Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

12 липня 2021 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа - [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено про те, що після смерті [INFO] [PERSON] , його дружина - [PERSON] успадкувала 3/4 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.06.2019 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. та зареєстрованим в реєстрі за №2043. [PERSON] є рідним братом позивача [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.12.2020 року серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] позивачу стало відомо про наявність заповіту [PERSON] на користь позивача. Згідно заповіту від 29.09.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Грибачовою Л.Д., позивач [PERSON] визнаний як спадкоємець 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що до смерті [PERSON] йому не було відомо про заповіт. У померлих [PERSON] та [PERSON] немає дітей та будь-яких інших родичів, окрім позивача. Позивачу стало відомо, що [PERSON] з 31.07.2019 і до моменту смерті [INFO] перебувала у Комунальній установі «Запорізький геріатричний пансіонат». Позивач здійснив поховання [PERSON] за власний рахунок. На підставі вимог ст.1265 ЦК України у позивача виникло право на спадкування після [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачу стало відомо наступні обставини. 05.07.2019 року [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Тізенберг Д.Д., зареєстрованому в реєстрі за №1234, подарувала належні їй 3/4 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] . Таким чином позивач має право на спадкування 1/4 частини спірної квартири, а за [PERSON] зареєстровано 3/4 частки такої квартири. Встановлено, що [PERSON] не є родичем [PERSON] та ніколи спільно з нею не проживав. Водночас, після смерті [PERSON] , позивач звернувся до нотаріуса 29.04.2021 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] . Проте, 29.04.2021 року нотаріус відмовив позивачу в цьому у зв`язку із пропуском [PERSON] 6-ти місячного строку. Таким чином, позивачем пропущено встановлений законом строк на прийняття спадщини за заповітом після смерті свого брата - [PERSON] на 1/4 частку вказаної квартири. Додатково позивач зазначає, що зареєстрований та проживає на території Житомирської області, та являється особою похилого віку, який у зв`язку зі станом свого здоров`я обмежений у можливості самостійно пересуватися на значні відстані. Зважаючи на віддаленість місця проживання позивача від місця знаходження спадкового майна (квартири), позивач був не здатний належним чином та своєчасно контролювати процес прийняття спадщини. Окрім того, позивач будучи людиною похилого віку, має проблеми зі здоров`ям та регулярно проходить лікування у відповідних закладах охорони здоров`я. На підставі вище викладеного позивач змушений звернутися до суду за захистом свого цивільного права. 15 липня 2021 року ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя відкрито провадження в цивільній справі 333/4739/21 за позовом [PERSON] до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа - [PERSON] , та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. 15.07.2021 року через канцелярію суду надійшла заява від представника відповідача, про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити законне та обґрунтоване рішення. 14.09.2021 року через канцелярію суду від третьої особи [PERSON] надійшли пояснення на позовну заяву, відповідно до яких на думку третьої сторони предметом спору є можливість відновлення втраченого права позивача на набуття у спадок частини у нерухомому майні 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Міркування позивача, щодо незаконності правочину укладеного між третьою особою та колишньою власницею решти 3/4 квартири [PERSON] , третя особа [PERSON] вважає без підставними, та прийняте судом рішення в даній справі може вплинути на його права та обов`язки. Також зазначено, що позивач не конкретизую у зв`язку з чим та за яких підстав ним пропущено строк для вчинення нотаріальної дії. Тим паче третій особі від очевидців та сусідів відомо, що померлий [PERSON] не приховував від свого брата [PERSON] наявності оформленого на його користь заповіту, а навпаки повідомляв про сутність розпорядження, зроблених ним на випадок смерті. Вказані обставини можуть підтвердити сусіди - свідки [PERSON] , та [PERSON] явку яких третя особа може забезпечити в судове засідання для допиту. З огляду на наведене третя особа просить суд допитати свідків та надати належну оцінку поданим учасниками справи доказам і винести по суті спору законне та обґрунтоване рішення. Ухвалою суду від 14.12.2021 року в цивільній справі 333/4739/21 закрито підготовче засідання і призначено справу до судового розгляду по суті. Та задоволено клопотання третьої особи про допит свідків [PERSON] , [PERSON] . Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та додатково пояснив, що перед смертю брата йому зателефонували з місця його роботи і запитали чому він не доглядаю за ним, адже його дружина [PERSON] хворіє і не може за ним доглядати. З їх слів у неї «криша поїхала». Після цього він приїхав до [PERSON] . Після смерті останнього він займався його [PERSON] . На той час йому було не відомо про існування заповіту складеного на його ім`я, оскільки брат йому жодного разу про це не казав. Похованням брата займався саме він. [PERSON] також не повідомляла про наявність заповіту. Після похорон казала, що він є єдиним їх родичем, тому після її смерті все майно залишиться йому. Про [PERSON] жодного разу не згадувала. Останній раз він з нею бачився у геріатричному пансіонаті приблизно за місяць до її смерті. При цьому вона його не впізнала, де ключі від квартири і що з нею вона не знала, просила її забрати із закладу. Після її смерті він займався її похованням. Організовувати поховання після смерті [PERSON] і [PERSON] допомагала [PERSON] , яка наразі перебуває у Польщі і тому не може свідчити у суді. Про наявність заповіту він дізнався наприкінці грудня 2021 року, коли після смерті [PERSON] пішов до нотаріальної контори. Представник позивача підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що її клієнт дізнався про наявність заповіту наприкінці грудня 2020 року. Представник відповідача надав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності та просить суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Ференець О.Є. підтримав викладені обставини в своїх поясненнях, та додатково суду пояснив, що позивач знав про наявність заповіту після смерті [PERSON] , звернувся до нотаріуса більше ніж через рік, пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з неповажних причин. За такого просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] є чоловіком її доньки, з померлим [PERSON] підтримували дружні відносини. З позивачем познайомилася приблизно за 2-3 місяці до смерті [PERSON] . Перед смертю останній зробив заповіт на користь свого брата [PERSON] , якому в її присутності і в присутності [PERSON] і [PERSON] було повідомлено про наявність заповіту на його користь. Свідок також повідомила, що на похованні [PERSON] присутня не була, але після його смерті доглядала за його дружиною - [PERSON] . В подальшому на прохання останньої помістили її до геріатричного пансіонату, де вона і померла. На її похованні вона не була, про її смерть дізналася пізніше - наприкінці весни. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] знала як сусіда. Останній помер у 2018 році. Його дружина померла [INFO] . За нею нікому було доглядати і тому була поміщена у геріатричний пансіонат. Їх похованням займався [PERSON] . Щодо належної померлим квартири їй нічого невідомо, про заповіт вона нічого не чула. Суд, вивчивши матеріали справи заслухавши пояснення позивача та його представника, а також представника третьої особи, покази свідків і дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.12.2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 66 років про що 21.12.2018 року складено актовий запис №8154 (а.с.19). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2019 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. та зареєстрованим в реєстрі за №2043, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала ј частки квартири (а.с.14-15). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.12.2020 року Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 81 року про що 22.12.2020 року складено актовий запис №2021 (а.с.18). Згідно заповіту від 29.09.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої запорізької нотаріальної контори Грибачовою Л.Д., та зареєстрованого в реєстрі №2-307, померлий [PERSON] заповів своєму братові [PERSON] - все своє майно (а.с.21). Згідно договору дарування частини квартири від 05.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Тізенберг Д.Д., зареєстрованого в реєстрі за №1234, [PERSON] подарувала 3/4 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] (а.с.12-13). Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.07.2021 року, за [PERSON] зареєстровано 3/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-17). Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 29.04.2021 року приватним нотаріусом ЗМНО Вартановою О.С. відмовлено [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] , [PERSON] (а.с.25-26). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. В даній цивільній справі судом встановлено, що позивач не знав про відкриття спадщини та не міг знати, оскільки вважав, що після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] успадкує все його майно оскільки ні дітей ні інших родичів в них не було. І лише після смерті [PERSON] позивачу стало відомо про наявність заповіту за яким від померлого брата [PERSON] відкрилася спадщина на частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Крім того, з`ясувався факт про який позивач також не знав, що померла [PERSON] подарувала 3/4 частини квартири третій особі - [PERSON] , який не її родичем і ніколи з нею не проживав, не здійснював її поховання. Крім того, суд враховує, що [PERSON] є особою похилого віку, має захворювання, пов`язані із вадами руху, мешкає на значній відстані від місця відкриття спадщини. Отже період, визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини) після смерті [PERSON] закінчився, проте з об`єктивних та непереборних перешкод позивач [PERSON] не зміг реалізувати своє право на отримання спадщини. Позивач, отримавши відмову нотаріуса 29.04.2021 року, звернувся до суду 12.07.2021 року із заявою про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд не приймає до уваги посилання представника третьої особи на свідка [PERSON] , яка показувала, що [PERSON] був обізнаний про наявність заповіту після його складання. Так, по-перше, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] не підтвердила даного факту, по-друге, суд критично ставиться до показів свідка [PERSON] в цій частині, адже вона є родичем особи, у користування якої на теперішній час перебуває спірна квартира. За таких обставин суд вважає, що мають місце поважні причини для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , і позов [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved