Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловою квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що позивачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу є власником житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після придбання вказаної квартири власниця дізналася, що у квартирі зареєстрована також і відповідачка [PERSON] , [INFO] , яка декілька років вже не проживає в ній. Залишення зареєстрованою відповідачки у квартирі створює перешкоди у здійсненні позивачкою права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, власниця квартири змушена нести додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг, сплачуючи такі за відповідачку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. При цьому, подала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 16). Відповідачка [PERSON] в судове засідання безповажно не з`явилась, про місце, дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 15, 21, 22, 25). Відзив на позовну заяву не подала. В межах вимог ст. 280 ЦПК України, суд у даній справі на підставі наявних у ній документів ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позаяк, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин і без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не надав заперечення проти такого вирішення справи. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 12-13). Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 26.04.2022 року підготовче засідання у вказаній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті (а.с. 18-19). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475\\97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Право власності позиваки [PERSON] на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджено копією договору купівлі-продажу від 09.02.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Мирончук О.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 340; копією Витягу про з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.02.2022 року (а.с. 5-6, 7). Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та добровільно не знялась із реєстрації місця реєстрації, чим порушує права власника житла, тому позовна заява є підставною і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved