Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

25 березня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, третя особа Тернівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 22 серпня 2008 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є сторони по справі. Шлюб між сторонами розірвано 10 лютого 2012 року та після його розірвання [PERSON] проживала разом з відповідачкою. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2017 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку, але не більше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З січня 2021 року [PERSON] [INFO] , мешкає разом з позивачем та відповідач витрачає аліменти не на потреби дитини. У зв`язку з викладеним позивач просить суд припинити стягнення аліментів з нього на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2017. Ухвалою суду від 07 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 17 червня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача [PERSON] адвокат Коваленко Р.А. просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами нецільового використання аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що факт періодичного проживання дитини у батька та спілкування з ним, не позбавляє батька обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Троценко О.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. У подальшому у судове засідання не з`явились, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] адвокат Коваленко Р.А. у судовому засіданні не заперечував факту проживання неповнолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Просив в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві. В подальшому подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Пояснення стосовно позовних вимог до суду не надавав. Допитаний у судовому засіданні неповнолітній свідок [PERSON] надала свідчення про те, що вона з січня 2021 року проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З січня 2021 року її мати [PERSON] не приймає участі у її вихованні та не надає матеріальне забезпечення. Куди витрачаються аліменти, стягнути на її утримання, їй не відомо. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] та її батьками у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8) 22 серпня 2008 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9) 13 липня 2016 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». (а.с. 10) Згідно Акту про проживання дитини без реєстрації від 22.03.2022, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] та починаючи з січня 2021 року і по теперішній час разом з ним проживає без реєстрації дочка [PERSON] , [INFO] . (а.с. 11) Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2017, справа № 212/7189/16-ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку, але не більше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. (а.с. 12-14) [PERSON] працює на підприємстві ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за професією машиніста тягового агрегата на вивезенні гірничої маси в кар`єрі та на відвалах. (а.с. 15-18) З довідки ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» від 23.03.2022 за № 332 вбачається, що із заробітної плати [PERSON] були утримані аліменти на користь [PERSON] за період з березня 2021 року по лютий 2022 року в сукупному розмірі 51376,86 грн. (а.с. 43) З наданого Тернівським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 212//7189/16-ц про стягнення аліментів [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , борг станом на 01.01.2021 р. відсутній. (а.с. 44) За Висновком за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , № 706 від 29.04.2022, складеного Службою у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, одержувач аліментів не забезпечує базові потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить менше двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Так, під час інспекційного відвідування встановлено, що одержувач аліментів не забезпечує потреби дитини: мати [PERSON] не мешкає за адресою [ADDRESS] вже тривалий час (зі слів сусідів). Дитина [PERSON] , 2008 р.н., мешкає разом із батьком за адресою [ADDRESS] . За результатами бесіди з дитиною з`ясовано, що [PERSON] мешкає разом із батьком, який її повністю утримує. Матір [PERSON] її вихованням та утриманням не займається. (а.с. 69) 07 квітня 2022 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 45, 98-101, 103-107) Згідно з положеннями ч. 3\~ст. 160 СК України\~якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до положень ч.1\~ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно із ч.2\~ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частиною восьмою\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до\~ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , на час звернення із даним позовом до суду, постійно проживає з позивачем за адресою [ADDRESS] та знаходиться на утриманні батька, що також підтверджується показами допитаної у судовому засіданні свідка [PERSON] , Висновком за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , № 706 від 29.04.2022. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , під час судового розгляду справи вказала про визначення нею свого місця проживання разом із батьком [PERSON] . Із Висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , № 706 від 29.04.2022, вбачається, що одержувач [PERSON] отримуючи аліменти від [PERSON] не забезпечує потреби дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового)від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. У ч. 1 ст. 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Встановлені судом обставини свідчать про те, що на час розгляду справи у суді дитина припинила проживати з матір`ю і почала проживати з батьком та перебуває на його утриманні, а відповідач утримання дитини не здійснює. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, суд приходить до висновку про доведеність пред`явлених позовних вимог, а тому підлягають припиненню стягнення з позивача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року, справа № 212/7189/16-ц. В той же час за положеннями ч. 2 ст. 197 СК України передбачено припинення стягнення аліментів лише за результатами судового розгляду, а тому пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1488,60 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.\~\~

Outcome: partial