Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

[PERSON] 12 серпня 2022 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що 05 червня 2018 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 31.01.2022 розірвано. У даному шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON] , який на даний час проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказала, що вона щомісяця витрачає кошти на купівлю продуктів харчування для дитини, предметів гігієни, одягу, іграшок. Своїх обов`язків щодо виховання дитини відповідач не виконує. Оскільки дитині лише 1 рік та 9 місяців, позивачка не має змоги працювати, бо повинна доглядати за сином. У зв`язку із значним та стрімким ростом цін без участі батька в утриманні сина вона не може забезпечувати його всім необхідним. Зазначила, що відповідач фізично здоровий, інших дітей на утриманні не має. До того ж у власності відповідача є зареєстрована за ним на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн щомісячно, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним трирічного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 16 серпня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивачка звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 31.01.2022, що набрало законної сили 02 березня 2022 року (а.с.4). Із копії свідоцтва про народження, виданого 10 грудня 2020 року Ратнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Як вбачається із довідки Ратнівської селищної ради Волинської області №115 від 01.02.2022, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачкою. У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи із норм\~СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. У ч.1\~ст. 184 СК України\~зазначено,\~що суд\~за заявою\~одержувача визначає\~розмір аліментів\~у твердій\~грошовій сумі. \~Розмір\~аліментів,\~визначений у\~твердій грошовій\~сумі,\~щорічно підлягає\~індексації відповідно\~до закону. За ч.2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із\~ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум з 01 липня 2022 року на дітей віком до 6 років становить 2201 гривня. Відповідно до ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму в контексті ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" задовольняє тільки мінімальні потреби дитини, вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Із матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач є особою працездатного молодого віку, докази наявності протипоказань щодо працевлаштування останнього відсутні, інших утриманців відповідач не має, одноосібно володіє на праві приватної власності квартирою у смт.Ратне. [PERSON] вказаних обставин не спростував. З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін у твердій грошовій сумі в розмірі, вищому за мінімальний. Враховуючи зазначене, а також положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8\~ст.7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, з огляду на рівний обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону. Вимога позивачки про мінімальний розмір аліментів, а саме не менше 100% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною трирічного віку, не грунтується на вимогах закону. За правилами ч.6\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача\~в дохід\~держави з\~урахуванням заявлених\~позивачкою позовних\~вимог слід\~стягнути судовий\~збір в\~розмірі 992,4 грн. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved