Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Позивач АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки і свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.01.2008 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали рамкову угоду №SMERS00562. 23.01.2008 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №SME0007837 (кредитний договір). Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 217000 доларів США. 23.01.2008 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №SME0013125 (кредитний договір 1). Відповідно до умов вищевказаного договору позивач зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 360000 доларів США. Відповідно до умов договорів, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого, станом на 12.10.2021 року, має заборгованість за кредитним договором: тіло кредиту 211964,97 доларів США, відсотки по кредиту 165766,39 доларів США, пеня 5859974,24 доларів США; а також за кредитним договором 1: тіло кредиту 356055,36 доларів США, відсотки по кредиту 331014,90 доларів США, пеня 10613152,95 доларів США. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором від 23.01.2008 року між кредитором та іпотекодавцем - [PERSON] укладено договір іпотеки №SMERS00562/4, відповідно до умов якого, останній передав кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 230,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ринкова вартість предмету іпотеки становить 2949454,00 грн.. У зв`язку неналежним виконанням відповідачем умов кредитних договорів, просять звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нежитлове приміщення, загальною площею 230,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором \~ \~ \~ \~№ SМЕ0007837 від \~ \~ \~ \~23.01.2008 року: тіло кредиту 211964,97 доларів США, відсотки по кредиту 165766,39 доларів США, пеня 5859974,24 доларів США; а також за кредитним договором №SМЕ0013125 від 23.01.2008 року: тіло кредиту 356055,36 доларів США, відсотки по кредиту 331014,90 доларів США, пеня 10613152,95 доларів США, на користь АТ «Альфа-Банк» шляхом проведення аукціону згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 16.12.2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі, підготовче судове засідання призначено на 23.02.2022 року. 23.02.2022 року підготовче судове засідання відкладено на 16.05.2022 року з метою надання стороні відповідача часу для ознайомлення з матеріалами справи. 16.05.2022 року підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 17.06.2022 року. Ухвалою суду від 17.06.2022 року закрито підготовче провадження по цивільній справі, судове засідання призначено на 12.09.2022 року. Представник позивача АТ «Альфа-Банк» - Луньова А.Г. в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить слухати справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Вороненко Р.М. в письмовій заяві позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову, справу просить слухати без його участі та участі відповідача. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 23.01.2008 року між позивачем ЗАТ «Альфа Банк» (на даний час АТ «Альфа Банк») та відповідачем [PERSON] було укладено рамкову угоду №SMERS00562 (а.с.5) та договір про надання траншу №SМЕ0007837, за яким надано кредит у сумі 217000 доларів США строком повернення щомісячними платежами по 21.01.2023 року (а.с.12-16). 23.05.20028 року між позивачем ЗАТ «Альфа Банк» (на даний час АТ «Альфа Банк») та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду до рамкової угоди №SMERS00562 від 23.01.2008 року (а.с.6) та договір про надання траншу №SME0013125, за яким надано кредит у сумі 360000 доларів США строком повернення щомісячними платежами по 22.01.2023року (а.с.7-11). Договорами про надання траншу визначені основні умови, права і обов`язки сторін тощо. Зокрема п. 5.1 і п. 5.1.1. передбачено право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту та інших платежів передбачених договором у разі виникнення простроченої заборгованості. Згідно п. 6.1. до вимог щодо виконання грошових зобов`язань встановлена позовна давність у 5 років. У п. 6.2. міститься третейське застереження, щодо розгляду спорів Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». 23.05.2008 року між позивачем ЗАТ «Альфа Банк» (на даний час АТ «Альфа Банк») та відповідачем [PERSON] укладено іпотечний договір №SMERS00562/4 на забезпечення виконання зобов`язань за рамковою угодою №SMERS00562 від 23.01.2008 року, додаткової угоди до рамкової угоди №SMERS00562 від 23.01.2008 року і договорами про надання траншу №SME0007837 від 23.01.2008 року і №SМЕ0013125 від 23.05.2008 року. Предметом іпотеки за іпотечним договором виступило нежитлове приміщення площею 230,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.18-22). АТ «АЛЬФА-БАНК» в липні 2009 року звернувся з позовом до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» про стягнення заборгованості по рамковій угоді №SMERS00562 від 23.01.2008 року і договорам про надання траншів №SME0007837 від 23.01.2008 року і №SМЕ0013125 від 23.05.2008 року. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 14.09.2009 року по справі №2422 позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь ЗАТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованість за Договором про надання траншу 1, Договором про надання траншу 2 у сумі: заборгованість за кредитом 568376 доларів США 68 центів; заборгованість по процентам 37878 доларів США 30 центів; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків 2864851 грн. 98 коп.(а.с.148-157) Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.01.2012 року (а.с.158-159), з врахуванням ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.08.2012 року (а.с.161-162) видано виконавчий лист про примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» по справі №2422 від 14.09.2009 року. В рішенні Третейського суду від 14.09.2009 року по справі №2422, зокрема встановлено, що «23.01.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено рамкову угоду №SMERS00562. За Договором про надання траншу №SME0007837 від 23.01.2008 року (Договір про надання траншу 1), ЗАТ «Альфа-Банк» було надано кредит в сумі 217000 доларів США на строк користування 180 місяців. За Договором про надання траншу №SME0013125 від 23.05.2008 року (Договір про надання траншу 2), ЗАТ «Альфа-Банк» було надано кредит в сумі 360000 доларів США на строк користування 176 місяців. [PERSON] було порушено умови договорів, прострочено сплату тіла по кредиту, процентів. 02.03.2009 року на адресу Боржника ( [PERSON] ) та Поручителів ( [PERSON] та [PERSON] ) була направлена вимога №161 про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов`язань зі строком погашення зазначеної заборгованості протягом 5 (п`яти) днів з дати направлення вимоги. Станом на 14.07.2009 року [PERSON] має прострочену заборгованість за Договором про надання траншу, яка становить: за Договором про надання траншу 1: заборгованість за кредитом - 212321 долар США 32 центи; заборгованість по процентам - 11534 долари США 51 цент; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків - 139060 доларів США 30 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.07.2009 року становить 139060,30 х 7,6244 = 1060251 грн. 35 коп.; За Договором про надання траншу 2: заборгованість за кредитом - 356055 доларів США 36 центів; заборгованість по процентам - 26343 долари США 79 центів; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків - 236687 доларів США 56 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.07.2009 року становить 236687,56 х 7,6244 = 1804600 грн. 63 коп.». При розгляді цієї справи суд також встановив, що після рішення третейського суду кредит не повернутий і не сплачені проценти. Станом на 12.10.2021 позивачем розрахована заборгованість за договором про надання траншу №SME0007837 від 23.01.2008 року: тіло кредиту 211964,97 доларів США, відсотки по кредиту 165766,39 доларів США, пеня 5859974,24 доларів США; за договором про надання траншу №SME0013125 від 23.05.2008 року: тіло кредиту 356055,36 доларів США, відсотки по кредиту 331014,90 доларів США, пеня 10613152,95 доларів США. Встановлені обставини підтверджуються зазначеними кредитними договорами, рішеннями суду, копії яких додані до матеріалів справи. Спірні правовідносини врегульовані ст.ст. 256-259, 266, 267, 269, 526, 530, 549, 611-612, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено ст.ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З наведених обставин встановлено, що позивач скористався своїм правом на дострокове повернення усієї суми кредиту, направивши 02.03.2009 року на адресу відповідача відповідну вимогу, чим змінив строк виконання основного зобов`язання. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ч.1 ст.261 ЦК України. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові - ч. 4 ст.267 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (ст.ст. 530,631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Оскільки строк виконання основного зобов`язання було змінено на 07.03.2009 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав. У постанові від 09.12.2019 року в справі № 285/3950/17-ц (провадження № 61-41907сво18) Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що пред`явлення особою позову до третейського суду, до підвідомчості якого згідно зі статтею 6 Закону України «Про третейський суд» відноситься вирішення відповідного спору, в силу вимог частини другої статті 264 ЦК України перериває позовну давність та може свідчити про зміну строку виконання основного зобов`язання відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. Позивач звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з цим позовом лише 07.12.2021 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Після зміни строку виконання зобов`язання 07.03.2009 року усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогою позивача відповідач був зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної дати, а усі наступні щомісячні платежі за графіком після вказаної дати не підлягали виконанню. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-900цс16. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем у справі подано заяву про застосування позовної давності. Позивач заяв про поновлення строку позовної давності не подавав. З наведених положень законів і встановлених обставин вбачається, що позивач пропустив строк позовної давності та безпідставно нараховував проценти за користування кредитом після ухвалення рішення третейським судом. Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed