Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

03.08.2021 року до суду звернувся позивач АТ «Універсал Банк», представник позивача, адвокат Павленко С.В., з позовом до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості. 19.08.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 року відкрите провадження по цивільній \~ \~ \~ \~ справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 19.10.2021 року. 27.09.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 19.10.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 19.10.2021 року постановлена ухвала про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Справа призначена до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 12.01.2022 року. 10.01.2022 року від позивача надійшли письмові пояснення. 12.01.2022 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 23.02.2022 року. 23.02.2022 року розгляд справи відкладений на 04.05.2022 року за клопотанням представника відповідача. 04.05.2022 року розгляд справи відкладений на 30.06.2022 року за клопотанням представника відповідача. 30.06.2022 року розгляд справи відкладений на 27.09.2022 року за клопотанням представника відповідача. Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.06.2019 року в сумі 55\~524 грн. 49 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом ( за тілом кредиту) - 55 524 грн. 49 коп. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнта встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня інформація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта, РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 11.06.2019 року між позивачем та відповідачем підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. 11.06.2019 року відповідач звернувся до Банку із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] , а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 11.06.2019 року позичальник просить відкрити банківський рахунок № [NUMBER] у гривні, встановити кредитний ліміті на суму, вказану у додатку. Розмір наданого для позичальника ліміту становить 50\~000.00 грн. В ч. 4.14 розділу ІІ Умов і правил визначено, що погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок Клієнта у наступному порядку: -У першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; -У другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; -У третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені договором. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та встановивши ліміт використання кредиту в розмірі 50\~000.00 грн. Відповідач не дотримується умов взятих на себе зобов`язань, а саме: не здійснює повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у терміни та на умовах, визначеними Умовами і Правилами, а також тарифами. Загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за договором від 11.06.2019 року становить 55 524 грн. 49 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом ( за тілом кредиту) - 55 524 грн. 49 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, що й стало підставою звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача неодноразово надходили клопотання про відкладення розгляду справи. Причину неявки в судове засідання представник відповідача мотивує військовою агресією Російською Федерацією проти України та введення Президентом України військового стану. Проте суд вважає причину неявки представника відповідача в судове засідання не поважною, оскільки ні на території м. Верхньодніпровська, ні на території м. Кам`яське військові дії не ведуться. Між містами існує безперешкодне транспортне сполучення, суд працює в загальному режимі, тому будь-яких підстав не з`являтись в судове засідання судом не вбачається. Крім того і відповідач і його представник мали можливість скористатись своїм правом та просити суд розглядати справу в режимі відеоконференції, але дану можливість не використали. В підготовчому судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував за підставами, викладеними у відзиві на позовну заяву. Згідно відзиву на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують суму виданого відповідачу кредитного ліміту та кредитної картки. В матеріалах справи відсутні докази щодо повідомлення банком клієнта про умови кредитування та узгодження споживачем саме таких умов, про які вважав узгодженими банк. Позивач не надав підписаних відповідачем умов обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифів, таблиці обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. Сам факт підписання анкети-заяви не свідчить про видачу кредиту відповідачу. Оскільки така позиція не ґрунтується на положеннях закону. А жодних відомостей з цього приводу анкета-заява не містить, довідка про встановлення відповідачеві кредитного ліміту не підтверджує видачу банком грошових коштів клієнту, так як сама довідка оформлена не банківською у становою, а її представником. А додана до матеріалів справи довіреність не містить повноважень представника на складання від імені банку довідок для клієнтів. Наданий розрахунок заборгованості не обґрунтовує суму заборгованості за кредитом в розмірі 55\~524.49 грн. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ \~ Судом\~встановлено такі\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.06.2019 року між позивачем та відповідачем підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. 11.06.2019 року відповідач звернувся до Банку із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] , а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 11.06.2019 року позичальник просить відкрити банківський рахунок № [NUMBER] у гривні, встановити кредитний ліміті на суму, вказану у додатку. Розмір наданого для позичальника ліміту становить 50 000.00 грн. Таким чином 11.06.2019 року між АТ «Універсал Банк» і відповідачем укладено договір, відповідно до умов якого відповідачеві наданий кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, який згідно наданої суду довідки складав: станом на 12.06.2019 року - 12\~000.00 грн., на 26.06.2019 року - 20\~000.00 грн., на 12.12.2019 року - 50\~000 грн. Копія довідки додана до пояснень на відзив на позовну заяву та підписана заступником голови правління Акуленко Ю.Ю., тому є належним доказом у справі. Також судом встановлено, що відповідачеві відкритий рахунок спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , що підтверджується довідкою про наявність рахунку. В наданій суду копії анкети- заяви наведені не лише дані, що ідентифікують відповідача, а є й фотокопія його паспорту, що свідчить про те, що відповідач мав бажання отримати кредитні кошти та здійснив своє волевиявлення перед позивачем. Таким чином належними та допустимими доказами підтверджено наявність між сторонами договірних відносин з надання кредиту. Відкриття банківського рахунку та встановлення кредитного ліміту, шляхом перерахування коштів на банківську картку відповідача. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір раніше не оспорювався та не визнавався судом недійсним. Крім того відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, а також виписки про рух коштів по картці вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти та періодично з нього списувались відсотки на погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, та випискою про рух коштів по картці відповідача, тобто відповідач фактично виконував умови укладеного договору. Відповідно доводи, викладені у відзиві на позовну заяву про те, що відповідачеві кредитні кошти не перераховувались та банківський рахунок не відкривався суд вважає безпідставними. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що Банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним з відповідачем кредитним договором, що підтверджується розрахунком наданої суду заборгованості за договором, та випискою про рух коштів по картці, з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та періодично з відповідача списувались грошові кошти на погашення відсотків, що підтверджується належними та допустимими доказами. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] , порушував умови укладеного Договору, зокрема не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. Загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за укладеним договором станом на час подання позовної заяви становить 55 524 грн. 49 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом ( за тілом кредиту) - 55 524 грн. 49 коп. , що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів по картці. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України - Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612\~Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. З наданих суду доказів вбачається, що строк дії виданої відповідачеві картки не закінчився (а.с. 115). \~ \~ Доказів\~того,\~що відповідач\~ виконав\~ \~ взяті\~на себе\~ зобов`язання\~та сплатив\~заборгованість за\~укладеним \~кредитним \~договором суду\~не надано.\~ \~ Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами знайшло своє підтвердження порушення прав позивача, яке виражається в неналежному виконанні відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором, щодо повернення кредитних коштів. Відповідач належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача не надав. Тому у відповідності до обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення і стягнення з відповідача [PERSON] , на користь позивача заборгованості за укладеним кредитним договором, яка виникла станом на дату подання позовної заяви в загальній сумі: 55 524 грн. 49 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом ( за тілом кредиту) - 55 524 грн. 49 коп.. При цьому з письмових пояснень позивача та виписки про рух коштів по картці вбачається, що відповідач не лише використав надані йому грошові кошти в межах встановленого ліміту, а й перевищив його. На підставі чого суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Доводи представника відповідача про те, що анкета - заява не містить умов укладеного договору, що відсутні докази про те, що підписуючи анкету - заяву відповідач був ознайомлений саме з Умовами і Правилами, на які посилається позивач та правильно розумів їх є безпідставними, оскільки позивач просить стягнути з відповідача лише суму заборгованості за тілом кредиту, без заборгованості за відсотками, штрафами, тощо. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог. На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved