Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , в період з 2013 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] помер дядько заявниці [PERSON] . Підтвердити родинні відносини із дядьком у неї немає можливості, так як відомості про його народження відсутні у Дубенському відділі ДРАЦС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Дядько заявниці проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Адреса реєстрації заявниці згідно паспорта є [ADDRESS] . Проте, з 2013 року [PERSON] переїхала жити до дядька, тому фактично з цього часу вони проживали однією сім`єю за адресою місця його реєстрації. Вони разом вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, з якого вони робили спільні витрати на придбання майна, здійснювали догляд за будинком, в якому проживали, проводили ремонтні роботи, доглядали за городом та здійснювали інші звичні господарські дії. Отже, фактично [PERSON] з її дядьком, починаючи з 2013 року і по момент його смерті, постійно проживали разом за адресою місця його реєстрації. Після смерті дядька, заявниця здійснила його поховання за власні кошти, упорядкувала могилу, придбала та встановила пам`ятник. Після смерті дядька заявниці відкрилася спадщина, яка складалася із 1/2 житлового будинку 1950 року побудови з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , за яким обліковується земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,10 га та двох земельних ділянок, кадастрові номери 5621689100:05:003:0200, 5621689100:05:005:0140, загальною площею 2,38 га, що розташовані на території Тараканівської сільської ради, цільове призначення якиїх - для ведення особистого селянського господарства. Так як [PERSON] не був одружений, дітей на мав, а його батьки вже давно померли, за життя не прийняв рішення щодо того, яким чином розпорядитися своїм майном на випадок смерті, єдиною спадкоємицею, котра реалізувала своє право на прийняття спадщини залишилася його племінниця - [PERSON] . З метою оформлення свої спадкових прав та отримання свідоцтва на спадщину за законом у листопаді 2021 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Хомич О.С., на що їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання з дядьком, [PERSON] . Ухвалою суду від 28 липня 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Бондарчук В.Ю. в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Додатково представник Бондарчук В.Ю. пояснила, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , інша ж частина будинку належала померлому дядькові заявниці [PERSON] при цьому такі частки не виділені внатурі, а тому як зхаявниця. так і покійний дядько користувалися усією нерухомістю спільно. Так, вони спільно харчувалися в одній кушні, доглядали за будинком, робили ремонт, садили город та збирали урожай. У них був спільний бюджет та спільні витрати. У [PERSON] інших спадкоємців, окрім [PERSON] немає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, згідно якої заперечень щодо заявлених вимог немає, просять розгляд справи провести без представника Тараканівської сільської ради (а.с. 22). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] на день смерті дядька [PERSON] та до цього з 2013 року постійно проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , вела з дядьком спільне господарство, доглядала його. Зазначили, що [PERSON] одружений не був та дітей не мав. Суд, заслухавши учасників, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. 7). Згідно виписки з погосподарської книги №1057 від 14.09.2021, наданої Тараканівською сільською радою, за [PERSON] , який помер [INFO] , рахується 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] та обліковується земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,10 га (а.с. 8). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.11.2013 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 26-28). На ім`я [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №026142 (а.с. 9). Як зазначено у довідці Тараканівської сільської ради № 08 від 11.01.2021 року, [PERSON] проживала разом (без реєстрації місця проживання) та вела спільне господарство з дядьком - [PERSON] , доглянула його та поховала після смерті за власні кошти (а.с. 10). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Хомич О.С. №279/02-14/99/2021 від 30.11.2021, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 12). Яку вбачається з довідки № 84/01-16 від 05.04.2022, приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Хомич О.С. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцем згідно поданої заяви є [PERSON] . Інші заявники відсутні (а.с. 25). Суд, при вирішенні заяви керується наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. У роз`ясненнях викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Задовольняючи заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд бере до уваги, що заявниця постійно спільно проживала з 2013 року у житловому будинку, який належить їм обом з покійним дядьком, при цьому частки останніх в такому житловому будинку не виділені внатурі, не розділено земельної ділянки, яка використовується для обслуговування такого житла, так і визнання факту заінтересованою особою. Той факт, що заявник проживав разом із спадкодавцем підтвердили в судовому засіданні також свідки. Про це ж свідчить довідка Тараканівської сільської ради. Метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на спадщину, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що вимоги заявника мають бути задоволені. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом та у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник встановлює факт, що для нього має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved