Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

01.10.2021 року до Березівського районного суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: [PERSON] , ФОП [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання заповіту недійсним та визнання заповіту дійсним. Позивач у позовній заяві вказав, що життя [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] на належний їй земельний пай , згідно свідоцтва про право власності на землю серії ІІ-ОД №043141. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Звернувшись до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, позивач отримав відмову, оскільки за життя [PERSON] склала другий заповіт на відповідача [PERSON] . Водночас, дізнався, що [PERSON] перед смертю тяжко хворіла та приймала різні медикаменти, які прямо могли вплинути на її волю. Таким чином, воля заповідача в момент вчинення правочину не відповідала дійсності. За таких обставин, просили визнати недійсним заповіт від 01.10.2020 року складений [PERSON] на користь [PERSON] , який посвідчений прватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №888 та визнати дійсним заповіт від 22.08.2012 року. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01.10.2021 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області [PERSON] 12.10.2021 року суддею Дєтковим О.Я. відкрито провадження по справі та по справі призначено судове засідання. Під час перебування справи у провадженні судді [PERSON], на адресу суду надійшли заява 05.10.2021 року від [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, в якому останній визнав позовні вимоги та вказав, що останній заповіт був написаний матір`ю під дією ліків, що фактично вплинуло на її волевиявлення (а.с.37-39). Також, у матеріалах справи міститься заяви третіх осіб: [PERSON] та [PERSON] про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності (а.с.30-36). Окрім цього, згідно протоколу судового засідання від 11.11.2021 року вбачається, що [PERSON] позов визнав та пояснив: «… мама була під діям лік, і не дуже добре розуміла..» (а.с.48). Ухвалою судді [PERSON] від 11.11.2021 року залучено по справі третіх осіб та витребувано спадкову справу. Разом з цим, відповідно до розпорядження №359 від 13.12.2021 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ вбачається, що вказана справа підлягає повторному розподілу між суддями у зв`язку з відставкою судді [PERSON] На підставі викладеного 13.12.2021 року канцелярією суду проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи та визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. Розгляд справи розпочатий спочатку та ухвалою суду від 05.11.2022 року прийнято до свого провадження. Відповідно до наказу №16-од від 31.08.2022 р про організацією Березівського районного суду Одеської області на час дії карантину ( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 року №641 та відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з 12.03.2020 року до 31.12.2022 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку. Також указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 21.11.2022 року. Ухвалою суду від 14.06.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Розквітівська сільська рада Березівського району Одеської області. про визнання заповіту недійсним та визнання з права власності в порядку спадкування за заповітом. Також залучено до участі у справі Розквітівську сільську раду Березівського району Одеської області у якості третьої особи (а.с.110). Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 19.09.2008 року, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] , останньою було передано в оренду земельну ділянку загально площею 4,22 га строком на 5 років. Проте, враховуючи, що у вересні 2012 року підходив строк закінчення дії договору оренди, [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] з пропозицією викупу земельної ділянки, у зв`язку з тим, що їй потрібно були кошти. Однак, станом на 2012 рік діяв мораторій на проведення договірних відносин щодо земель. Таким чином було прийнято рішення щодо передачі коштів [PERSON] від [PERSON] в розмірі 48.000 гривень. В свою чергу, договір оренди від 19.09.2008 року вважався припиненим, а земельну ділянку вона передає в постійне користування [PERSON] для ведення особистого фермерського господарства. На підставі цього [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] , а саме: заповіла належну їй земельну ділянку. [INFO] [PERSON] померла. Таким чином з 19.09.2008 року по день смерті [PERSON] діяли договірні відносини між ФОП [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] . Жодних претензій матеріального характеру з боку [PERSON] ані до [PERSON] ,ані [PERSON] не надходило. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Позивач в строк звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відповідно до складеного на його ім`я заповіту. Відповідно до листа нотаріуса йому стало відомо, що Заповідачем було складено новий заповіт, який скасував попередній заповіт, Зі спадкової справи було з`ясовано що за життя, а саме 01.10.2020 року [PERSON] склала другий заповіт відповідно до якого заповіла належний їй вище зазначений земельний пай, відповідачу [PERSON] своєму сину. Також стало відомо, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку звернулися позивач та відповідач [PERSON] . Як зазначає позивач, що [PERSON] неодноразово вимагав від своєї матері оформлення саме на нього земельного паю. Так шляхом обману та психічного тиску під діями ліків, її син [PERSON] завіз свою хвору матір до приватного нотаріуса де в його присутності було складено вищевказаний заповіт. Вважають вказаний заповіт недійсним. Водночас, позивач просить також визнати право власності на вищевказану земельну ділянку. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судове засідання позивач або його представник 19.09.2022 року не з`явися. Одночасно, від його представника надійшла заява про слухання справи у його відсутності. На позовних вимогах наполягає та не заперечують проти заочного рішення (а.с.138-150). Відповідач у судові зсідання 23.03.2022 року, 26.05.2022 року, 14.06.2022 року, 08.07.2022 року, 31.08.2022 року та 19.09.2022 року не з`явися. На його адресу направлялися судові повістки (а.с.72-73, 131-132, 139,141) та позивачем направлялась на його адресу позовна заява від 14.06.2022 року (а.с.108). Також виклик в судове засідання здійснювався через оголошення веб сайту Березівського районного суду (а.с.89,118,137.146-147). Однак, останній жодного разу не з`явився та причини неявки не повідомив. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Розквітівська сільська рада Березівського району Одеської областів судові засідання 23.03.2022 року, 26.05.2022 року, 14.06.2022 року, 08.07.2022 року, 31.08.2022 року та 19.09.2022 року також жодного разу не з`явилися. На їх адресу направлялися судові повістки та позовна заява від 14.06.2022 року (а.с.108), конверти яких повернулися з відповідними відмітками. Також ,виклик в судове засідання здійснювався через оголошення веб-сайту Березівського районного суду (а.с.89,118,137.146-147). Водночас, судом направлені запити до Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області та Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області щодо повідомлення третіх осіб про судове засідання. (а.с.122-124). Окрім цього, на електронну адресу Розквітівської сільської ради також надсилались повістки про виклик до суду, про що свідчать довідки (а.с.125,145), проте останні не з`явились та не надали будь-яких клопотань, заяв, тощо. Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у спра\-ві «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Разом з цим, враховуючи, що відповідач [PERSON] достовірно знаючи, що у Березівському районному суді Одеської області перебуває справа щодо визнання заповіту недійсним та у попередньому складі суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності з визнанням позову, фактично жодного разу з листопада 2021 року не з`являвся до суду та не цікавився розглядом справи, а тому, - у зв`язку з оголошенням карантину та введенням воєнного стану на території України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, оскільки подальше перенесення судового розгляду призведе до можливого затягування розгляду справи, - суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ст. 280 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача та третіх осіб, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України : «розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі». Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, відсутність відповідача та третіх осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів». Згідно зі ст. 12 ЦПК України «Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін». Згідно зі ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках». Суд вважає зазначити, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу підставу та предмет позову може визначити виключно позивач. Суд не вправі визначити предмет, підставу (інше) позову також у зв`язку із принципом змагальності цивільного процесу. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка 4,22 га, яка розташована на території Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області, масив № 26 , ділянка [NUMBER] (а.с.8-9). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть актовий запис №401 від 10.11.2020 року (а.с.7). Також, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 22.08.2012 року склала заповіт на ім`я [PERSON] та заповіла вищевказану земельну ділянку. (а.с.15) Судом також встановлено, що 01.10.2020 року [PERSON] склала оспорюваний заповіт (а.с.17), відповідно до якого заповіла належну їй земельну ділянку своєму синові - відповідачу по справі [PERSON] . Статтею 215 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) передбачено: «Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)». Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено: «Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі». Згідно ст. 225 ЦК України встановлено: «правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені». Частиною другою статті 1257 ЦК України встановлено: « За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі» Як зазначає позивач у позовній заяві, що заповіт складений 01.10.2020 року на ім`я [PERSON] , вчинений шляхом оману та під дією ліків. Водночас, відповідачем вказаний факт не спростований, а навпаки згідно заяви [PERSON] від 05.10.2021 року (а.с.37) вказує, що дійсно останній заповіт на його користь був написаний матір`ю під дією ліків, що фактично вплинуло на її волевиявлення в останні дні її життя. Окрім цього, [PERSON] згідно протоколу судового засідання від 11.11.2021 року (під час перебування провадження у судді [PERSON]) вказав, що «мама була під діями лік, і не дуже добре розуміла..». Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом». Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про задоволення вимоги позивача щодо визнання недійсним заповіт від 01.10.2020 року складений [PERSON] на користь [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В та зареєстровано в реєстрі за №888. Щодо вимоги про визнання за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку у розмірі 4,22 га в порядку спадкування за заповітом від 22 серпня 2012 року, то суд вважає зазначити наступне: Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її». Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємця за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємця лише за умови, що він виявив згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємця, а його право. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 04.01.2022 року звернувся до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про спадщину за заповітом від 22 серпня 2012 року, тобто виявив згоду щодо прийняття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Суд також вважає зазначити, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки визнано заповіт від 01.10.2020 року недійсним є порушенням його права власності, що унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин. Таким чином, за умови прийняття позивачем спадщини за заповітом від 12.08.2012 року після смерті [PERSON] , а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку за заповітом. Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved