Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник Кредитної спілки «Тайстра» Витрикуш Н.І. звернувся з позовною заявою про стягнення\~з відповідачів\~заборгованості в\~розмірі \~240\~835,61\~грн.\~за кредитним\~договором та\~проводити нарахування 3 % відсотків до моменту виконання рішення. Позовні вимоги обгрунтовує вимоги тим, що відповідно до вказаного договору, укладеного між КС «Тайстра» та [PERSON] остання отримала кредит 150 000, 00 грн. на термін 24 місяців, тобто до 28 січня 2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 50 % річних. Для забезпечення зобов`язання по даному кредитному договору між КС «Тайстра» та\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 28 січня 2020\~року укладено договори поруки № 14, № 14-1, №14-2, №14-3, згідно яких поручителі взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язання боржника, що випливають із даного кредитного договору, укладеного [PERSON] . Відповідач порушувала зобов`язання щодо своєчасності та повноти повернення отриманих коштів, зокрема, провела тільки два рази оплату, а саме: 08 квітня 2022 року в сумі 23 000,00грн. та 09 квітня 2022 року в сумі 30\~000,00 грн. внаслідок чого і виникла заборгованість. На неодноразові повідомлення про погашення заборгованості, відповідачі не реагували, що свідчить про відмову від добровільного повернення боргу та стало причиною для звернення до суду. 22 квітня 2022року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В подальшому\~за клопотанням\~представника відповідача\~ [PERSON] \~-\~адвокат Воробець\~Р.М.\~призначено подальший\~розгляд цивільної\~справи за\~правилами загального\~позовного провадження\~та замінено\~ засідання\~для розгляду\~справи по\~суті,\~призначене на\~23\~червня 2022\~року на\~10:00год.\~підготовчим засіданням. 01 серпня 2020року закрито підготовче провадження в справі та призначено до судового розгляду. 31 травня 2022 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Воробець Р.М. подав відзив\~на позов,\~в якому просить відмовити у позові, вказдуючи, що поручителі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] несуть відповідальність перед кредитною спілкою «Тайстра» про заборгованість боржником [PERSON] кредиту в сумі 150\~000,00 грн., згідно договору від 28 січня 2020 року та не можуть нести відповідальність по нарахованих процентах згідно вказаного договору в сумі 90\~835,00 гривень, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення (а.с.57-61). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Воробець Р.М. позовні вимоги визнав частково та просив відмовити тільки щодо вимоги про зазначення у рішення суду про проведення нарахування 3 % відсотків до моменту виконання рішення суду. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися повторно, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про що свідчить отримання судової повістки (а.с.34-38; 51-55; 81-82; 92-96; 110-115; 122-123; 145-147), про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, поважності причин неявки не вбачається, клопотань та письмових заперечень від них не надходило. Згідно ч.1\~ст.223 ЦПК України,\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відтак, їх неявка не є перешкодою для проведення розгляду справи. Суд, вислухавши вступне слово представників позивача, відповідача [PERSON] , повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.\~ Частиною першою ст.\~15, частиною 1 ст.\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду. А способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:\~\~припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Реалізуючи передбачене\~ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості на підставі виконання зобов"язань, передбачених умовами кредитного договору. Так, у відповідності до вимог чинного законодавства, зобов`язання виникають із підстав, передбачених згідно\~статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1054 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як свідчать матеріали справи, відповідачем [PERSON] , згідно кредитного договору № 14-Н від 28 січня 2020 року,\~\~укладеного з КС "Тайстра", отримано кредит - грошові кошти в національній валюті України - гривні на загальну суму 150 000, 00грн. на термін 24 місяців та встановлено графік проведення розрахунків (а.с.13-15). Відповідно до п.1.1 та 1.3 даного договору, плата за користування кредитом становить 50 % річних, а термін дії договору визначено до 28 січня 2022 року. За умовами п.3.1 кредитного договору, позичальник зобов`язаний повертати кредит у відповідності до встановленого сторонами графіку щомісячних платежів (додаток до кредитного договору), останній із яких мав бути внесений 28 січня 2022року (а.с.15). Те, що [PERSON] , отримала кредит в розмірі 150\~000,00 грн. свідчать видаткові касові ордери від 28 січня 2020 року (а.с.21-23), в яких наявний її підпис, що підтверджує той факт, що КС «Тайстра» виконала умови договору. Статтею 546 ЦК України, встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Для забезпечення зобов`язання по даному кредитному договору між КС «Тайстра» та\~\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 28 січня 2020\~року укладено договори поруки № 14, № 14-1, № 14-2, № 14-3, згідно яких поручителі взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язання боржника, що випливають із даного кредитного договору, укладеного [PERSON] (а.с.16-19). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу). У відповідності до графіку розрахунків, відповідач [PERSON] зобов`язана щомісяця в строк до 28-го числа кожного місяця починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі кредиту погашати кредит. Однак встановлено, що [PERSON] отримавши грошові кошти по кредитному договору, порушувала свої договірні зобов`язання, тобто своєчасно не погашала заборгованість по кредиту. 18 лютого 2022 року відповідачам надіслано досудові вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарних днів від дати отримання даного письмового повідомлення, яка залишена без виконання (а.с.24;131-136). Як вбачається з довідки погашення кредиту та нарахування процентів, [PERSON] жодного разу не вносила кошти по сплаті боргу, а тому станом на 21 квітня 2022 року заборгованість складає 240 835,10грн., з них: 150\~000,00грн. - залишок основної суми кредиту, 90\~835,10 грн. - проценти за користування кредитом (а.с.20). Доказів на спростування вказаної заборгованості відповідачі не надали. Умовами договору поруки, викладеними у пункті 2.1, 4.1 4.2 встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту в сумі 150\~000,00грн., процентів за користування кредитом, згідно з умовами Кредитного договору, сплату додаткових процентів нарахованих відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором поручитель зобов`язується не пізніше 3 календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежне виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів (п.3.1 договору поруки). Відповідно до п.6.1 укладеного між позивачем та поручителями договорів поруки від 28 січня 2020року, договір набуває чинності чинності з моменту його укладення, протягом трьох років від дня настання строку виконання Кредиткого договору № 14-Н від 28 січня 2020року. Як зазначено в частині першій\~статті 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга\~статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої\~статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої\~статті 251 ЦК України,\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша\~статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті\~251,\~252 ЦК України). Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Як установлено судом, боржник [PERSON] (а відтак і [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) взяли на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами по кредитному договору, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Відповідно до умов Кредитного договору, зокрема п. 3.1 Кредитор має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі у разі затримання позичальником сплати частину кредиту та /або процентів щонайменше на один календарний місяць. В свою чергу, положеннями\~ст. 543 ЦК України,\~передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 3\~ст. 554 ЦК України,\~особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, у разі укладення різних договорів поруки з різними поручителями, поручителі несуть солідарну відповідальність лише з боржником та не відповідають солідарно між собою. Вирішуючи спір, суд враховує те, що у даному випадку поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, так як відсутня їх спільна порука, оскільки між КС «Тайстра» та поручителями укладено окремі договори поруки. Відтак, у даному випадку слід здійснювати стягнення заборгованості в користь кредитора солідарно із боржника та кожного поручителя окремо. Стосовно вимоги позивача про зазначення у рішення суду про нарахування 3 % відсотків до моменту виконання рішення, слід зазначити наступне. Відповідно до диспозитивних положень ч. 10 ст. 265 ЦПК суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Отже, встановлення подальшого нарахування відсотків або пені є правом, а не обов`язком суду. Тому, враховуючи обставини справи, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, а також те, що позивач не обгрунтував доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для встановлення подальших нарахувань відсотків до виконання рішення суду. У відповідності до\~\~ст. 141 ЦПК України,\~суд вирішує питання щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять 3687,32 грн.\~\~(сплата судового збору при подачі позовної заяви ). У вказаній статті не передбачено право солідарної вимоги або солідарного обов"язку на присудження з другої сторони понесених іншою стороною судових витрат, тому судові витрати підлягають стягненню з кількох відповідачів у відповідній частині, а саме: 3687,32грн : 5 =737,46 грн. з кожного. На підставі викладеного ст.\~526,\~610,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved