Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

14 квітня 2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з 08 грудня 2021 року малолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , перебувають на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Їх мати - [PERSON] не приділяє належну увагу вихованню та розвитку дітей, не створює повноцінних умов для проживання, часто залишає дітей без нагляду на тривалий час, матеріальним утриманням малолітніх не займається, не піклується про стан їх здоров`я, зловживає алкогольними напоями. Відомості про батька внесені в актовий запис про народження дітей відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На час виявлення діти проживали за адресою: [ADDRESS] , де умови проживання незадовільні, відключена електроенергія, холодно, брудно, скрізь розкидані речі, мінімальна кількість дитячого одягу, речей та їжі. Відповідач ніде не працює, схильна до зловживання алкогольними напоями, вчиняє домашнє насильство по відношенню до рідних, не сплачує за харчування дитини в садочку, успіхами дитини не цікавиться, рідко забирає дитину. 25 листопада 2021 року малолітні діти залишилися без батьківського піклування та були влаштовані до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» ДМР. Мати не виконує свої обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, не проявляє до них батьківської турботи та піклування, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків тим самим проявляє байдужість до подальшої долі дітей. Внаслідок такої бездіяльності з боку матері створилися умови, які шкодять інтересам дітей, тому позивач просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні її малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] , та стягнути з неї аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особисті рахунки дітей, які відкриті в Державному ощадному банку України. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження підготовче судове засідання. 15 серпня 2022 ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Від представника позивача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст.ст.128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать конверти, що повернулися до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 47, 57), також виклик відповідача здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.33,39,51,56), заперечень проти позову суду не представила, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 15 вересня 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Судом встановлено, що з 08 грудня 2021 року малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, що підтверджується наказами № 82, № 83 від 08 грудня 2021 року про постановку на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах (а. с. 6-7). Матеріалами справи підтверджено, що мамою дітей - [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , а відомості про батька внесені в актовий запис про народження дітей відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , повторно виданого Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 10 грудня 2021 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1061, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , повторно виданого Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 12 січня 2022 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 2084 (а. с. 8-9). Судом встановлено, що мати дітей - [PERSON] , [INFO] , не приділяє належну увагу вихованню та розвитку дітей, не створює повноцінних умов для проживання, часто залишає дітей без нагляду на тривалий час, матеріальним утриманням малолітніх не займається, не піклується про стан їх здоров`я, зловживає алкогольними напоями, не виконує свої обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, не проявляє до них батьківської турботи та піклування, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків тим самим проявляє байдужість до подальшої долі дітей. Внаслідок такої бездіяльності з боку матері створилися умови, які шкодять інтересам дітей, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами. Згідно із матеріалів справи управлінням-службою у справах дітей та сектором ювенальної превенції малолітні діти - [PERSON] та [PERSON] були доставлені до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6», про що було складено 25 листопада 2021 року Акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку (а. с. 21-22). За повідомленням ВП № 3 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровської області, [PERSON] вихованням дітей належним чином не займається, зловживає спиртними напоями, щодо неї буде складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП (невиконання батьківських обов`язків по вихованню дітей) (а.с.13). Згідно висновку органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 2/26 від 06 квітня 2022 року в інтересах дітей доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки мати не виконує свої обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, не проявляє до них батьківської турботи та піклування, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, тим самим проявляє байдужість до подальшої долі дітей. Внаслідок такої бездіяльності з боку матері створились умови, які шкодять інтересам дітей ( а. с. 4-5). Також в матеріалах справи наявна заява від [PERSON] , адресована начальнику управління - служби у справах дітей [PERSON] , про те, що вона є бабусею малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , а їх мати та її донька - [PERSON] зловживає спиртними напоями, за дітьми не доглядає, однак вона не має можливості забрати дітей до себе за станом здоров`я (а. с. 19). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням зазначених обставин, суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні до її дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не довела протилежного заявленим позовним вимогам, за цей час розгляду справи не здійснила будь-яких дій для змінення її ставлення до своїх дітей та намагання нею виконувати свої батьківські обов`язки. На підставі ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що при вирішенні спору про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судам необхідно враховувати, що укладення нею шлюбу не припиняє передбаченого законом обов`язку утримувати її до досягнення повноліття, а утримання дитини, на яку стягуються аліменти, у державному чи комунальному закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі - стягнення аліментів на користь того з батьків, з яким до цього проживала дитина, якщо він витрачає їх за цільовим призначенням. Якщо дитина постійно проживає в такому закладі, а батьки не беруть участі в її утриманні, адміністрація цього закладу має право пред`явити до них позов в інтересах дитини, оскільки виконує функції опікуна та піклувальника згідно зі ст. 245 СК України. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на утримання її малолітніх дітей з дня подання позову, тобто з 14 квітня 2022 року. Зважаючи на викладене, розглядаючи вказаний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради законні, повністю доведені та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 984,80 грн.

Outcome: approved