Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та визнання права\~власності посилаючись на те, що 06.04.2001 року між нею та [PERSON] відповідно до ЗУ «Про то\-варну біржу», Правил біржової торгівлі, був укла\-дений Договір купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується копією договору купів\-лі продажу нерухомості від 06.04.2001 року. У відповідності до п. 1 вказаного Договору об`єктом купівлі-продажу згідно Договору бу\-ла 12/25 (дванадцять двадцять п`ятих) частини будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 600 кв.м. Даний Договір купівлі-продажу, був зареєстрований на товарній біржі «Україн\-ська товарна біржа» 06.04.2001 року за реєстраційним номером 149954. Крім того, право власності на 12/25 частину будинку з надвірними будівлями та споруда\-ми позивачем було зареєстроване і в КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентариза\-ції», що підтверджується відміткою на зворотній стороні договору. Після укладення договору позивач стала користуватись придбаним будинком і даний будинок належить їй і по теперішній час. За час її володіння будинком ніхто не ставив під сумнів щодо законності набуття позивачем права власності на дане житло, однак коли вона звернулася до відділку БТІ для отримання свідоцтва про право власності на вказаний будинок їй повідомили, що оскільки Українська Товарна біржа була ліквідована, то укладений договір про купівлю-продаж квартири на сьогоднішній день є не дійсним, так як він не був нотаріально посвідченим. На час укладення Договору позивачу не було відомо, що правочин підлягає но\-таріальному посвідченню, оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до якого, зокрема ст. 15, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріаль\-ному посвідченню не підлягають. 10.01.2020 року позивач звернулася до нотаріуса з метою відчуження належної їй на праві власності 12/25 частини будинку з на\-двірними будівлями та спорудами, проте, нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії з підстав того, що вказаний до\-говір, не може бути прийнятий в якості правовстановлюючого документа, оскільки сторонами договору не додержано вимог ст. 227 ЦК України (в редакції, яка діяла в момент укладання до\-говору) в частині його нотаріального посвідчення. Таким чином, через зміну законодавства було порушено право власності і на даний час позивач не може розпорядитися належною їй частиною будинку з надвірними будівлями та спорудами, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю, просили суд слухати справу за її відсутності та не заперечила проти винесення заочного рішення. В судове засідання представник відповідач не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 06 квітня 2001 року, [PERSON] продала, а [PERSON] придбав об`єкт нерухомості 12/25 частини будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про шлюб [PERSON] одружилась 11.06.2011 р. з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Даний договір був зареєстрований у Тальнівському відділі реєстрації Української Товарної Біржі за №149954, а також зареєстрований в Тальнівському відділку БТІ за реєстраційним номером 2940, що підтверджується написом на договорі. Відповідно ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, від 10 грудня 1991 року (яка на момент укладання договору купівлі-продажу була чинна) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року № 3 (з наступними змінами) „Про судову практику про визнання угод недійсними якщо нотаріально не посвідчена угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі визнати таку угоду дійсною. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі ст. 220 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику про визнання угод недійсними

Outcome: approved