Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація у січні 2021 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просили зобов`язати останнього, як власника квартири припинити дії щодо використання квартири [ADDRESS] не за призначенням, а саме, тимчасового проживання громадян (під « Хостел ») та привести вказану квартиру у стан придатний для постійного проживання однієї сім`ї різного чисельного складу або однієї людини. Представник позивача позов обґрунтовує тим, що із чисельними скаргами до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації звертаються громадяни будинку [ADDRESS] щодо влаштування у квартирі [ADDRESS] , цього будинку хостелу, що викликає занепокоєння громадян і створює їм незручності та дискомфорт. Представник позивача вказує, що квартира, яка належить на праві власності відповідачу, знаходиться на сьомому поверсі та використовується не за цільовим призначенням, а саме використовується для тимчасового проживання громадян (в розумінні під хостел). Перебування великої кількості сторонніх людей у будинку створює незручності, як для власників квартир у будинку, так і для працівників комунальної системи, оскільки, мають місце щоденні скарги від мешканців про порушення санітарних норм у під`їзді, збільшення експлуатаційних витрат на будинок та порушення громадського спокою у вечірні та нічні години. 11 червня 2019 року робочою групою разом з представником ТОВ «Житлобуд-1», з дозволу присутніх осіб у квартирі [ADDRESS] було проведено обстеження (огляд) даної квартири, складено акт та з`ясовано, що квартира дійсно використовується для тимчасового проживання громадян («хостел»), в даній квартирі тимчасово приживають 35 осіб, в квартирі розташовані двоярусні ліжка у великій кількості, у тому числі на кухні і коридорі. Представник позивач стверджує, що в багатоквартирних жилих будинках не можуть бути розміщені готелі, хостели або аналогічні засоби тимчасового проживання. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у наданому відзиві просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з тих підстав, що твердження, які викладені у позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи. Доводи позивачів не підтверджені належними доказами. Пояснювали, що на підставі відповідної нотаріально посвідченої довіреності права володіння, користування та розпорядження квартирою, наразі реалізуються ФОП [PERSON] . Представники третьої особи у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав наведених у попередньо наданих поясненнях. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, а також з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне. Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Відповідно до додатку 4 до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 січня 2011 року № 121 «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень» Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація здійснює управління об`єктами житлово-комунального господарства, у тому числі, технічний стан, стан їх благоустрою, використання та забезпечення об`єктів житлового фонду щодо належного утримання. Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.02.2016 року № 101 «Про утворення міжвідомчої робочої групи для обстеження жилих приміщень квартир, що використовуються під хостели» створено робочу групу з розгляду питань щодо виявлення фактів використання не за призначенням квартир у багатоквартирних жилих будинках Оболонського району м. Киева (далі - робоча група), якою проводиться перевірка квартир, які використовують під так звані «хостели», за результатами обстежень складаються акти. 11.06.2019 року робочою групою разом з представником ТОВ «Житлобуд-1», з дозволу присутніх осіб у квартирі [ADDRESS] було проведено обстеження (огляд) даної квартири та складено акт. В ході обстеження з`ясовано, що власником квартири є відповідач про дату та час обстеження відповідач був повідомлений, але від участі у обстеженні він відмовився. Разом з тим, з дозволу присутніх у квартирі [ADDRESS] мешканців, проведено огляд квартири та з`ясовано, що квартира дійсно використовується для тимчасового проживання громадян («хостел»), в даній квартирі тимчасово приживають 35 осіб, в квартирі розташовані двоярусні ліжка у великій кількості, у тому числі на кухні і коридорі. Згідно з ч. 7 ст. 41 Конституції України та ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 382 ЦК України передбачено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 383 ЦК України встановлено, щовласник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. У відповідності до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власники квартири зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до обов`язків співвласників належить, зокрема, додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм, додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства. З вищенаведених норм законодавства чітко вбачається, що власники повинні використовувати свою власність за призначенням та такими способами, які б не порушували права інших осіб, зокрема співвласників сусідніх квартир і житлового будинку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про туризм» готель - підприємство будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, що складається з шести і більше номерів та надає готельні послуги з тимчасового проживання з обов`язковим обслуговуванням. Також законом визначено поняття «аналогічні засоби розміщення» (це також підприємства, що складаються з номерів.) Згідно з Державних будівельних норм В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення.», затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій від 26.03.2019 № 87, допускається розміщення нежитлових приміщень, які використовуються для здійснення господарської діяльності, у першому, другому і цокольному поверхах житлових будинків. Крім того, на верхньому житловому поверсі (у тому числі мансардному) допускається розміщення творчих майстерень художників та архітекторів. При цьому статтею 8 ЖК УРСР передбачено, що у виняткових випадках може здійснюватися переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі за рішенням виконавчих органів міських та обласних рад. Тобто, для здійснення господарської діяльності можуть використовуватися лише нежитлові приміщення. У пункті 3.3. ДБН В 2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі» визначено, що готель - це один із засобів розміщення, який визначається згідно з вимогами ДСТУ 4527-2006 «Послуги туристичні. Засоби розміщення. Терміни та визначення», тут: будинок або комплекс приміщень для тимчасового розміщення (проживання). Наявність житлової та приймально-вестибюльної груп приміщень є обов`язковою. Склад додаткових приміщень, що підвищують комфорт готелю, не нормується і приймається згідно із завданням на проектування або за проектом. Житлова частина будинків готелів (номерний фонд) повинна бути функціонально і планувальне відокремленою. У випадку розташування приміщень готелів у складі багатофункціональних будинків, а також у випадках блокування приміщень готелів з іншими підприємствами та установами готелі повинні бути планувальне відокремлені, ізольовані та забезпечені самостійними входами і комунікаціями (вертикальними і горизонтальними). Відповідно до розділу колективні засоби розміщення пункту 5.31. ДСТУ 4527-2006, хостел - це молодіжний готель, у якому номери, розташовані зазвичай за коридорною або блочною системою, і має умови для самостійного готування їжі та санітарно-технічні зручності на поверсі або у блоці; може організовувати харчування у закладі ресторанного господарства. Отже, терміни «готель» та «хостел» не можна ототожнити з термінами «квартира» та «нежитлове приміщення». Хостел є готелем і повинен забезпечуватися самостійним входом і комунікаціями. Слід зазначити, що пункт 2.50 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» містить вичерпний перелік приміщень, які допускаються розміщуватись у першому, другому і цокольному поверхах житлових будинків. Такого приміщення як готель та/або хостел вказаний перелік не містить. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про туризм» забороняється надавати послуги з розміщення без наявності свідоцтва про встановлення відповідної категорії. Тобто готелю обов`язково повинна бути присвоєна категорія, на що було звернено увагу в листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.11.2013 № 1462-07/06. Готель повинен мати внутрішні правила проживання в готелі; книгу відгуків і пропозицій; журнал реєстрації вступного інструктажу працівників з питань охорони праці та журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці (п. 1.12, 1.13 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України від 16.03.2004 № 19. Матеріально-технічне оснащення та мінімальний перелік послуг, що надаються готелем, повинні відповідати вимогам, установленим стандартами та іншими нормативно-правовими документами для категорії одна «зірка» (пункт 1.11 Правил № 19). Вимоги до матеріального оснащення готелів залежать від категорії готелю та наведені в: ДСТУ 4269:2003 «Послуги туристичні. Класифікація готелів», затвердженому наказом Держспоживстандарту України від 23.12.2003 № 225;ДСТУ 4268:2003 «Послуги туристичні. Засоби розміщування», затвердженому наказом Держспоживстандарту України від 23.12.2003 № 225. У пункті 4.4 ДСТУ 4268:2003 «Послуги туристичні. Засоби розміщування» визначені вимоги до готелів усіх категорій, зокрема у підпункті 4.4.1 готель повинен мати зручні під`їзні шляхи з необхідними дорожніми знаками, упорядковану і освітлену прилеглу територію, майданчик з твердим покривом для короткочасного паркування і маневрування, за наявності окремого входу в ресторан - вивіску з його назвою. Готель, що займає частину будинку, повинен мати окремий вхід.У готелі потрібно створити умови, щоб убезпечити життя, здоров`я туристів, зберегти їхнє майно та захистити навколишнє середовище згідно з ДСТУ 4268:2003. Готелі мають бути оснащені інженерними системами і устаткуванням, які забезпечують: постійне електропостачання; гаряче і холодне водопостачання (цілодобово); каналізацію; опалення, що забезпечує температуру в межах від 18 °С до 22 °С у житлових і громадських приміщеннях; вентиляцію (природну або примусову), яка забезпечує нормальну циркуляцію повітря і запобігає проникненню сторонніх запахів у номери і громадські приміщення; телефонний зв`язок; освітлення у номерах: природне (не менше одного вікна), штучне, забезпечене лампами розжарювання -100 лк; люмінесцентними лампами - 200 лк; у коридорах - цілодобове освітлення. Відповідно до п. 4.4 пп. 4.4.7. ДСТУ 4268:2003 «Послуги туристичні. Засоби розміщування» зазначено, що у готелі потрібно створювати всі необхідні умови для особистої гігієни, харчування і відпочинку персоналу. Приміщення для персоналу готелю повинні мати відповідне категорії готелю сучасне устаткування, зокрема санітарне. З аналізу положень вказаних норм випливає, що в багатоквартирних жилих будинках не можуть бути розміщені готелі, хостели або аналогічні засоби тимчасового проживання. Враховуючи вищевикладене, квартира [ADDRESS] використовується не за цільовим призначенням, що суперечить вимогам цивільного та житлового законодавства та порушує права і інтереси інших мешканців даного будинку. Згідно з ст. 127 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані під ці цілі жилі будинки. Таким чином, квартира на 7 поверсі у житловому будинку не може використовуватись в якості гуртожитку, готелю або хостелу. Тому суд вважає необхідним з метою захисту прав співвласників квартир будинку [ADDRESS] , зобов`язати відповідача припинити використовувати квартиру [ADDRESS] в якості хостелу. У частині зобов`язання відповідача привести свою квартиру [ADDRESS] у первісний житловий стан, придатний для постійного проживання однією сім`єю різного чисельного складу або однієї людини, суд вважає правильним відмовити у задоволенні вказаної позовної вимоги у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Заборона використання спірної квартири в якості хостелу, на думку суду, є достатнім способом для забезпечення прав інших співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial