Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро»» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Зазначало, що 24.04.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] було укладено договір позики № AG 2665890. Відповідно до п.п. 3.1. зазначеного договору позикодавець зобов`язується надати позику позичальнику на основі заяви позичальника та в межах діапазону доступної суми позики, і позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму позики та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього дня терміну оплат; п. 4.1. позичальник не сплачує жодних відсотків за користування позикою за договором позики. Сума позики становила 4 000 грн. з датою погашення 24.05.2018. Сума грошових коштів у розмірі 4 000 грн. була надана відповідачу 27.04.2018 р. про що свідчить банківська виписка АТ "ТАСКОМБАНК". Згідно з п. 2.3. договору одержання позичальником суми позики, зазначеної в спеціальних умовах позики, становить факт того, що договір або додаткову угоду до спеціальних умов кредиту, на підставі наступної (повторної) заяви та / або запиту позичальника у відповідності з договором, між сторонами було укладено за допомогою дистанційних засобів. [PERSON] свої зобовязання за договором виконує неналежним чином, Станом на дату подання позову відповідач умови договору позики не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованості за договором позики № AG 2665890 від 24.04.2018 р. у розмірі 5 980 грн., яка складається з наступного: 4 000 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 1 980 грн.. - пеня. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованість за договором позики у розмірі 5 980 грн. за договором позики від 24.04.2018. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 24.04.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] було укладено договір позики №AG 2665890 (далі - договір позики) (а.с. 5-7). Пунктом 2.1.1 загальних умов договору позики передбачено, що встановлення договірних відносин між сторонами за допомогою дистанційних засобів забезпечується таким чином: на порталі позичальник повинен заповнити Заяву шляхом введення необхідної суми позики та терміну оплати, а також надати (завантажити) інші дані та документи, що вимагаються. Також, якщо буде використовуватися електронний платіж, посилання на постачальника таких послуг повинно відкриватися у полі, в якому Позичальник повинен ввести дані про свою платіжну картку. Відповідно до п. 2.3. загальних умов договору позики одержанням позичальником суми позики, зазначеної в спеціальних умовах позики, становить факт того, що договір між сторонами було укладено за допомогою дистанційних засобів. Згідно п. 3.1. договору позикодавець договору зобов`язується надати позику позичальнику на основі заяви позичальника та в межах діапазону доступної суми позики, і позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму позики та сплатити всі відповіді договірні компенсації до останнього дня терміну оплати. Пунуктом 3.3.5 передбачено, що позика, яку просить надати позичальник, та яку надає позикодавець, буде використовуватися для особистого використання і не суперечить законодавству. Спеціальними умовами договору передбачено, що сума позики становить 4 000 грн. 00 коп., за наявності розмір пені складає 1,5 %, а датою виплати є 24.05.2018. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Ураховуючи те, що відповідач не повернув позивачу кошти, у встановлений у договорі позики строк, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 4 000 грн. заборгованості за договором позики. У позовній заяві позивач просив, також, стягнути з відповідача 1 980 грн. пені. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 4.2. договору передбачено, у разі якщо позичальник не погашає позику до останнього дня терміну оплати, позичальник повинен сплатити пеню за кожен день затримки, яка обчислюється як відсоток, зазначений у спеціальних умовах позики, що застосовується до затриманої частини суми позики, починаючи в першого дня після закінчення терміну оплати та до повного погашення затриманої суми позики. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи те, що договором позики встановлено відповідальності у вигляді сплати пені за порушення позичальником строків погашення заборгованості у розмірі 1,5%, позивачем нараховано пеню у розмірі 1980 грн., тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 1 980 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1921 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved