Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 19 листопада 2021 року вона отримала від державного виконавця Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Владімірової А.О. постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 листопада 2021 року про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру[ADDRESS] , яка належить їй на праві власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ROZ0GA0000000067 від 21 липня 2008 року в розмірі 195573 долари США 14 центів, з яких: 23942,51 доларів США - заборгованість за кредитом, 31669,06 доларів США - заборгованість за відсотками, 8306,05 доларів США - комісія, 131655,52 долари США - пеня, за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", на підставі виконавчого напису № 1782, вчиненого 24 червня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Вважає, що виконавчий напис є незаконним та необгрунтованим, оскільки вчинений з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а саме: нотаріусом не враховано та не перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості на час пред`явлення вимоги, нотаріус прийняв до виконання заяву стягувача без надання останнім доказів повідомлення (письмової вимоги до боржника про усунення порушень), також відповідач не надав нотаріусу документів, що підтверджують безспірність розміру заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, в зв`язку з чим у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Крім того, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що також виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вона не отримувала повідомлень про усунення порушень з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки ні від відповідача, ні від нотаріуса. Також нотаріусом не враховано, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2010 року з неї стягнуто на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №ROZ0GA0000000067 від 21 липня 2008 рокув розмірі 258178 грн. 03 коп. Крім того, в липні 2012 року АТ КБ "ПриватБанк" звертався до суду з позовом до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 лютого 2013 року в задоволенні позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 29 травня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов банку задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернено стягнення на предмет іпотеки- квартиру [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної власності, та виселено її, [PERSON] та [PERSON] з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 лютого 2013 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 29 травня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовлено. Тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24 червня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі № 1782, про звернення стягнення на нерухоме майно -квартиру [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Просить розглянути справу без її участі та задовольнити позов. Представник відповідача - АТ КБ "ПриватБанк" на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Від третьої особи - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 21 липня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційним банком "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", було укладено кредитний договір №ROZ0GA0000000067, за яким позичальнику було надано кредитні кошти в розмірі 27964,40 доларів США на строк до 21 липня 2023 року зі сплатою 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 21 липня 2008 року між банком і [PERSON] було укладено договір іпотеки квартири, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку банку належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] . 24 червня 2019року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1782 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру[ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ROZ0GA0000000067 від 21 липня 2008 року в розмірі 195573 долари США 14 центів, з яких: 23942,51 доларів США - заборгованість за кредитом, 31669,06 доларів США - заборгованість за відсотками, 8306,05 доларів США - комісія, 131655,52 долари США - пеня, за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк". Строк, за який провадиться стягнення, з 21 липня 2008 року по 06 грудня 2018 року. 09 листопада 2021 року державним виконавцем Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Владіміровою А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67429379 про примусове виконання виконавчого напису № 1782, вчиненого 24 червня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на квартиру[ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно положень ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України "Про нотаріат"). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст.89 Закону України "Про нотаріат". Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з "Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 46, 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статтей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у постановах від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18), від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, шляхом надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушень. Виконавчий напис вчиняється після спливу тридцяти днів з моменту надіслання такої вимоги. У виконавчому написі, вчиненому 24 червня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрованому в реєстрі № 1782, про звернення стягнення на нерухоме майно -квартиру [ADDRESS] , вказано розмір заборгованості за кредитним договором: 195573 (Сто дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот сімдесят три) долари США 14 центів, з яких: 23942,51 доларів США - заборгованість за кредитом, 31669,06 доларів США - заборгованість за відсотками, 8306,05 доларів США - комісія, 131655,52 долари США - пеня та строк, за який провадиться стягнення, - десять років чотири місяці п`ятнадцять днів, а саме: з 21 липня 2008 року по 06 червня 2018 року. При цьому, нотаріусом не враховано, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2010 року в справі № 2-1181/10 з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №ROZ0GA0000000067 від 21 липня 2008 рокустаном на 18 травня 2010 року в розмірі 258178 (Двісті п`ятдесят вісім тисяч сто сімдесят вісім) грн. 03 коп. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було надано приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач отримувала від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Отже, в даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Також строк стягнення не відповідає вимогам чинного законодавства щодо стягнення заборгованості у межах строку позовної давності та безспірності грошової вимоги кредитора. Оскільки, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача (первісного кредитора) виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса вчинений в порушення вимог Закону України "Про нотаріат" та "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог. За вказаних обставин позов підлягає до задоволення. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1362 гривні судового збору (908 грн. - за подання до суду позовної заяви та 454 грн. - за подання заяви про забезпечення позову). Враховуючи, що ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області №562/3628/21 від 30 листопада 2021 року за заявою [PERSON] вжиті заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67429379, відкритому державним виконавцем Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Владіміровою А.О., на підставі виконавчого напису № 1782, вчиненого 24 червня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про звернення стягнення на нерухоме майно -квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , а клопотання про скасування заходів забезпечення позову сторонами не заявлялося, тому у відповідності до положень ч.7 ст.158 ЦПК України вказані заходи продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішення законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved