Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої була відкрита спадкова справа №189/2020 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини згідно заповіту. Онуки [PERSON] та [PERSON] в порядку ст.1266 ЦК України подали 09.10.2020 заяви про прийняття спадщини за законом. У зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців та необхідності перерозподілу спадкового майна, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. їй незаконно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати незаконною та скасувати постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/463 від 06.05.2021, що видана Державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В., у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 27 березня 2012 року Тростянецькою сільською радою Полтавського району Полтавської області, за реєстровим №220 після смерті [INFO] [PERSON] ; судові витрати стягнути з відповідача. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник попередньо надав клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.10). Згідно з заповітом, посвідченим секретарем Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області 27.03.2012 за №220, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.11). Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до постанови нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори від 06.05.2021 №02-31/463 відкрита спадкова справа №189/2020 після померлої [INFO] [PERSON] за заявою про прийняття спадщини згідно заповіту, посвідченого 27.03.2012 Тростянецькою сільською радою Полтавського району Полтавської області, за реєстровим №220 від онуки [PERSON] . Також заяви про прийняття спадщини згідно закону 09.10.2020 подали [PERSON] та [PERSON] ; інших заяв про прийняття спадщини або відмову від спадщини не надходило. У зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців та необхідності перерозподілу спадкового майна, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 06.05.2021 за №02-31/463 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.9). У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України). Згідно з пунктом 4.11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Відповідно до пункту 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Судом установлено, що згідно з матеріалами спадкової справи заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] подали: 27.05.2020 - [PERSON] (за заповітом), 09.10.2020 - [PERSON] та [PERSON] (за законом). Відомості про наявність інших спадкоємців за законом чи заповітом - відсутні. Відповідно до статті 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам та інші. Нотаріальна діяльність в якості свого предмета має безспірні справи щодо реалізації цивільних прав, а судова - справи про право, що узгоджується з роз`ясненнями, наданими судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Отже, нотаріус є безспірним органом, а у випадку спірних питань роз`яснює право громадян звернутись за захистом до суду. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених законом. Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус зазначила про відсутність можливості встановлення кола спадкоємців та необхідності перерозподілу спадкового майна, оскільки наявність заяв від спадкоємців за законом та заповітом одночасно свідчить про наявність спору між ними. Отже, нотаріус при прийнятті оскаржуваної постанови діяла у відповідності до вимог законодавства, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed