Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

В провадженні Козівського районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Колошкін Павло Ігорович до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 травня 2017 року Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Іранківськ), актовий запис №20. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя у сторін не склалося з причин різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Шлюб існує лише формально, оскільки особисті відносини між сторонами мають негативний характер. [PERSON] зазначає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Ухвалою судді від 06 вересня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та її представник\~адвокат Колошкін Павло Ігорович в судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату судового засідання повідомлені належним чином,. Представник позивача адвокат Колошкін П.І. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлена належним чином, звернувся в суд із заявою у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач та відповідач перебувають у шлюбі зареєстрованому 20 травня 2017 року у Козівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Іранківськ), актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 липня 2017 року; [PERSON] , [INFO] , що підверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 вересня 2019 року. 01.10.2021 року відповідач змінив прізвище, ім.`я, по батькові з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені виданим Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Іранківськ), актовий запис №13. Згідно зі\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів, шлюбні стосунки між ними фактично припинені, шлюб носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК Україниу разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 496,20 гривень, сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 496,20 гривні слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved