Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л. В. від 10 липня 1997 (реєстровий номер 4314), зареєстрованого ЧООБТІ 11 липня 1997 року і записаного у реєстрову книгу за № 57-647-11 (зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 вересня 2016 року за реєстраційним номером 1029114371101), [PERSON] набула в особисту приватну власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 31,5 кв. м. 16 вересня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір довічного утримання (догляд), який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е. А. (зареєстровано в реєстрі за № 6926). Пунктом першим цього договору передбачено, що відчужувач передала у власність набувачу, а набувач прийняв від відчужувача у власність вказану квартиру, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту четвертого цього договору набувач зобов`язаний надавати відчужувачу довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (опікування). За згодою сторін у цьому договорі грошова оцінка матеріального забезпечення, яке сплачується набувачем, складає 1000грн.00коп. місяць. Зазначена сума повинна сплачуватися набувачем не пізніше двадцятого числа кожного місяця за наступний місяць. Догляд (опікування), що надається набувачем відчужувачу, включає в себе: - забезпечення відчужувача харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; - надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо); - оплату за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов`язаних з проживанням в зазначеній квартирі відчужувача; - надання будь-якої іншої допомоги; - вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо. Крім того, набувач також зобов`язаний виконувати додаткові доручення відчужувача, що необхідні для забезпечення останнього належним доглядом. Як зазначено у позові, відповідач зазначені вище умови договору не виконує з часу його укладення, а саме, - не сплачує матеріального забезпечення, не забезпечує послугами медичної допомоги, лікарськими засобами, медикаментами, харчуванням, необхідним одягом та в цілому не вчиняє жодних дій, спрямованих на утримання позивача в будь-якій формі, навіть не цікавиться її життям та станом здоров`я за допомогою засобів телефонного зв`язку. Відповідачем жодного разу не здійснено нарахування грошового забезпечення відповідно до умов укладеного договору. Будь-які грошові розрахунки відповідача з позивачем у готівковій формі не здійснювалися також, що підтверджується відсутністю будь-яких документів, розписок про отримання коштів. Відповідач зобов`язаний згідно умов вказаного договору забезпечувати позивача житлом у квартирі, яка передана йому за цим договором. Однак, фактично протягом останніх п`яти років позивач проживає разом зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] за різними адресами. Протягом усього часу дії вказаного договору щодо догляду (опікування) позивача здійснювали її донька. Позивач зверталася до відповідача з проханням надати кошти для проведення ремонту з огляду на те, що останній протягом усього часу дії договору довічного утримання жодного грошового забезпечення не виплачував. На вказане прохання відповідач висловив категоричну відмову. Таким чином, позивач просить суд, - розірвати договір довічного утримання (догляду) від 16 вересня 2016 року, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Елеонорою Антонівною та зареєстрований в реєстрі за №6926. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908грн. 00коп. та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 14000грн. 00коп. Ухвалою суду від 04.11.2021р. прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, залучено третьою особою Приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицьку Е.А. Ухвалою суду від 14.12.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відповідачем подано відзив на позов, за яким просить відмовити у його задоволенні. Зазначено, що відповідачем постійно надається можлива допомога позивачу, яка є його бабусею (переводив на картку грошові кошти, передавав продукти харчування тощо); умови договору ним повністю виконуються. Зазначено, що з часу укладання договору, позивачем не було висловлено нарікань щодо його виконання відповідачем; на даний час склалися обставини, що він не може спілкуватися із бабусею. Вважає, що подання такого позову є наслідком впливу на позивача з боку інших осіб. Стороною позивача відповідь на відзив не подана. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи відзиву. В судове засідання не з`явилась третя особа, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Письмові пояснення по суті позову та відзиву не були подані. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач не виконує умови договору, не здійснює догляд за позивачем; позивач проживає із своєю дочкою, яка її і утримує і доглядає; відповідач лише кілька разів передавав позивачу продукти харчування, грошові кошти не передавав. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач з осені 2020р. проживає із дочкою; вона як сусідка одного разу бачила, як минулої осені до позивача приходив онук (відповідач), який розмовляв із позивачем і її дочкою на підвищених тонах. Чи утримує позивача відповідач, вона не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що позивач є його матір`ю, а відповідач - рідний брат. Після укладення договору довічного утримання відповідач не допомагав позивачу, а навпаки брав у неї гроші; позивач проживає із дочкою. Крім того, йому зі слів позивача відомо, що відповідач не передавав їй продукти харчування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою позивача, яка приблизно з першого лакдауну не проживає у квартирі, а була десь у своїх дітей. Коли позивач проживала у квартирі [ADDRESS] , то до неї неодноразово навідувався онук (відповідач) і зі слів позивача, остання повідомляла, що онук приносив їй ліки, харчі тощо. Якось він приніс продукти для позивача, а її не було вдома, то онук залишив їй продукти для передачі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що бачила позивача влітку 2021р., коли відповідач передавав їй продукти; про конфлікт між ними, йому відомо зі слів. Про договір він дізнався у квітні 2021р.,; як договір виконувався відповідачем, - йому не відомо. Він не бачив, як відповідач передавав гроші, речі позивачу. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач - й ого син, а позивач - його матір. Про договір йому відомо з часу укладання; [PERSON] возив позивача до лікарні, передавав харчування та одяг. Мати ніколи не повідомляла йому, що договір онуком не виконується. Зі слів матері позовна заява подана до суду, т.я. цього хотіла її дочка (сестра свідка). В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що десь п`ять разів (2021-2022р.р.) вона з відповідачем завозили продукти позивачу додому. На її думку, відповідач виконує умови договору довічного утримання позивача. [PERSON] передавав позивачу гроші, возив її на масаж, до лікаря. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач - її чоловік, а з позивачем вона познайомилась у 2015р. Про умови договору вона обізнана і його повністю виконував її чоловік [PERSON] (їздили до неї, передавали харчі, гроші, возили на масаж, з нею святкували різні події сім`ї. Вважає, що на поведінку позивача впливає її дочка. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач її сусідка і жила у квартирі [ADDRESS] . Свідок проживає у квартирі [ADDRESS] . Близько року позивач не проживає у квартирі [ADDRESS] . Вони часто бачились вона ніколи не бачила, щоб до неї приїздив відповідач, якого не знає. Заслухавши пояснення учасників справи та їхніх представників, показання свідків, переглянувши відео, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л. В. від 10 липня 1997 (реєстровий номер 4314), зареєстрованого ЧООБТІ 11 липня 1997 року і записаного у реєстрову книгу за № 57-647-11 (зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 вересня 2016 року за реєстраційним номером 1029114371101), [PERSON] набула в особисту приватну власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 31,5 кв. м. За даними паспорту [PERSON] народилася [INFO] . 16 вересня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір довічного утримання (догляд), який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е. А. (зареєстровано в реєстрі за № 6926). Пунктом першим цього договору передбачено, що відчужувач передала у власність набувачу, а набувач прийняв від відчужувача у власність вказану квартиру, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту четвертого цього договору набувач зобов`язаний надавати відчужувачу довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (опікування). За згодою сторін у цьому договорі грошова оцінка матеріального забезпечення, яке сплачується набувачем, складає 1000грн.00коп. місяць. Зазначена сума повинна сплачуватися набувачем не пізніше двадцятого числа кожного місяця за наступний місяць. Догляд (опікування), що надається набувачем відчужувачу, включає в себе: - забезпечення відчужувача харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; - надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо); - оплату за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов`язаних з проживанням в зазначеній квартирі відчужувача; - надання будь-якої іншої допомоги; - вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо. Крім того, набувач також зобов`язаний виконувати додаткові доручення відчужувача, що необхідні для забезпечення останнього належним доглядом. Набувач зобов`язується безкоштовно забезпечувати відчужувача житлом у квартирі, яка їй передана за цим договором довічно. Для проживання відчужувачу надається вся квартира, яка є предметом цього договору. Як передбачено пунктом 18 договору, договір довічного утримання (догляду) можу бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. Відповідно до пункту 19 договору, у разі розірвання договору у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було нею передане і має право вимагати його повернення. Під час розгляду справи судом досліджено виписку по рахунку Приватбанку , яка надана позивачем разом із позовом, за період з 12.03.2016р. по 12.08.2021р. щодо здійснених виплат та нарахувань. Відповідно до довідки КСН «Богданівський» від 08.09.2021р., [PERSON] з 15.10.2020р. проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] зі своєю дочкою. Крім того, відповідно до довідки КСН «Припортовий» від 08.99.2021р., [PERSON] з грудня 2016р. по жовтень 2020р. проживала разом з дочкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі, якщо сторони дійшли згоди з приводу всіх суттєвих умов договору (ст.638 ЦК України). Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності з умовами договору та вимогами Цивільного Кодексу України та інших актів цивільного законодавства. За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (ст. 744 ЦК). Відповідно до ст. 745 ЦК, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу (ст. 748ЦК). Як передбачено ч.ч.1, 2 ст. 749 ЦК, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Відповідно до ст. 755 ЦК, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню (ч.1 ст. 756 ЦК). Статтею 751 ЦК України передбачено, що матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. Верховний Суд неодноразово (постанови: від 24 червня 2021 року у справі №644/1566/19, від 28 березня 2018 року у справі №509/513/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/1226/17-ц та від 06 травня 2020 року у справі № 755/1750/19) звертав увагу на те, що відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач. За результатами розгляду справи, як на думку суду, відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що ним не виконуються умови договору від 16.09.2016р., відповідно і не надані належні, допустимі та переконливі докази в обгрунтування своїх заперечень, незважаючи на те, що саме набувач по договору, яким є відповідач по справі, повинен довести своєчасне та повне виконання умов договору належними доказами. Відсутні докази, що з часу укладання договору, відповідачем перераховувалися на картковий рахунок позивача у банківській установі грошові кошти у визначеному договором розмірі; не доведено, що він готівкою передавав грошові кошти; не підтверджено фактів надання позивачу допомоги дістатися до лікувального закладу (відвідування лікаря чи медпрацівника). Також, на думку суду, факти спільного відпочинку, спільного святкування сімейних подій за участі позивача,- не свідчать про належне виконання відповідачем обов`язків, які визначені договором. Надані відповідачем платіжні документи щодо оплати комунальних послуг за помешканнями за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , - не підтверджують фактів систематичної оплати таких послуг за період з часу укладання договору від 16.09.2016р. та місця проживання позивача. Під час розгляду справи позивач повністю заперечувала проти доводів відповідача про надання їй відповідачем матеріальної допомоги, матеріального утримання та догляду. Крім того, відсутні підстави вважати, що позивачем створювалися перешкоди відповідачу щодо виконання умов договору або, що вона відмовилася від отримання виконання умов договору, незважаючи і на те, що [PERSON] у певні періоди часу проживала із своєю дочкою. Самі по собі звернення відповідача [PERSON] від 24.09.2021р. та від 02.09.2021р. до органів Національної поліції щодо перешкод у його спілкуванні із бабусею та конфлікту із [PERSON] , - не виправдовують поведінку відповідача щодо невиконання ним умов договору, починаючи з дати його укладання. Слід зазначити, що оскільки судом задовольняються позовні вимоги в частині розірвання договору довічного утримання з підстав його невиконання відповідачем [PERSON] , - відчужувач - позивач по справі [PERSON] , набуває право власності на нерухоме майно, яке вона передала. Крім того, при посвідченні договору довічного утримання приватним нотаріусом 16.09.2016р. були внесені відомості до реєстру заборон щодо заборони відчуження нерухомого майна (реєстраційний номер 6927) до припинення чи розірвання даного договору. Одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна (ст. 74 ЗУ «Про нотаріат»). Відповідно до п.п.5.1 п.5 гл. 15 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012р. №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про розірвання договору довічного утримання. Реєстрація права власності на нерухоме майно за відчужувачем (в даному випадку [PERSON] ) після розірвання договору довічного утримання здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на підставі цього судового рішення. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення, враховуючи викладені мотиви прийнятого судового рішення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 908грн. 00коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved