Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

18.10.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» звернулося до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 21 118 грн 15 коп. Позовна заява мотивована тим, що 07.07.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яке в подальшому відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 191449507 (надалі - Договір) на суму 6\~250 грн строком на 23 дні зі сплатою 1,66 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом. 30.07.2019 сторони уклали Додаткову угоду до вказаного Договору, за змістом якої, у зв`язку з неможливістю виконання [PERSON] умов Договору, продовжено строк на який був наданий кредит на 30 днів, зі сплатою з 30.07.2019 позичальником 1, 66 процентів за користування кредитом. Відповідач не виконує умови договору, не погашає кредит, не сплачує проценти, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 21\~118, 15 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6 249,25 грн, заборгованість по процентам - 11\~611,40 грн, штрафи та пеня 3 257,50 грн, які позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами: судовим збором 2 270 грн та витратами на професійну правничу допомогу 2\~500 грн. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 23.02.2022 матеріали позовної заяви направлено за територіальною підсудністю до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області. Справа надійшла до адресата 04.07.2022. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 05.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач\~ [PERSON] у судові засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася завчасно і належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву, доказів, заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. 07.07.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 191449507 (надалі - Договір) на суму 6\~250 грн, строком на 23 дні зі сплатою 1,66 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом (копія на а.с. 10-13). 30.10.2019 сторони уклали Додаткову угоду до Договору, якою продовжено строк на який укладено Договір на 30 днів зі сплатою позичальником 1,66 процентів в день від суми кредиту (копія на а.с. 14). Довідкою щодо дій позичальника [PERSON] в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (копія на а.с. 16), платіжним дорученням від 07.07.2019 (копія на а.с. 30), Правилами надання грошових коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (копія на а.с. 17-20), алгоритмом дій споживання в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (копія на а.с. 21-28), заявкою на отримання коштів від 07.07.2019 (копія на а.с. 29) підтверджено як укладення сторонами Договору, так і отримання [PERSON] кредитних коштів на його виконання. Випискою з особового рахунка за кредитним договором №191449507 від 07.07.2019 підтверджено, що станом на 04.11.2020 заборгованість за Договором не погашена (а.с. 15). 28.11.2018 між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (надалі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 191449507 від 07.07.2019 (копії на а.с. 95-102, 113-126). 05.08.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (копія на а.с. 34-50). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 04.11.2020 до Договору факторингу № 05/0820-01, до позивача перейшло право вимоги, зокрема і за кредитним договором № 191449507 від 07.07.2019, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , щодо заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом (копії на а.с. 47-50). Вирішуючи вказаний спір суд керується наступними нормами. Вказаний вище кредитний договір та додаткові угоди до нього укладені у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12\~цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Як встановлено судом з досліджених доказів, свої зобов`язання за договором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 6 250 грн на умовах, передбачених Договором, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до п.п. 1.4, 1.5 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,66 процентів від суми кредиту за кожен день користування; позичальник сплачує проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 605,90 відсотків річних. У п.п. 2.2.2.1 п. 2 Договору зазначено, що позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. За змістом ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У п.п. 2.1.1.6 п. 2 Договору, сторони визначили право Товариства укладати договір відступлення права вимоги або договору факторингу з будь-якою третьою особою. З договорів факторингу встановлено, що право вимоги перейшло до позивача. Випискою з особового рахунку за кредитним договором № 191449507 від 07.07.2019 підтверджено, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 04.11.2020 року складає 21 118,15 грн., з яких: 6 249,25 грн - заборгованість по кредиту; 11 611,40 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, пеня, штрафи 3\~257,50 грн ( копія на а.с. 15). Статтею 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Позивачем направлялася вимога про усунення порушення зобов`язання (а.с. 31, 32), однак заборгованість не погашено. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як встановлено судом, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за Договором, внаслідок чого наявна заборгованість, які підлягає стягненню. Підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат. Так, відповідно до договору про надання правової допомоги від 04.10.2021 (копія на а.с. 53-58), акту прийому-передачі наданих послуг (а.с. 59), рахунку (а.с. 60), платіжного доручення № 559 від 05.10.2021 позивачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн, а платіжним доручення № 549 від 05.10.2021 підтверджено понесення позивачем витрат по сплаті судового збору в розмірі 2\~270 грн. Враховуючи задоволення позову, вказані витрати, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved