Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~пред`явила до\~суду позов\~до відповідача\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~зареєстрованого 14\~грудня 2018\~ року\~у Тернопільському\~міськрайонному відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Тернопільській області,\~актовий запис\~№2337.\~В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог покликається\~на те,\~що 14\~грудня 2018\~року вступила\~у зареєстрований\~шлюб із\~відповідачем [PERSON] .\~Від шлюбу\~спільних дітей\~не мають.\~Сімейне життя\~не склалося,\~впродовж півтора\~року вони\~проживають окремо,\~не підтримують\~подружніх відносин\~та не\~ведуть спільного\~господарства. З цих підстав позивачка вважає, що шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є суперечить їх інтересам, що мають істотне значення, у зв`язку із чим, просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Будз Т.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. При цьому позивачка вказала, що шлюб між нею та відповідачем існує лише формально, на даний час вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, з яким планують зареєструвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак, як убачається із перекладу з англійської на українську мову Листа-підтвердження, складеного [PERSON] в присутності нотаріуса, реєстратора Окружного суду магістратів Берекум регіон Боно, відповідач [PERSON] підтверджує дозвіл на розлучення його дружини [PERSON] без його присутності. (а.с. 30) Судом установлено: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 14 грудня 2018 року, про що складено актовий запис №2337 Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 14 грудня 2018 року видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін дітей немає. Згідно викладених у позові обставин, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя сторін не склалося, протягом останнього півтора року вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved