Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до\~[PERSON] , [PERSON] про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельні ділянки. Позов мотивований тим, що позивач та відповідач по справі [PERSON] є рідними братом та сестрою, а батьком був [PERSON] , який помер [INFO] . За життя батька за ним було зареєстроване право власності на 31/50 частини жилого будинку по [ADDRESS] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва приватного житлового будинку, посвідченого 09.08.1955 року за реєстрованим номером 15-8929 та акту прийомки від 12.11.1989 року. За сестрою відповідача зареєстровано право власності на 19/50 частин даного домоволодіння. За життя батька, позивач, разом з сестрою та батьком приватизували земельну ділянку на якій розташоване будинковолодіння. Після смерті батька відкрилася спадщина та позивач прийняв спадщину післі смерті батька відповідно до його заповіту. Однак, у зв`язку з тим, що частка кажного з учасників спільної сумісної власності на земельну ділянку при житті батька не були виділені, нотаріус повідомила що на належну спадкодавцеві частину земельної ділянки Свідоцтво про право на спадщину не можу бути видане, оскільки розмір його частки у спільній сумісній власності не визначений. За таких обставин позивач просив суд визначити, що розмір часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0455 га, кадастровий номер 0510100000:02:014:0036, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS] , зареєстровану за ними на праві спільної сумісної власності 09.02.2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на праві спільної сумісної власності №010500100133 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА №098128, виданого на ім`я [PERSON] із зазначенням в Списку співвласників земельної ділянки [PERSON] як співвласника земельної ділянки, та за №010500100132 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА №098127, виданого на ім`я [PERSON] із зазначенням в Списку співвласників земельної ділянки [PERSON] як співвласника земельної ділянки є рівними і становлять по Ѕ ідеальній частці кожного з 2-й співвласників, в тому числі частка померлого [INFO] [PERSON] на день його смерті становила Ѕ ідеальну частку. Ухвалою суду від 13.01.2022 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.07.2022 року залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 20.07.2022 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розглчду. В судове засідання позивач не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розглдя справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги визнали у повному обсязі не заперечували щодо задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , позивач [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Крім того, відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , відповідачка [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва приватного житлового будинку, посвідченого 09.08.1955 року за реєстровим №15-8929, та актом прийомки від 12.11.1989 року [PERSON] належить 31/50 частина жилого будинку по [ADDRESS] (а.с.13). Згідно Договору від 04.11.1992 року [PERSON] та [PERSON] уклали даний договір про те, що [PERSON] подарував [PERSON] 19/50 частин жилого будинку в [ADDRESS] (а.с.15-16). З Листа №8115 від 15.11.2021 виданого КП`ВМБТІ» вбачається, що згідно матерілів інвентаризаційної справи №21026 на будинок [ADDRESS] станом на 29.12.2012 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 31/50 частку на підставі договору про надання в безстрокове корситування земельної ділянки для будівництва приватного житлового будинку посвідченого 09.08.1955 року №15-8929 та акту прийомки від 12.11.1989 року за реєстровим №20632. (а.с.18). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 098127 [PERSON] на підставі Рішення Вінницької міської ради від 26.12.2003 року № 549 є власником земельною ділянкою площею 0,0455 га, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Співвласником зазначений [PERSON] , частка спільна сумісна (а.с. 19-21). Також, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 098128, [PERSON] на підставі Рішення Вінницької міської ради від 26.12.2003 року № 549 є власником земельною ділянкою площею 0,0455 га, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Співвласником зазначена [PERSON] , частка спільна сумісна (а.с. 22). У свою чергу, [INFO] [PERSON] помер, про що 20.10.2005 року зроблено відповіний актовий запис №3014, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.24). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, та відповідно до Заповіту від 13.02.1996 року останній все своє майно заповів синові [PERSON] 9а.с.23). Постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки площею 0,0455 га, розташованої за адресою [ADDRESS] належну його батькові [PERSON] , оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину (а.с.25). З Довідки Першої вінницької державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа. Із заявою про прийняття спадщини звернулися: за заповітом [PERSON] , за законом [PERSON] , [PERSON] (а.с.46). З Листа №842/02-14 від 05.07.2022 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа. Із заявою про прийняття спадщини звернулися: за законом - [PERSON] (а.с.53). Матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності батька позивача [PERSON] та його дочки [PERSON] , без визначення часток. Відповідно до положень ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) (ч.1 ст.86 ЗК України). Згідно із ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. При цьому зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно із ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. При цьому Пленум Верховного суду України у п.10 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» звернув увагу судів на те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. А згідно із ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Судом встановлено, що згоди щодо поділу спірної земельної ділянки між співвласниками досягнуто не було, адже відповідних доказів не містять матеріали справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у тому числі і на частку земельної ділянки, яка була у спільній сумісній власності померлого та відповідача [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Позивач по справі є рідним сином померлого [PERSON] , а тому, має право на спадкування за законом у першу чергу. При вирішенні даного спору суд враховує, що нотаріусом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що іншого способу захисту цивільних прав позивача немає, а також, керується положеннями закону про рівність часток у спільній сумісній власності та недопустимість зміни частки померлого співвласника за рішенням суду. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також той факт, що відповідачка визнала позовні вимоги, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. За клопотанням позивача судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved