Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] (далі по тексту - Позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач, [PERSON] ), треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації, в якому просила суд визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю, [PERSON] та відібрати їх від батька, [PERSON] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на кожну дитину, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зобов`язати [PERSON] щомісяця, в останній день місяця сплачувати на користь [PERSON] 50% витрат на медичне лікування та ліки на неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та 50% витрат на навчання та розвиток дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 грудня 2012 року між сторонами було укладено шлюб. У шлюбі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з чим 16 листопада 2018 року подружжям було прийнято рішення про почергове проживання дітей у кожного з батьків по 4 дні. 25 травня 2019 року [PERSON] поїхав у відрядження та залишив дітей своїй мамі [PERSON] . Позивачка приїхала, щоб забрати дітей згідно графіку як домовлялися, але свекруха внучок не віддала, а чоловік повідомив, що дітей він їй віддавати відмовляється. 03 червня 2019 року позивачка приїхала в садочок вст. Глеваха та забрала своїх дітей. Повідомила, що діти були дуже раді її бачити, казала, що сумували за нею. 10 червня 2019 року, під час перебування дітей на пляжі у Бортничах разом із хрещеною мамою [PERSON] насильно відібрав дітей. Зараз діти перебувають за адресою його проживання в [ADDRESS] . Повідомила, що їй не дають бачитися з дітьми, постійно чинять перешкоди. Жодної інформації щодо дітей не надається. Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18 вересня 2019 року заяву [PERSON] про забезпечення позову, задоволено. Зобов`язано [PERSON] забезпечити явку неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до Міського центру дитини кожного понеділка, середи та п`ятниці з 16 год.00 хв. до 19 год. 30 хв. для проведення спільних зустрічей (побачень) з [PERSON] без присутності [PERSON] за участю фахівця Міського центру дитини без присутності будь-яких інших осіб, починаючи з дати постановлення ухвали і до набрання чинності рішення суду. Постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року скасовано та постановлено нове судове рішення. Зобов`язано [PERSON] забезпечити явку неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до Васильківського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Васильківської районної державної адміністрації Київської області кожного понеділка з 15 год.00 хв. до 17 год. 00 хв. для проведення спільних зустрічей (побачень) з [PERSON] без присутності [PERSON] за участю фахівця Васильківського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді без присутності будь-яких інших осіб, починаючи з дати ухвалення постанови і до набрання законної сили рішенням суду у даній справі. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував щодо задоволення позову, вважав його необґрунтованим та безпідставним, посилаючись зокрема, на те, що під час спільного проживання всі потреби [PERSON] задовольнялися за його рахунок. Для того, щоб організувати побут та допомогу дружині він винайняв няню, та домогосподарку. До прибирання, приготування їжі [PERSON] ніколи відношення не мала. За останній період спільного проживання [PERSON] також надмірно захопилася відвідуванням нічних клубів, вечірок, тощо, тому дома він спостерігав її досить рідко. Що стосується догляду за дітьми, то [PERSON] практично жодного разу за весь час не залишалася сама з дітьми, завжди поряд був чоловік, або його мати, або няня. Зазначив, що в жовтні 2018 року у [PERSON] стався важкий психотичний напад, поєднаний із насиллям над дітьми, внаслідок чого діти постійно проживають з ним у [ADDRESS] . Батьки [PERSON] госпіталізували її до приватної психіатричної клініки, в якій до 30 жовтня 2018 року вона проходила стаціонарне лікування з діагнозом - гострий шизофреноподібний психотичний розлад. Зазначає про те, що діти, після того як були свідками агресивної та неадекватної поведінки з боку матері, отримали важкий стрес. Вони стали боятися матері, темряви та відмовилися підійматися на другий поверх у будинку, оскільки це нагадувало про травматичну ситуацію. Діти стали вкрай тривожними, відмовлялися відпускати його від себе, серед ночі почали кричати, скаржилися на кошмари. Став помічати в них енурез, діти почали заїкатися. Внаслідок тривалого лікування стан [PERSON] покращився та він погодився привозити дітей на спілкування з матір`ю, хоча діти категорично відмовлялися. Спочатку діти залишалися на пару годин, згодом стали залишатися на декілька днів. Згодом став помічати, що діти стали боятися цих візитів, особливо старша донька, [PERSON] та в подальшому категорично відмовилися їхати до матері. У травні 2019 року комісією психіатрів Науково-дослідного інституту психіатрії було встановлено, що відносини матері з дитиною мають риси травматичних, супроводжуються емоційним порушенням у вигляді тривоги, неспокою, напруження та поведінки уникнення, що свідчить про деформацію патерну любові та прив`язаності. Рекомендовано соціально-психологічний супровід контактів з матір`ю для виключення можливості травматизації дитини, забезпечення формування батьківсько-материнської прив`язаності в захищених умовах. Посилається на те, що позивачка повністю ігнорує всі рекомендації психіатрів, психологічний та фізичний стан здоров`я дітей, їх інтереси, бажання, чим створює небезпеку їх нормального розвитку та психічного здоров`я. Вважає, що позивачка не бажає налагоджувати контакт з дітьми в сприятливих для них умовах, з урахуванням рекомендацій лікарів, а намагається у будь-який спосіб силоміць відібрати дітей всупереч їх волі. Крім того, [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про стягнення аліментів на дітей та просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року зустрічний позов прийнятий для спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року призначено у справі судово-психологічну експертизу. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] залишено без розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. [PERSON] пояснила, що протягом трьох років, незважаючи на наявність ухвали суду про забезпечення позову щодо зобов`язання [PERSON] забезпечити явку дітей [PERSON] та [PERSON] для проведення спільних зустрічей була позбавлена можливості бачитися з дітьми, яких вона востаннє бачила 10 червня 2019 року. Пояснила, що [PERSON] не відповідає на телефонні дзвінки, не дає їй можливості бачитися з дітьми, приймати участь у їх вихованні. Останній раз бачила своїх доньок в машині, при чому вони були пристебнуті ременями безпеки і не виходили. Більше відповідач не давав можливості з ними побачитися, піклуватися про них мотивуючи свою відмову різними причинами. При цьому додає, що [PERSON] працює пілотом, часто відсутній вдома по 3-4 дні, іноді і місяць-півтора, а тому не може повноцінно займатися вихованням дітей - водити до школи, гуртків, укладати спати, тощо. Пояснила, що у його відсутність доглядом та вихованням дітей займається його мати [PERSON] , з якою у неї напружені стосунки. Натомість, [PERSON] забезпечена житлом, працевлаштована, графік роботи дозволяє їй планувати свій робочий час самостійно та весь вільний час приділяти дітям, піклуватися про них, займатися їх вихованням. Представник позивача в судовому засіданні підтримуючи позовні вимоги, пояснив, що сторони одружилися 12 грудня 2012 року, однак спільне життя між подружжям не склалося. В березні 2018 року внаслідок непорозумінь сторони за ініціативи [PERSON] вирішили розлучитися, однак задля уникнення травмувань дітей узгодили рівнозначний графік проживання дівчат у батька та матері по чотири дні у кожного з батьків. Такі відносини тривали сім місяців. Діти ходили в садочок за місцем проживання позивача та відповідача. 22 жовтня 2018 року у позивачки внаслідок сварок з відповідачем стався нервовий зрив, внаслідок якого вона потрапила до медичного закладу, в якому пробула до 30 жовтня 2018 року, втім, узгоджений графік було збережено. Однак, 25 травня 2019 року позивачка була фактично позбавлена можливості бачити своїх доньок, бачитися з ними, приймати участь у їх вихованні. Крім того, додав, що медичний висновок, виданий ТОВ «Медлюкс» [PERSON] з визначеним діагнозом гострий шизофреноподібний психотичний розлад» не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки є сфальшованим. Відповідач та його представники в судове засідання вкотре не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Звернулися до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та його представників суд ураховує наступне. Відповідно до статті 223 ЦПК суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні у разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні режимі відео конференції; необхідність витребування нових доказів; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи без її участі, дала особисті пояснення. Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно з частиною другою статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Звертаючись до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи [PERSON] , незважаючи на те, що розгляд справи за його клопотаннями вже неодноразово відкладався в тому числі з тих самих підстав, не звертався до суду з клопотанням про проведення засідання в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Крім того, про день, час та місце розгляду справи, призначеної на 07 вересня 2022 року відповідач та його представники були повідомлені завчасно, однак в судове засідання представники відповідача не з`явилися, оскільки приймали участь у іншій справі. Однак, така обставина як зайнятість у розгляді іншої справи не може вважатися поважною причиною для відкладення судового засідання. За таких підстав, суд розцінює такі дії представників відповідача та відповідача, як такі, що спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи, та враховуючи категорію справи, вважає за можливе слухати справу за відсутності [PERSON] та його представників. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви з проханням слухати справу без їх участі. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial