Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавцядо відповідачів [PERSON] , Усть-Путильської об`єднаної територіально громади, детретьою особою є Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією земельної ділянки площею 0.2000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7323582500:01: 001:0462, вартістю 42900.00 грн., що розташована за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0.3779 га. для ведення особистою селянського господарства, кадастровий номер 7323582500:01:001:0463, вартістю 79094.00 грн., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок: площею 0.3779 га, кадастровий номер 7323582500:01:001:0463 та 0.2000 га. кадастровий номер 7323582500:01:001:0462, що розташовані в [ADDRESS] . 15 грудня 2016 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого позивачці [PERSON] заповів земельну ділянку, площею 0,3779 га ДА ЯД № 098034, своєму синові [PERSON] - земельну ділянку площею 0.2000 га ДА ЯД № 098034, однак останній відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивачки. Позивачка прийняла спадщину у визначений законом шестимісячний строк шляхом звернення до нотаріуса із заявою по прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак постановою нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на земельні ділянки, що належали [PERSON] . Спадкодавцем за життя було розпочато приватизацію земельних ділянок, однак останній не встиг зареєструвати право власності на вищевказані земельні ділянки. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Усть-Путильської сільської ради не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. В судове засідання представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не з`явився, від них до суду надійшли письмові пояснення, просить розгляд справи здійснювати у його відсутність. В судове засідання [PERSON] не з`явився, судом повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, перебуваючи в приміщенні суду через канцелярію особисто подала заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з залученням захисника. Частиною 3, 4 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 , 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Не дивлячись на те, що завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи ставиться не перед сторонами процесу, а перед органом судової влади, вказана обставина жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь в справі, направлене на те, що умисне перешкодило досягнення органом судової влади вказаних завдань. Особи, що беруть участь в справі, не мають прямого юридичного обов`язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні цивільної справи, проте зобов`язані утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань. Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків. Проблеми, пов`язані із недобросовісним виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами. Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу. Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; в) відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними. З огляду на те, що судом 31.08.2022 року було задоволено клопотання відповідачки [PERSON] про відкладення розгляду справи на 14.09.2022 року з метою надання її часу на ознайомлення із позовною заявою з додатками та для надання часу і можливості скористатися правничою допомогою, остання не скористалася наданою судом процесуальною можливістю та знову, через місяць, (з 31.08.22 по 27.09.22) звернулася із заявою подібного роду, суд розцінює такі дії відповідачки - як зловживання процесуальним правом. Тому, виходячи з необхідності першочергового забезпечення завдання цивільного судочинства, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи, які не з`явилися в судове засідання, але повідомлялись за вказаними у справі адресами, що сприятиме своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] народилась позивачка [PERSON] , що підтверджується скопією паспорта громадянина України серії [NUMBER] . 15 грудня 2016 року батько позивачки [PERSON] склав заповіт у якому заповів житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , земельну ділянку ДА № ЯД № 097966, частину земельної ділянки площею 0.0538 га ДА ЯД № 098034 заповів своїй дочці [PERSON] ; другу частину земельної ділянки, площею 0.2000 га ДА ЯД № 098034 заповів своєму синові [PERSON] ; третю частину земельної ділянки, площею 0,3779 га ДА ЯД № 098034 заповів своїй дочці [PERSON] , що підтверджується копією заповіту посвідченого спеціалістом організаційно-інформаційної роботи та контролю Усть-Путильської сільської ради Путильського району Чернівецької області, зареєстрований за № 66. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , актовий запис №75. Після його смерті відкрилася спадщина. З копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 59043005 від 17.01.2020 року вбачається, що після смерті [PERSON] в Путильській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа. Згідно довідки №71 від 31.05.2021 року [PERSON] був власником земельної ділянки загальною площею 0,6317 га., для ведення особистого селянського господарства, даний факт також підтверджується копією державного акту серія ДЯ №098034 від 25.10.2007 року, кадастровий номер 7323582500:01:001:0101. Рішенням Усть- Путильської сільської ради № 132-46/18 від 01.11. 2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки було вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,6317 га, яка належить [PERSON] , жителю [ADDRESS] , на 3 (три) земельні ділянки, а саме: земельна ділянка № 1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,2000 га (кадастровий номер 7323582500:01:001:0462), яка розташована в [ADDRESS] ; земельна ділянка № 2 для ведення особистого селянського господарства площею 0,3779 га (кадастровий номер 7323582500:01:001:0463), яка розташована в [ADDRESS] ; земельна ділянка № 3 для ведення особистого селянського господарства площею 0,0538 га (кадастровий номер 7323582500:01:001:0464), яка розташована в [ADDRESS] . З копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7305544122020 від 02.06.2020 року вбачається, що [PERSON] розпочато виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на: земельну ділянку площею 0, 3779 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 7323582500:01:001:0463; земельну ділянку площею 0, 2000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 7323582500:01:001:0462; З висновку оцінювача про експертну вартість земельної ділянки вбачається, що вартість земельних ділянок становить 121994 грн., зокрема: вартість ділянки площею 0, 3779 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7323582500:01:001:0463 становить - 42900,00 грн; ділянки площею 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7323582500:01:001:0462 - 79094,00 грн. З матеріалів спадкової справи 5/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] 17.01.2020 року звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. З довідки Усть-Путильської селищної ради від 17.01.2020 року №54 вбачається, що позивачка [PERSON] вчасно прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , на протязі шестимісячного терміну. Крім позивачки, спадкоємцями за заповітом є [PERSON] та [PERSON] . Останній відмовився від спадщини за заповітом та за законом на користь позивачки [PERSON] , про що подав відповідну заяву до Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області, яка знаходиться у спадковій справі № 5-2020/02-14. Постановою державного нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Кокаревою Н.М. № 193/02-31 від 04.06.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 0.2000 га, кадастровий номер - 7323582500:01:001:0462, земельної ділянки площею 0.3779 га, кадастровий номер - 7323582500:01:001:0463, що передані для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності на вищевказані земельні ділянки, що належали [PERSON] , а саме: Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, які видаються після реєстрації права власності Відділом у Путильському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ч. 1, 5, 6 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини . Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельних ділянок шляхом виготовлення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки 0,6317 га на три земельні ділянки: площею 0, 3779 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 7323582500:01:001:0463, - площею 0, 2000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 7323582500:01:001:0462; площею 0,0538 га для ведення особистого селянського господарства площею 0,0538 га кадастровий номер 7323582500:01:001:0464, яка розташована в [ADDRESS] . Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз`яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 4-753/0/4-132 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. За таких обставин суд вважає, що позивачка, як спадкоємець за заповітом прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому за життя, включно з правом на завершення приватизації земельних ділянок. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав. Щодо заяви відповідачки [PERSON] про відкладення справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Не дивлячись на те, що завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи ставиться не перед сторонами процесу, а перед органом судової влади, вказана обставина жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь в справі, направлене на те, що умисне перешкодило досягнення органом судової влади вказаних завдань. Особи, що беруть участь в справі, не мають прямого юридичного обов`язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні цивільної справи, проте зобов`язані утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань. Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків. Проблеми, пов`язані із недобросовісним виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами. Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу. Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом. Зважаючи на те, що справа розглядається судом з.... 2022 року, судові засідання неодноразово відкладались за клопотанням відповідачки [PERSON] в зв`язку з залученням захисника, відповідно до вимог закону відповідачка повинна утримуватись від дій, що перешкоджають в розгляді справи з метою дотримання розумних строків розгляду справи, а тому заяву [PERSON] про відкладення справи, суду розцінює як зловживання процесуальним правом. Тому, виходячи з необхідності першочергового забезпечення завдання цивільного судочинства, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки [PERSON] , яка належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи та надавався судом строк для ознайомлення з матеріалами справи та залученням захисника.

Outcome: approved