Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом у якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 14709\~ від 15.04.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та скасувати виконавчий напис № 14709\~ від 15.04.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. В обґрунтування позову посилається на те, що 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був виданий виконавчий напис № 14709 відповідно до якого з неї на користь відповідача стягується заборгованість у загальному розмірі 11\~600,57 гривень. На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем Лукеча О.В. 20.09.2021 року відкрито виконавчі провадження № 62676409 та № 626764090. Вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із відсутністю будь-яких законних підстав для його примусового виконання. Зазначає, що жодних листів чи повідомлень про наявність відступлення права вимоги по заборгованості за кредитним договором № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 від ПАТ «Платинум банк» та ТОВ «ФК «Аланд» зазначених у виконавчому написі № 14709 не отримувала. Також зазначена у виконавчому написі грошова сума кредитної заборгованості не є безспірною, позивача не було повідомлено про суму заборгованості. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 29.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відзив від відповідача до суду не надходив. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів викладених у позові та просила такий задовольнити частково, а саме визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню без скасування такого. Відповідач ТОВ «ФК «Аланд», судом належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, письмових пояснень по справі не надала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. надіслав суду заяву, у якій просить провести розгляд справи без його участі на підставі наявних матеріалів справи. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 14709, відповідно до якого з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 154/8718DCLRKZPT від 08.12.2014 у загальному розмірі 11900,57 гривень (а.с.5). На виконання\~вказаного виконавчого\~напису 29.07.2022\~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~ Закарпатської області Лукеча О.В. було відкрито\~виконавчі провадження\~№ 626764409 та № 626764409\~(а.с. 7, 8). З копії\~кредитного\~договору 154/8718DCLRKZPT від 08.12.2014, вбачається що [PERSON] просила ПАТ «Платинум Банк» надати їй кредит у сумі 18140,57 грн. на строк до 02.03.2018 під 0,0001 % річних (а.с.6). За загальним правилом статей\~15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 18 ЦК України, а також статтями\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зі змісту копії виконавчого напису нотаріуса від № 14709\~від\~15.04.2020\~(а.с.5) вбачається, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018, відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Таким чином, на момент вчинення виконавчого напису 15 квітня 2020 року, законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин на підставі п.2 вищенаведеного Переліку, а відтак були відсутні правові підстави для його вчинення. Відповідно до п.1 вищенаведеного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так\~само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядкушляхом надіслання іпотекодержателемповідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобовязаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Також позивач не отримував жодного повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні. За таких обставин, враховуючи те що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували його можливі заперечення, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає до задоволення. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Outcome: partial