Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, та аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила між нею та відповідачем 13.08.2021 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, утримувати дитину в добровільному порядку відмовляється. Відповідач є працевлаштованим, працює на Одеському припортовому заводі, отримує заробітну плату. Також, зазначила, вона, як мати малолітньої дитини, працювати можливості не має, доглядає дитину, а відтак також потребує матеріального забезпечення. На підставі викладеного позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі: ј частини з усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі: 2\~510 гривень, до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Суворовського районного суду 18 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзивну на позовну заяву. Також, ухвалою суду від 18 липня 2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано від АТ «Одеський припортовий завод» - довідку про доходи [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , за 2022 рік. На виконання ухвали суду АТ «Одеський припортовий завод» 09.08.2022 року (вих. № 1098/1) надіслало суду довідку про доходи [PERSON] (а.с.21-22). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явились, звернулась на адресу суду із заявою про можливість розгляду справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позові (а.с.24). Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, звернувся із заявою про часткове визнання позовних вимог, в якій просив позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити в повному обсязі, аліменти на утримання дружини задовольнити частково, а саме, в частині 1\~500 гривень. В обґрунтування заяви зазначив, що на його утриманні є ще одна дитина [PERSON] , [INFO] , якому він також, допомагає матеріально в добровільному порядку, а заробітна плата, останній раз була йому виплачена 18 серпня 2022 року за червень 2022 року (а.с.25-26). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем та відповідачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 13 серпня 2021 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 688 (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження сторони є батьками - [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 1408 (а.с.5). Матеріалами справи встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, працює в АТ «Одеський припортовий завод», нарахована заробітна плата за період з 01.01.2022 р. до 31.07.2022 року склала: 148\~272 грн. 84 коп. (а.с.22). Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , є працевлаштованим, отримує офіційний дохід, перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Також, судом встановлено, що [PERSON] , має також сина [PERSON] , [INFO] , за твердження відповідача матеріальну допомогу на утримання дитини надає в добровільному порядку. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини та дружини суд виходить з наступного. Як передбачено ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, законодавець передбачив право особи з якою проживає дитина визначатись у якій формі отримувати аліменти: у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі. Відповідач є особою працездатного віку, даних про незадовільний стан здоров`я відповідача суду надано не було, відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини визнав в повному обсязі. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, заяви відповідача про визнання позову в цій частині, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі: ј частини з усіх видів доходів відповідача, підлягають задоволенню. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того,\~слід звернути\~увагу на\~те,\~що відповідно\~ст.\~192\~СК України,\~розмір аліментів,\~визначений рішенням\~суду,\~не вважається\~незмінним,\~а тому\~при зміні\~стану здоров`я,\~сімейного стану\~чи матеріального\~становища платника\~аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд виходить з такого. Статтею 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Згідно ч.\~2\~ст.\~84\~СК України\~-\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Матеріалами справи встановлено та не заперечувалось відповідачем, що дитина [PERSON] 2021 року народження, проживає з матір`ю, та перебуває на її утриманні. В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення аліментів на своє утримання позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги, наразі не працює, доглядає дитину, та просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі: 2\~510 гривень, до досягнення дитиною 3 (три) річного віку. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Відповідно до ст. 77 СК України, аліменти сплачуються щомісячно. Таким чином, законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи те, що дружина має право на утримання від чоловіка у разі проживання з нею дитини, того, що відповідач працездатний та відповідно суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме, стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти у розмірі: 2\~000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі: 1\~984 гривні 70 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial