Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

05 січня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що бабуся позивача, [PERSON] , померла [INFO] . Позивач вказує, що [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована в селі Андріївка Миргородського району Полтавської області разом із сином, [PERSON] , який являється батьком позивача. У власності [PERSON] , яка померла [INFO] , перебувало право на земельну частку (пай), площею 4,32 умовних кадастрових гектари без виділення в меж натурі, розташовану на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ПЛ № 0136517, із земель колишнього КСП ім. Куйбишева. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син, [PERSON] , оскільки проживав та був зареєстрований з нею на момент смерті, але сам помер [INFO] не оформивши свої спадкові права. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач по справі, шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Спадкова справа заведена приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Наконечною Н.П. Враховуючи те, що батько позивачки не оформив свої спадкові права на майно померлої [PERSON] , і він не може надати правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку, вказане перешкоджає позивачу в реалізації його спадкових прав. У зв`язку з чим він змушений звернутися до суду. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с.25). У встановлений судом строк відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. В судове засідання позивач [PERSON] , та його представник, адвокат Кузьмич Н.О. не з`явились. До суду представником подано клопотання про проведення засідання без їх особистої участі. Позовні вимоги підтримуються у повному обсязі. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема право на земельну частку (пай), площею 4,32 умовних кадастрових гектари без виділення в меж натурі, розташовану на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ПЛ № 0136517, із земель колишнього КСП ім. Куйбишева. (а.с.13). Батько позивачки, [PERSON] , прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як постійно проживав та був зареєстрований з матір`ю на момент смерті останньої в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Клюшниківської сільської ради Миргородського району від 19.11.2020 № 262 (а.с. 9). Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері, [PERSON] . Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В інформації Головного управління держгеокадастру у Полтавській області (а.с. 13 ) зазначено, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Куйбишева, розташованого на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області видано сертифікат на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] . Згідно книги реєстрації державних актів на право на земельну ділянку та на право постійного користування землею, відомості про видачу державного акту [PERSON] відсутні. Позивач, [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги після смерті батька прийняв спадщину шляхом звернення до приватного нотаріуса. Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Наконечною Н.П. на запит суду надано інформацію, в які вказано, що ним заведено спадкову справу № 147/2021 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Його син , [PERSON] прийняв спадщину на підставі статті 1268 ЦК України. Вирішуючи по суті позовну вимогу про визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з наступного. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на підтвердження факту спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, він вважається такою, що прийняла спадщину, до якої входить право на земельну частку пай. А спадок після смерті батька прийняв позивач . Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За встановлених обставин, вимога позивача про визнання за ним права власності, ґрунтується на законі, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved