Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В травні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовувала його тим, що 7 листопада 1982 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу він приватизував земельну ділянку площею 0,2046 га з кадастровим номером 3220885001:02:002:0089 з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану по [ADDRESS] .\~На цій\~земельній ділянці\~позивач та\~ [PERSON] \~побудували домоволодіння,\~право власності\~на яке\~тривалий час\~залишалось не\~зареєстрованим. Тому рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 5 лютого 2020 року за ними було визнано право спільної сумісної власності на будівельні матеріали, конструктивні елементи та обладнання, які були використані в процесі будівництва домоволодіння по [ADDRESS] . [PERSON] посилалась на те, що 27 жовтня 2020 року за нею було зареєстровано право власності на 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] . На підставі ч.1 ст.377 ЦК України та ч.1 ст.120 ЗК України до неї перейшло також право власності на 1/2 частку в земельній ділянці, на якій розташовується вказаний об`єкт нерухомого майна. 1.2. Тому [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,2046 га з кадастровим номером 3220885001:02:002:0089 з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій по [ADDRESS] . 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2021 року (а.с.69) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 18 червня 2021 року (а.с.73-74) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 серпня 2021 року (а.с.80) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 12 жовтня 2021 року (а.с.97) було зупинено провадження у\~цивільній справі\~до залучення\~правонаступників [PERSON] \~доучасті у розгляді цивільної справи. 2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 липня 2022 року (а.с.102-103) було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Донченко О.О. копію спадкової справи №68234853 (номер у нотаріуса 13/2021), заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 2.6. Ухвалою Бориспільського\~міськрайонного суду\~від 4\~серпня 2022\~року (а.с.120-121)\~було залучено\~ [PERSON] \~до участі\~у розгляді\~цивільної справи\~в якості відповідача замість [PERSON] , а [PERSON] в якості законного представника відповідача. У зв`язку з вжиттям цього процесуального заходу було поновлено провадження у цивільній справі. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позов та наполягали на його задоволенні. 3.2. Законний представник відповідача [PERSON] не визнав позов та заперечував проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилався на те, що ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України не поширюються на спірні правовідносини. Відтак, державна реєстрація за [PERSON] права власності на 1/2 частку в домоволодінні не є підставою для переходу в її власність 1/2 частки в земельній ділянці. Тому законний представник відповідача [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позову. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 7 листопада 1982 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». 4.2. Рішенням виконавчого комітету Ревненської сільської ради від 28 серпня 1994 року за [PERSON] та його сім`єю, яка складалась з дружини [PERSON] , сина [PERSON] та дочки [PERSON] , була закріплена земельна ділянка площею 0,20 га по [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку на закріпленій земельній ділянці. 4.3. Протягом 1995 2000 років на вказаній земельній ділянці було побудовано домоволодіння, якому була присвоєна адреса: [ADDRESS] . Водночас, право власності на цей об`єкт нерухомого майна не було зареєстровано, що підтверджувалось довідкою КП Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» №16127 від 25 жовтня 2017 року. 4.4. 13 квітня 2007 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №663303 (а.с.65), на підставі якого він набув право власності на земельну ділянку площею 0,2046 га з кадастровим номером 3220885001:02: 002:0089 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану по [ADDRESS] . 4.5. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 4.6. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 5 лютого 2020 року (а.с.48-56) за позивачем та [PERSON] було визнано право спільної сумісної власності на будівельні матеріали, конструктивні елементи та обладнання, які були використані в процесі будівництва домоволодіння по [ADDRESS] . Крім того, за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,2046 га з кадастровим номером 3220885001:02:002:0089 з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій по [ADDRESS] . 4.7. Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року (а.с.57-62) було скасовано рішення Бориспільського міськрайонного суду від 5 лютого 2020 року в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку в земельній ділянці та ухвалено нове рішення суду, яким було відмовлено у задоволенні позову в частині цієї вимоги. Рішення Бориспільського міськрайонного суду від 5 лютого 2020 року в іншій частині було залишено без змін. 4.8. 27 жовтня 2020 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №229740317 від 27 жовтня 2020 року (а.с.63-64). 4.9. 18 серпня 2021 року [PERSON] склав заповіт (а.с.88), зі змісту якого вбачається, що земельну ділянку площею 0,2046 га з кадастровим номером 3220885001: 02:002:0089 з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану по [ADDRESS] , він заповів онуку [PERSON] . 4.10. [INFO] [PERSON] помер. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 серпня 2021 року (а.с.85). 4.11. 2 вересня 2021 року [PERSON] , діючи від імені та в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] , подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Донченко О.О. заяву (а.с.108), в якій він повідомив про прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . 4.12. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються такими нормативно-правовими актами: - главою 7 «Право особистої приватної власності дружини та чоловіка» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України; - главою 19 «Набуття права на землю громадянами та юридичними особами» розділу IV «Набуття і реалізація права на землю» ЗК України; - главою 27 «Право власності на землю (земельну ділянку)» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до п.5 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільсько-господарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. 5.2. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.182 постанови\~№7\~від 16\~квітня 2004\~року «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ»,\~згідно з\~положеннями ст.ст.81,\~116\~ЗК України\~окрема земельна\~ділянка,\~одержана громадянином\~у період\~шлюбу в\~приватну власність\~шляхом приватизації,\~є його\~особистою приватною\~власністю,\~а не\~спільною сумісною\~власністю подружжя,\~оскільки йдеться\~не про\~майно,\~нажите подружжям\~у шлюбі,\~а про\~одержану громадянином\~частку із\~земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України. 5.3. Згідно з ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. 5.4. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. 5.5.\~Згідно зп.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає в тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 5.6. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Устименко проти України», «Рябих проти Росії», «Марушин проти Росії», «Брумареску проти Румунії» тощо, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу виправданий виключно коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Встановлено, що в межах спірної земельної ділянки розташовується домо-володіння по [ADDRESS] , яке було зведено в період часу перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] . Тому рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 5 лютого 2020 року (а.с.48-56) за позивачем та [PERSON] було визнано право спільної сумісної власності на будівельні матеріали, конструктивні елементи та обладнання, які були використані в процесі будівництва вказаного об`єкта нерухомого майна. У зв`язку зі смертю [PERSON] припинилось право спільної сумісної власності на означене майно: позивач набув право власності на 1/2 частку в ньому, тоді як інша 1/2 частка у вказаному майні ввійшла до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Крім того, рішенням державного реєстратора Гостомельської селищної ради Заболотного А.В. №54786236 від 27 жовтня 2020 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] . Ці обставини свідчать про те, що на підставі ч.1 ст.120 ЗК України та ч.1 ст.377 ЦК України до позивача перейшло також право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,2046 га з кадастровим номером 3220885001:02:002:0089 з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій по [ADDRESS] . 6.2. Зі змісту мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 5 лютого 2020 року (а.с.48-56) вбачається, що за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частку в земельній ділянці на підставі ч.1 ст.62 СК України. Зі змісту мотивувальної частини постанови Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року (а.с.57-62) вбачається, що рішення Бориспільського міськрайонного суду від 5 лютого 2020 року в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частку в земельній ділянці було скасовано у зв`язку з тим, що ч.1 ст.62 СК України не поширюється на спірні правовідносини. Тому визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку в спірній земельній ділянці на підставі ч.1 ст.120 ЗК України та ч.1 ст.377 ЦК України не є способом перегляду постанови Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року та не порушує принцип юридичної визначеності. 6.3. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення майнового права позивача належить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,2046 га з кадастровим номером 3220885001:02:002:0089 з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій по [ADDRESS] .

Outcome: approved