавчому комітеті Тершівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними та розходженням поглядів на сімейні відносини. [PERSON] не цікавиться сином та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.06.2015 року у Виконавчому комітеті Тершівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №8 та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення уточненого позову до суду 05.04.2022 року, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 22.03.2022 року позовну заяву залишено без руху. 05.04.2022 року недоліки позову позивачкою усунуто. Ухвалою судді від 08.04.2022 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження, та призначено судове засідання на 16 годину 00 хвилин 07.09.2022 року. 06.09.2022 року до суду надійшов від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву, в якому він повністю заперечив проти задоволення позовних вимог, так в нього з позивачкою завжди було взаєморозуміння, не було ніяких ні фінансових, ні сімейних, ні особистих непорозумінь в подружньому житті, а також щодо утримання їхнього сина, на якого він постійно виділяє кошти і не відмовляюся щодо спільного виховання. В питанні щодо розірвання шлюбу та припинення спільною подружнього життя вважає винуватою позивачку - [PERSON] , оскільки спільне подружнє життя в них не склалося з її вини, так як вона не була готова до сімейного життя, а тим більше не була готова брати відповідальність на себе, ще й за цілу сім`ю, як дружина. Вона хотіла задовольнятись своїм молодим життям та проживати із своїми батьками в с.Биличі Самбірського району Львівської області. Додав, що він постійно приділяв і приділяє належну увагу своєму синові, його вихованню, утриманню, однак позивачка постійно ставить питання про припинення подружньою життя і розірвання будь-яких відносин між ним і нею та сином, що в свою чергу створює враження про подружню невірність з її сторони та наміри започаткувати нею нову сім`ю з іншим чоловіком. Він ніколи не ухилявся і не ухиляється від своїх батьківських обов`язків, завжди забезпечував постійно сім`ю і надалі буде забезпечувати та брати участь у вихованні сина. Щоб утримати сім`ю, свого сина, він постійно старається заробляти кошти, однак оскільки неможливо найти роботу на Україні, змушений їздити на заробітки за кордон. Впродовж 2021-2022 років, кожного місяця він перераховував чималі кошти на утримання сина - [PERSON] . Щодо відшкодування будь-яких витрат позивачці повністю заперечує, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позов є безпідставним. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 07.09.2022 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. У відзиві на позовну заяву, просив врахувати його доводи й аргументи при винесенні судом рішення про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Дослідивши письмові докази надані сторонами, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 05.06.2015 року, зареєструвавши шлюб у Виконавчому комітеті Тершівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №8 (а.с.7). Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сім`ї. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. З довідки Виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області №136 від 16.02.2022 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №5 від 16.02.2022 року відомо, що [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] , виховує та має на утриманні дитину [PERSON] , [INFO] . Сім`я матеріально слабо забезпечена. [PERSON] матеріально забезпечує свою сім`ю, піклується про дитину, дбає про його здоров`я та санітарний стан, бере активну участь у вихованні дитини (а.с.13, 16). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач ухиляється від утримання сина, доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини та заперечень стосовно розміру аліментів, які просить стягувати позивачка не надав, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання доньки в тому розмірі, що просить позивачка. Надана відповідачем роздруківка, не береться судом до уваги, оскільки не містить відомостей, що дозволяють беззаперечно ідентифікувати, як відправника, так і отримувача коштів, а також не свідчить про те, що надіслані кошти призначені саме для утримання дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що позивачка просить стягувати аліменти саме з дати пред`явлення уточненої позовної заяви, то суд вважає за доцільне стягнення аліментів необхідно проводити з 05.04.2022 року. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 992 гривні 40 копійок, а також з нього слід стягнути в дохід держави 992 гривні 40 копійок судового збору. Щодо вимоги позивачки [PERSON] про стягнення на її користь з відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 750,00 гривень, то суд вважає, що в задоволенні такої слід відмовити, оскільки всупереч вимогам ст.137 ЦПК України позивачкою не надано суду доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial