Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення часток земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, на підставі положень ст. 368, 370 ЦК України. Позов мотивовано тим, що 13 травня 2005 року Вінницькою міською радою видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 394059, відповідно до якого земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0962 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:007:0027, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що належало йому при житті. Позивачі звернулися до Другої вінницької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та видачу відповідних правовстановлюючих документів та 08 червня 2022 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н. С. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частки 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , а [PERSON] - свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за тією ж адресою. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0962 га, розташовану у [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:007:0027, було відмовлено, так як не визначені частки співвласників. У зв`язку з цим у позивачів відсутня можливість належним чином оформити право на спадщину. При цьому, позивачі вказують, що за життя [PERSON] між співвласниками земельної ділянки була усна домовленість щодо користування земельною ділянкою, а саме кожний співвласник користувався 1/3 часткою спірною земельною ділянкою незважаючи на те, що ділянка була зареєстрована як об`єкт спільної сумісної власності. Вказані части були рівними. За викладених обставин позивачі просили визначити, що частки співвласників у вказаному майні становлять по 1/3. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2022 року прийнято справу до розгляду у загальному позовному провадженні та призначене підготовче засідання. У підготовчому засіданні [PERSON] , її представник адвокат Шеремет А. С. та Щепанковська Г. Д. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнав. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами глави 26 книги ІІІ ЦК України та Земельного кодексу України щодо права спільної власності на майно. Судом установлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, площею 0,0962 га, кадастровий номер 0510100000:03:007:0027, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 394059 (а.с.17). Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 24 березня 2022 року №622 присвоєно адресу житловому будинку по [ADDRESS] гр. [PERSON] та [PERSON] , розташованому на земельній ділянці площею 0,0962 га, кадастровий номер 0510100000:03:007:0027, [ADDRESS] . Вказані обставини, окрім зазначеного рішення, також підтверджуються витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер в ЄДЕССБ: АR01:2315-0821-9966-4169 (а.с.19-20). [INFO] помер [PERSON] чоловік позивачки [PERSON] та батько позивачки [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 грудня 2020 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04 грудня 1975 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 липня 1976 року (а.с.12, 14-15). 08 червня 2022 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н. С. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частки 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , а [PERSON] - свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за тією ж адресою, що також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 08 червня 2022 року № 302330974 та 302330900 (а.с.21-24). Постановою державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори Малої Н. С. від 10 червня 2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки площею 0,0962 га, кадастровий номер 0510100000:03:007:0027, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після померлого [PERSON] , оскільки неможливо визначити частку померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку (а.с.18). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частин 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні роз`яснення містять й положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Позивачі, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилаються на рівність часток. При цьому судом не встановлено обставин, які вказували б протилежне. Підтверджує та визнає дану обставину і відповідач як співвласник даної земельної ділянки. Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, визнання відповідачем позову, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості отримати свідоцтва про право на спадщину та в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно. Оскільки спірна земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності трьох співвласників без визначення їх часток, слід дійти висновку, що частка кожного співвласника в праві власності на цю земельну ділянку становить 1/3. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку в розмірі 1/3 підлягає задоволенню. При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. На підставі викладеного,

Outcome: approved