Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

14 лютого 2022 року адвокат Гуревич М.Г., який діє від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] , а також факт того, що відомості електронної пенсійної справи, сформованої за податковим номером 1902317059, стосуються [PERSON] [INFO] , померлого [INFO] . В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що рішенням Артемівський міськрайонний суд Донецької області від 05.05.2021 по справі № 219/2124/20 встановлено факт спільного проживання [PERSON] з чоловіком [PERSON] по день його смерті [INFO] . 26.10.2021 [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перехід на пенсію у звязку з втратою годувальника, яким був її чоловік [PERSON] . Рішенням відділу перерахунку пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.10.2021 № 056350002956 заявниці відмовлено в перерахунку пенсії з підстав невідповідності прізвища годувальника в довідціс про присвоєння ідентифікаційного номеру та данних електронної пенсійної спраиви не відповідає свідоцтву про смерть. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 29.11.2021 № 0500-1502-8/114745 повідомило заявницю про відмову в перерахунку пенсії оскільки прізвище годувальника в свідоцтві про смерть вказано " [PERSON] " а вдовідці про присвоєння ідентифікаційного номеру " [PERSON] ". Вказане вважає підставою для звернення до суду з заявою про встановлення факту належності ідентифікаційного номеру [NUMBER] померлому [PERSON] та факту , що відомості електронної пенсійної справи , сформованої за податковим номером 1902317059 стосуються [PERSON] . Ухвалою судді від 18.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник заявниці в поданих до суду заявах зазначав, що вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки у судове засідання 23.09.2022 не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 ст.294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно з наданою до матеріалів справи копією паспорту серія [NUMBER] , виданого [PERSON] 13.02.2001 Совєтським РВ УМВС України в м.Макіївці на сторінці 10 мається запис про реєстрацію шлюбу 07.01.1980 з [PERSON] 1952 р. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 07.01.2001 укладено шлюб. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 24.10.2008 Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно довідки про причину смерті №526 виданою 23.10.2008 Комунальною медичною установою "Міська лікарнія №6" причиною смерті [PERSON] , [INFO] , став рак правої легені. Згідно копії рішення № 914190886622 від 20.10.2021 Бахмутського об`єднаного управління ПФУ воно прийнято щодо [PERSON] , [INFO] , податковий номер [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 05.02.2001 виданої ДПІ у Совєтському районі м Макіївки [PERSON] одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] . Згідно пункту 1 "Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування" (надалі - Положення про організацію персоніфікованого обліку), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №794 від 04.06.1998, персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням. Згідно пункту 3 Положення про організацію персоніфікованого обліку, встановлено, що в основі персоніфікованого обліку лежить обов`язковість і своєчасність подання відомостей про фізичних осіб; обов`язковість використання індивідуального ідентифікаційного номера даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Згідно відповіді Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області від 29.11.2021, виданої адвокату Гуревичу М. "Щодо надання інформації на [PERSON] ", прізвище померлого годувальника в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру не відповідає свідоцтву про смерть , а саме в свідоцтві про с мерть вказано прізвище " [PERSON] ", а в ІПН вказано " [PERSON] ", згідно розпорядження про призначення пенсії в електроної пенсійної справи, прізвище померлого вказано також " [PERSON] ", через що прийнято рішення відмовити у перерахунку пенсії [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що недоліки в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON] , а саме допущено помилку у прізвищі " [PERSON] " , не дають заявниці [PERSON] у повній мірі розпоряджатися своїми правами та порушують її інтереси, та підлягають виправленню в судовому порядку шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Підтвердження такого факту необхідне заявниці для реалізації її прав, зокрема для здійснення перерахунку пенсії з пенсій за віком на пенсію в разі втрати годувальника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру [NUMBER] дійсно належить [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. Щодо встановлення факту того, що відомості електронної пенсійної справи сформованої за податковим номером 1902317059 стосуються [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Згідно пункту 2 "Постанови про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України", затверджену Постановою правління Пенсійного фонду України №13-1 від 30.07.2015, електронна пенсійна справа це сукупність інформації, яка обробляється на базі централізованих інформаційних технологій у формі електронних даних для забезпечення призначення/перерахунку та виплати пенсій, формується та ведеться відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронний цифровий підпис" та "Про захист персональних даних", включаючи обов`язкову інформацію про паспортні дані пенсіонера та його місце проживання; копії документів, на підставі яких призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання, допомогу на поховання тощо) та проводиться її виплата; іншу інформацію, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати з часу її призначення до закриття пенсійної справи. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що електронна пенсійна справа не є правоустановлюючим документом, тому суд вважає що заява [PERSON] в частині встановлення факту того, що відомості електронної пенсійної справи сформованої за податковим номером 1902317059 стосуються [PERSON] , [INFO] , задоволенню не підлягає. На підставівикладеного,

Outcome: partial