Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вінє спадкоємцем [PERSON] (його дідуся). [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] , який залишив заповіт за яким йому передається у власність квартира [ADDRESS] (далі квартира). Позивач вчасно прийняв спадщину після [PERSON] та у необхідний строк звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру. 17.08.2021 Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у нього відсутній документ, який посвідчує право власності спадкодавця на успадковане позивачем майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Єдиним способом захисту майнового права позивача на спадщину є звернення до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду представник позивача адвокат Стрикаль О.В. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. Представник третьої особи Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав заяву, про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є онуком [PERSON] , [INFO] . Згідно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.12.2020 Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стан Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 473. Згідно із копією заповіту від 01 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Партоленко Н.В., зареєстрованого у реєстрі за № 852, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, що буде йому належати на день його смерті, і на що він матиме право за законом, [PERSON] , [INFO] . 19.01.2021 [PERSON] звернувся з письмовою заявою до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом. Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 31/2020 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.07.2021, виданого державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І. спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1952 року народження, який помер [INFO] є його онук - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з квартири за номером [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадкова справа № 31/2021, зареєстровано в реєстрі за № 1-33. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлого дідуся [PERSON] згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України. Інші власники квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про смерть. Постанова державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2732/02-31 від 18.08.2021 підтверджує те, що після відкриття спадщини в шестимісячний термін позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадщину. 18 серпня 2021 року державним нотаріусом Пилипчук О.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності померлого на зазначену вище квартиру та відсутності державної реєстрації права власності у встановленому порядку. Згідно з копією інформаційної довідки № КВ-2021 № 1442 від 15.02.2021, виданою КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. [ADDRESS] , на праві власності зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних частках) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною держадміністрацією відділом приватизації державного житлофонду 26.10.1999, розпорядження № 25891. Дата проведення реєстрації в Бюро - 02.11.1999 за реєстровим № 8380. Отже таким чином, позивач вичерпав всі можливості, щодо позасудового вирішення ситуації, що склалась і вимушений звертатись за захистом своїх прав та інтересів до суду. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Згідно із ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України гарантовано власнику здійснення його прав власності: володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.14 п.3.3). Таким чином, відповідачем у даній справі є Київська міська Рада, оскільки вона є органом місцевого самоврядування в місті Києві. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст. ст. 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав, а також, що Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, зокрема, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги [PERSON] до Київської міської ради, треті особи: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved