Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТзОВ «Фінансова компанія Управління активами», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., Жидачівський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрований в реєстрі за №39254 про стягнення заборгованості та стягнути судові витрати. Обгрунтування позиції сторін. В обгрунтування позовних вимог позивачка, покликається на те, що 22.12.2021, приватним нотаріусом Солонець Т.М., було вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з неї на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованість в розмірі 20\~280,13 грн. 05.05.2022, начальником відділу Жидачівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Прусік О.П. відкрито виконавче провадження № 68932542 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення з неї заборгованості про що винесено відповідну постанову. Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса від 22.12.2021, що зареєстрований в реєстрі за № 39254 є таким, що не підлягає до виконання з наступних підстав. На момент вчинення виконавчого напису існував спір щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, а також спірний виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності всіх необхідних документів, зокрема, оригіналу кредитного договору. Не погоджується із розрахунком заборгованості, визначеному відповідачем та зазначеному у виконавчому написі, оскільки нею було здійснено погашення кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати розмір заборгованості, що зазначена у виконавчому написі, безспірною. Крім того, нотаріус вчинила виконавчий напис без доказів направлення та отримання письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, чим було порушено її право щодо надання заперечень проти розрахунку заборгованості, визначеної відповідачем. Окрім того, зазначає, що Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної Постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною вказану Постанову Кабінету Міністрів України в частині, в тому числі й п.2 про доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. У зв`язку із чим позивачка звернулась до суду із даним позовом. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву. \~ \~ \~ \~ Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 15.06.2022 позовну заяву залишено без руху/а.с. 14-15/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 11.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 25.07.2022 на 10 год 00 хв. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №39254 від 22.12.2021. /а.с.24-26/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 25.07.2022 розгляд справи відкладено на 08.08.2022 на 12 год 00 хв. /а.с. 43/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 08.08.2022 розгляд справи відкладено на 05.09.2022 на 14 год 00 хв. /а.с. 54/. Розгляд справи по суті відбувся 05.09.2022 за відсутності сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. В позовній заяві розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідач, ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», у відповідності до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим на офіційну електронну адресу про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа /а.с.56/ відповідача, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався, а тому суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України. Треті особи, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. та Жидачівський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Окрім того, судом на веб-порталі судової влади України публікувались оголошення про виклик у судове засідання представника ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною четвертою\~статті 268 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5\~статті 268 ЦПК України\~зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05.09.2022, є дата складення повного тексту судового рішення 07.09.2022. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно виконавчого напису вчиненого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. за №39254 [PERSON] є боржником за кредитним договором №1323238 від 18.04.2021, укладеним між ТзОВ « Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] . Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6000,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 14230,13 грн. та плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 20280, 13 грн. /а.с.40/. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 68932542 від 05.05.2022 відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», заборгованості у розмірі 20\~280, 13 грн./а.с.9-10/. Згідно виписки з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором №1323238 від 18.04.2021 за період з 19.11.2021 по 22.12.2021 заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за кредитним договором №1323238 від 18.04.2021 укладеним між боржником та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Mycredit) складає: 6\~000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14\~230,13 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією, 0 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею. Загальна заборгованість 20\~230,13 грн /а.с.41/. З листа Жидачівського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 12.07.2022 вих. №8711 кредитний договір, на основі якого було вчинено виконавчий напис, у відділі відсутній /а.с.39/. Норми права та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. ст.\~1080,\~1082 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до\~ст. 1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлене договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень\~глави 73 ЦК України. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до частини 1 статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Позивачка в обгрунтування позовних вимог зазначає, що заборгованість, яка стягується з неї на підставі оскаржуваного виконавчого напису не є безспірною та що нею було здійснено погашення кредиту. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно виписки з рахунка із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за період з 19.11.2021 по 22.12.2021 складає: 6\~000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14\~230,13 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією, 0 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею. Загальна заборгованість 20\~230,13 грн Позивачкою [PERSON] не надано жодного доказу на спростування заборгованості у розмірі 20\~280,13 грн. (розрахунок заборгованості за кредитним договором №1323238 від 18.04.2021), а також доказів погашення зазначеної заборгованості. Відтак, спірний виконавчий напис не може бути визнаним в судовому порядку таким, що не підлягає виконанню з підстав погашення заборгованості чи відсутності доказів безспірності. В той же час, обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка [PERSON] , зазначає, що нотаріус вчинила виконавчий напис без доказів направлення та отримання письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, чим було порушено її право щодо надання заперечень проти розрахунку заборгованості, визначеної відповідачем. З даних обґрунтувань позивачки суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Частиною першою\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). Судом не встановлено факту направлення боржнику вимоги про усунення порушень за кредитним договором і, як наслідок, надання можливості ліквідувати допущені порушення чи оскаржити вимогу в судовому порядку або подати заперечення кредитору. Окрім того, обгрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачка зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 в частині, в тому числі й пункт 2. Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~зі змінами внесеними\~постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 (яка набула чинності та є чинною донині) визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Таким чином, відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 22.12.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховувала обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі, вже нечинні, а також приватним нотаріусом не було дотримано вимог норм діючого законодавства щодо направлення [PERSON] вимоги про усунення порушень за кредитним договором. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до переконання, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М, з порушенням вимог діючого законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved