Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 30.08.2022 [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначив, що 14.02.1998 Мар`янівською селищною радою Баранівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою. На час звернення до суду спільний побут та господарство сторони не ведуть, як сім`я не проживають. Отже, подальше спільне життя є неможливим, а тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 05.09.2022 подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та не стягувати з відповідачки судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 26.09.2022 подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, не заперечила щодо розірвання шлюбу. Суд, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов [PERSON] таким, що підлягає до задоволення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 14.02.1998 Мар`янівською селищною радою Баранівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , за актовим записом №4. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7). На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Відповідачка долучила до матеріалів справи копію довідки до акта огляду медико-санітарною експертною комісією серії 12 ААБ №533823 від 19.02.2020, з якої вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи загального захворювання (а.с.12 зворот). Мотиви та застосовані норми права. Між сторонами виник спір щодо розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства. У відповідності до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А відтак, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 СК України. За змістом ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи відсутність відповідного клопотання з боку відповідачки, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд зазначає наступне. У поданій до суду заяві позивач просить не стягувати з відповідачки судові витрати. Крім того, [PERSON] надано суду копію довідки до акта огляду медико-санітарною експертною комісією серії 12 ААБ №533823 від 19.02.2020, з якої вбачається, що остання є інвалідом ІІ групи загального захворювання, що є самостійною підставою для звільнення її від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного, судові витрати слід вважати фактично понесеними.

Outcome: approved