Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач) і просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. 09.08.2022 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 17-18). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. 10.08.2022 р. на адресу відповідача була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 19). 26.08.2022 р. відповідачем подано відзив на позов, в якому він заявив, що позов визнає частково. Відповідач зазначив, що він дійсно повинен сплачувати аліменти на повнолітнього сина, але не згоден з тією сумою, яку просить позивач, оскільки на даний час він не може сплачувати таку суму, бо він фізично не має можливості платити такі кошти, бо в країні війна і він не працює. Також відповідач зазначив, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , на утримання яких він вже сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно. Тому просив суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/10 частини від його заробітків, а також звільнити від сплати судового збору та витрат на правову допомогу через скрутний матеріальний стан. 31.08.2022 р. позивач подав відповідь на відзив, вважає, що доводи відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти та відшкодування судових витрат необгрунтованими, позовні вимоги підтримав. 08.09.2022 р. відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в якому позовні вимоги визнав частково з підстав вказаних в відзиві на позов, просив стягнути аліменти у розмірі 1/10 частки від його заробітку, оскільки це той розмір аліментів, після сплати яких він зможе і сам більш менш існувати та утримувати двох неповнолітніх дітей, а також звільнити від сплати судового збору та витрат на правову допомогу через скрутний матеріальний стан. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 11.04.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Глухівського міського управління юстиції Сумської області, вбачається, що позивач є сином відповідача (а.с. 7). На даний час позивач є повнолітнім, та є студентом 2 курсу (бакалавр) факультету комп`ютерних наук денної форми навчання за державним замовленням Харківського національного університета імені В.Н.Каразіна ЗВО ІV рівня акредитації (а.с. 4, 6). Отже, зазначеними вище доказами достовірно підтверджено факт продовження навчання повнолітнім сином відповідача [PERSON] , [INFO] , на денній формі, та що за цих обставин він потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до копій свідоцтв про народження відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про склад сім`ї № 642 від 12.08.2022 р., виданої адміністратором відділу «Центру надання адміністративних послуг» Глухівської міської ради, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Довідкою, наданою Глухівською міськрайонною філією Сумського обласного центру зайнятості № 234 від 05.09.2022 підтверджується, що [PERSON] за станом на 05.09.2022 р. у Глухівській філії Сумського обласного центру зайнятості на обліку як безробітний не перебуває. Враховуючи, що відповідач є батьком повнолітньої дитини, який навчається і потребує матеріальної допомоги, а витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина, дослідивши докази по справі, а також і те, що відповідач, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, суд вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача в частці, що відповідає 1/8 частині його доходу, який буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача, задовольнивши таким чином позов частково. Оскільки відповідач не надав доказів щодо підстав звільнення від судових витрат, суд вирішує, що з відповідача слід стягнути судові витрати. У зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач був звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Крім того, позивачем було надано документи, які підтверджують факт понесення ним витрат у сумі 600 грн. на правничу допомогу (а.с. 8-12). Враховуючи загальний обсяг наданих адвокатом послуг, рівень складності справи, та виходячи з принципів розумності виваженості і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на підставі ст. 137 ЦПК України слід стягнути 600,00 грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial