Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

18.07.2022 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Сколівського районного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1\~500 грн. щомісячно та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 04.08.2022 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі. Розгляд справи відбувся 12.09.2022 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем, який 06.11.2018 року було розірвано, має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 31.08.2018 року з відповідача вирішено стягувати на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 1\~500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 11.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що їй стало відомо про те, що матеріальне становище відповідача значно покращилось та станом на липень 2022 року він перебуває на роботі в Республіка Польща. На даний час розмір аліментів, який був визначений за зазначеним вище рішенням суду, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Коштів, які стягуються з відповідача, недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. На даний час позивачка не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини, а тому змушена звернутися в суд із даним позовом. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У ході судового розгляду встановлено, що 06.11.2018 року рішенням Сколівського районного суду Львівської області було розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 22.10.2011 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області /актовий запис № 27/. Після розірвання шлюбу змінено позивачці прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 17.10.2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), між позивачкою та [PERSON] , 17.10.2020 року укладено шлюб та присвоєно позивачці прізвище « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 31.08.2018 року, судом було вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 1\~500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 11.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3\~ст. 181 СК України). За приписами\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Стаття 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відтак, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Отже, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, зважаючи на обов`язок батька утримувати дитину та враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог і стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі одного\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~що на\~момент винесення\~судом рішення\~становить 2744,00\~грн. але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а отже, з огляду на вимоги ст. ст.\~133,\~141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved