Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати договір оренди землі, укладений 30.03.2017 року між нею та відповідачем з приводу передачі в оренду земельної ділянки площею 6,3001 га з кадастровим номером 3522883000:02:000:0110. Мотивувала позов тим, що вона є власником земельної ділянки площею 6,3001 га з кадастровим номером 3522883000:02:000:0110, що розташована на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської областівід 13.10.2016 р. 30.03.2017 р. між нею та [PERSON] було укладено договір оренди землі, відповідно до якого позивач передає, а Відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6,3001 га строком на 20 років. Пунктом 9 Договору передбачено внесення орендної плати в розмір 4% від грошової оціник земельної ділянки, що становить 7692,49 грн. в рік. Проте, Відповідач не виконує взятих на себе обов`язків за Договором, протягом всього часу дії Договору з 2017-2021 р.р. жодного разу не сплатив орендної плати, у зв`язку з чим Позивач змушена звернутися до суду з даним позовом про розірвання договору оренди землі. Ухвалою суду від 08.08.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань та відзиву на позов не подав. Згідно ч.3 ст.211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив наступні обставини. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.10.2016 за позивачем [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, площею 6,3001 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522883000:02:000:0110, що розташована на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (а.с.6-9). 30.03.2017 [PERSON] на підставі Договору оренди землі надала [PERSON] в строкове платне користування земельну ділянку площею 6,3001 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522883000:02:000:0110, строком на 20 років. Даний договір зареєстрований приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодовою Л.А. 30.03.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34590548 від 03.04.2017 (а.с.17-18). Згідно п. 9 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 7692,49 грн. в рік. Орендна плата вноситься до 31.12. кожного року. Пунктом 16 Договору передбачено припинення дії Договору шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором. В зв`язку з невиконанням орендарем [PERSON] обов`язків за договором щодо внесення орендної плати, [PERSON] зверталася із заявами від 27.01.2022, від 01.06.2022 до [PERSON] та пропонувала припинити Договір оренди землі шляхом його розірвання за взаємно згодою сторін (а.с.15,16). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків станом на 11.02.2022 [PERSON] в 2020 році отримувала соціальні виплати, державну та соціальну матеріальну допомогу; інформація про доходи за 2019 рік відсутня. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленості двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 1 Закону України «Про оренду землі» визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку г володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Зі змісту ст. ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» можна зробити висновок, що основною метою договору оренди земельної ділянки та основним правом орендодавця є своєчасне отримання орендної плати в установленому розмірі. У свою чергу, недотримання умов договору у частині сплати орендної плати має наслідком його розірвання. Так, відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичного порушення умов договору оренди, такий договір може бути розірваний на вимогу орендодавця. Так, всупереч положенням Договору, у 2017 - 2021 роках відповідач не виконував взятих на себе обов`язків за договором та не сплачував позивачу у встановленому порядку орендну плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого позивач не отримала того, на що вона розраховувала при його укладанні. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19 березня 2020 року у справі №371/628/18. вказані вище положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, у постанові Об`єднаної-палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17-ц, від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18 та від 27 січня 2020 року у справі № 469/908/15-ц. Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 6.03.2019 р. справі № 183/262/17, як невиконання, так і неналежне виконання умов договору є підставою для розірвання такого договору. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.11.2018 р., справа № 912/1385/17, виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті З ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Оскільки Відповідач протягом 2017-2021 років не сплачував позивачу оренду плату за користування земельною ділянкою, наявний факт систематичної несплати орендної плати, у зв`язку з чим відповідно до ст. ст. 651, 652 Цивільного кодексу України, ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі» позивач мас право вимагати розірвання договору оренди землі від 30.03.2017 р., тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved