Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

У червні\~2022\~року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 жовтня 2010 року, Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції , актовий запис №716. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №716, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15 жовтня 2010 року. Разом з тим, позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відсутнє взаєморозуміння та мають різні погляди на життя та сімейні стосунки, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Між сторонами взагалі відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, мають окремий бюджет, спільне господарство не ведуть та не проживають однією сім`єю. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом і просить суд розірвати шлюб між ними. Позивачка надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. До початку слухання справи відповідач надав суду письмову заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального\~кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Факт перебування сторін у шлюбних відносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 15 жовтня 2010 року, актовий запис про шлюб №716, видане Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Згідно позовної заяви, вбачається що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 30 листопада 2011 року, актовий запис № 1544, видане Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 01 березня 2017 року, актовий запис № 284, видане Шевченківський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені. Мотивом до розірвання шлюбу є втрата інтересу один до одного, різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтвердженні документально. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України\~). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Разом з тим, відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, з огляду на те, що позивачка у своєму позові та письмовій заяві наданої судове засідання не зазначала про бажання змінити своє прізвище на дошлюбне, тому суд, після розірвання шлюбу, вважає за необхідне залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~ документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідач на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. сплачену ним при подачі позову

Outcome: approved