Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

26 травня 2022 року Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» засобами поштового зв`язку звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення трьох процентів річних в сумі 2461,80 швейцарських франків. Обґрунтовано позов тим, що 07 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11163917000, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 30620 швейцарських франків та зобов`язалася щомісяця його повертати і сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі та в строк, передбачені договором. У забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному договору прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки № 31107P16 від 07 червня 2007 року. У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами виникла прострочена заборгованість за вказаним договором. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 21 липня 2015 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу із повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту від 07 червня 2007 року № 11163917000, яка утворилася станом на 23 квітня 2015 року, у розмірі 661722 грн. 73 коп., з яких: 573513 грн. 56 коп. - заборгованість за кредитом; 67591 грн. 52 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 8772 грн. 09 коп. пеня за прострочення сплати кредиту; 11845 грн. 56 коп. пеня за прострочення сплати процентів. Вказане рішення суду переглянуто Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ та ухвалою від 21 жовтня 2015 року залишено без змін. Станом на 18 травня 2022 року рішення суду залишається не виконаним, заборгованість по кредиту та процентам у сумі 27328,35 швейцарських франків не погашена, а також не сплачена пеня в сумі 20623 грн. 56 коп. Таким чином, позивач відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України має право на стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості по кредиту та процентам, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідачі відзив на позов не подали. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань не подали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі\~частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 07 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (банк) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11163917000, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 30620 швейцарських франків, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит в порядку та на умовах, зазначених у даному договорі, але не пізніше 06 червня 2028 року (а.с. 16-18). У подальшому\~між Акціонерним\~комерційним інноваційним\~банком «Укрсиббанк»\~(банк)\~та [PERSON] (позичальник) було укладено три додаткових угоди до договору про надання споживчого кредиту № 11163917000 від 07 червня 2007 року (а.с. 22-24, 25, 26-29). Також, 07 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (кредитор) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки № 31107Р16, за яким останній взяв на себе зобов`язання відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11163917000 від 07 червня 2007 року, а 03 лютого 2011 року договір про внесення змін № 1 до договору поруки (а.с. 30, 31). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2015 року зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними - задоволено. Визнати недійсними: а) Договір про надання споживчого кредиту від № 11163917000 від 07.06.2007, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і [PERSON] , а також Додаткову угоду № 11163917000/1 від 13.02.2009 та Додаткову угоду № 2 від 22.07.2010 до Договору про надання споживчого кредиту від № 11163917000; б) Іпотечний договір № 31107Z14 від 07.06.2007, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і [PERSON] . У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 21 липня 2015 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2015 року - скасовано. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу - задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту № 11163917000 від 07 червня 2007 року в розмірі 661722 (шістсот шістдесят одна тисяча сімсот двадцять дві) гривень 73 коп., з яких 573513 (п`ятсот сімдесят три тисячі п`ятсот тринадцять) гривень 56 коп. - кредитна заборгованість; 67591 (шістдесят сім і тисяч п`ятсот дев`яносто одна) гривня 52 коп. - кредитна заборгованість по процентам; 8772 (вісім тисяч сімсот сімдесят дві) гривень 09 коп. - пеня за прострочення сплати по кредиту; 11845 (одинадцять тисяч вісімсот сорок п`ять) гривні 56 коп. - пеня за прострочення сплати процентів. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] , [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними - відмовлено. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року касаційну скаргу [PERSON] , [PERSON] - відхилено. Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 21 липня 2015 року - залишено без змін (а.с. 35-37). Позивач зазначив, що станом на 18 травня 2022 року вказане рішення суду не виконано, заборгованість відповідачами в сумі 27328,35 швейцарських франків не погашена. Доказів, які б спростовували вказані обставини, відповідачами суду надано не було. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу\~України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі\~порушення боржником\~зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу\~України боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, три проценти річних від простроченої суми за період з 20 травня 2019 року до 23 лютого 2022 року складає 2461,80 швейцарських франків. За вказаних обставин, оскільки рішення суду не виконано, а тому позивач має право на стягнення з відповідачів 3% річних, як це передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved