Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

25.07.2022 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Липовецькогого районного суду Вінницької області від 15.05.2018 було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач інших утриманців не має, працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку та доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 09.08.2022 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не\~подали до\~суду своїх\~заперечень проти\~розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Липовецькогого районного суду Вінницької області від 15.05.2018 шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на утриманні позивача, що не заперечується відповідачем та підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). З довідки про склад сім`ї №2271 від 22.07.2022, вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Таким чином, судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що позивач одна несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню її потреб. Відповідач відомостей про свої доходи суду не надав. Згідно зі ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~ Ради України\~від 27\~лютого 1991\~року N\~789-XII та\~набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. В силу вимог ч. 5 ст. 183 СК України передбачено стягнення аліментів у розмірі на одну дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, а не у розмірі 1/3 частини заробітку, однак належні та допустимі докази того, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку у матеріалах справи відсутні. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на момент вирішення спору становить 2744 гривень. Крім того, згідно ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Отже, стягнення з відповідача 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не суперечить вимогам закону та буде достатнім для належного забезпечення фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Нормами ч. 1 ст.\~191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. З урахуванням обставин встановлених судом та обставин, які визначені ст. 182 СК України, рівного обов`язку батьків щодо утримання їх спільної дитини, а також виключного права того з ким проживає дитина на вибір способу стягнення аліментів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, виходить зі змісту ст. 141 ЦПК України, а тому присуджує із відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена при пред`явленні позову. На підставі ст.ст. 84, 180-184 СК України,

Outcome: approved