Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ «ДОРІ ФІНАНС», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вимоги позову обґрунтовано тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. проводяться виконавчі дії в рамках виконавчого провадження № 67522312 щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №0673006623 від 09.11.2019 в розмірі 31 388,75 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження зазначається виконавчий напис № 89448 від 12.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Грисюк О.В. Позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з підстав того, що оскаржуваний напис вчинено без дотримання вимог Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, зокрема кредитний договір № 0673006623 від 09.11.2019 не засвідчений нотаріально, а отже оскаржуваний напис вчинено з порушенням вимог законодавства. Сторона позивача також стверджує, що заборгованість не являється безспірною ще з підстав того, що позивач не укладав кредитного договору, та ніяких грошових коштів не утримував. З вказаних підстав , позивач вимушений звернутись до суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,а також просить стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 24.12.2021 прийнято справу до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2022 постановлено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС» інформацію про прізвище, ім`я, по батькові отримувача коштів за кредитним договором № 0673006623 від 09.11.2019, а також витребувати у Київського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірені копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 89448 від 12.06.2021. 30.06.2022 ухвалою суду постановлено подовжити строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 90 днів з дня винесення ухвали. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №89448, яким стягнуто з [PERSON] ,який є боржником за кредитним договором № 0673006623 від 09.11.2019,укладеним із ТОВ «ІНФІНАНАС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНАС», правонаступником якого є ТОВ «ДОРІ ФІНАНС». Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.06.2021 по 09.06.2021, при цьому сума заборгованості складає 30 388,75 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3 500 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 26 888,75 грн., а також стягнуто з боржника 1 000 грн. за вчинення виконавчого напису. 16.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. відкрито виконавче провадження № 67522312 з примусового виконання виконавчого напису № 89448 від 12.06.2021, а також накладено арешт майна боржника. Приватним виконавцем Кохан П.І. 16.11.2021 також винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження. 25.11.2021 постановою приватного виконавця Кохан П.І. накладено арешт на кошти боржника. Доказів того, що зазначене виконавче провадження завершене, матеріали справи не містять. У відповідності до відповіді на запит про надання інформації щодо приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В., наданої першим заступником міністра Є. Горовець, зокрема зазначено, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 30, 30-1 Закону України «Про нотаріат» на підставі визначеного наказу Міністерства юстиції України наказом Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 02.11.2021 № 1633/6 нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Грисюк О.В. припинена з 02.11.2021. При вирішенні питання про дотримання приватним нотаріусом Грисюк О.В. законодавства при вчинення оспорюваного виконавчого напису від 12.06.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №84965, суд виходить з наступного. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України Про нотаріат ). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України Про нотаріат та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України Про нотаріат та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України Про нотаріат ). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Окрім того, підп. 3.2, 3.5 п. 3 Гл. 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. В ході розгляду справи не установлено, що між сторонами укладався нотаріально посвідчений договір щоб давало підстави видавати нотаріусу виконавчий напис. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Вивчивши наявні докази в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості позивача. Суду не надано доказів на підтвердження належного направлення боржнику заключної вимоги про дострокове погашення заборгованості та, відповідно, отримання її боржником. Так, стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження подання нотаріусу документів, передбачених законом, які б давали можливість вчинити виконавчі написи у встановленому законом порядку. В матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена банком при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення, а відтак позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Інші доводи та обґрунтування позовних вимог також заслуговують на увагу та свідчать про відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірні виконавчі написи, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірний виконавчий напис, а також те, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.137,141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору та заяви про забезпечення позову в сумі 908 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідач витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про її задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи 09.12.2021 року між позивачем та адвокатом Кравинською Ю.В. було укладено Договір про надання правничої допомоги №5/09/12/21. Відповідно до протоколу погодження обсягу вартості, умов оплати послуг правничої допомоги між позивачем та адвокатом Кравинською Ю.В. вартість наданих послуг в загальному розмірі визначена у розмірі 3 500 грн., що підтверджується квитанцією №000-5/09/12/2021/Б від 09.12.2021. Вказане також підтверджено Актом приймання-передачі наданої правової допомоги від 09.12.2021. 07.02.2022 стороною позивача подано через канцелярію суду додаткові докази понесених судових витрат, пов`язаних зі складанням та направленням заяви про витребування доказів, а також заяви про доручення письмових документів до матеріалів справи у розмірі 800 грн. Вказані судові витрати підтверджуються протоколом погодження додаткового обсягу послуг правничої допомоги від 22.01.2022, Актом приймання-передачі від 22.01.2021 та меморіальним ордером № @2pl342586 від 02.02.2022 на загальну суму 800 грн. Таким чином, зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 300 грн.

Outcome: approved