Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт припинення трудових відносин з [INFO], у зв`язку зі смертю фізичної особи-підприємця [PERSON] , які виникли та існували на підставі трудового договору між працівником і фізичною особою-підприємцем, а саме між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи подану заяву, покликається на те, що 03 лютого 2017 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено безстроковий трудовий договір. Заявницю було прийнято на роботу на посаду продавця непродовольчих товарів. Даний факт підтверджується записом внесеним до трудової книжки.[INFO] [PERSON] помер. У зв`язку зі смертю фізичної особи-підприємця ФОП [PERSON] , достроково припинилися трудові відносини за вказаним трудовим договором між заявником та роботодавцем. Вказує, що у зв`язку із смертю роботодавця та неможливістю передачі його обов`язків роботодавця спадкоємцям (правонаступникам), не має можливості оформити припинення трудового договору у зв`язку із смертю роботодавця та отримати трудову книжку із записами, які б підтверджували припинення останнього виду зайнятості (місця, періоду роботи та трудового стажу), чим позбавлена можливості підтвердити свій справжній трудовий стаж та реалізувати своє законне право на соціальний захист реєстрації як безробітної у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудовій міграції; отримання правового статусу безробітної та отримання соціальних виплат від держави у виді допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». Просить заяву задовольнити про встановлення факту припинення трудових відносин між працівником та роботодавцем, у зв`язку зі смертю останнього. Ухвалою суду від 14 липня 2022 року відкрито провадження у справі. 25 серпня 2022 року представником заінтересованої особи подано до суду відзив, відповідно до якого Львівський міський центр зайнятості не заперечує щодо встановлення факту припинення трудових відносин між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] у, у зв`язку зі смертю останнього [INFO] . Представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана заяву є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2017 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено безстроковий трудовий договір. Відповідно до записів трудової книжки [PERSON] , наказом №1 від 03.02.2017 [PERSON] прийнято на роботу на посаду продавця непродовольчих товарів. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Департаментом міської агломерації Львівської міської ради. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 7 вказаної вище Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Факт того, що трудові правовідносини між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] фактично були, підтверджуються трудовою книжкою [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Частиною 4 ст.25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Отже, з моменту смерті фізичної особи-підприємця припиняються і трудові відносини з працівником. Положеннями п.8-1 ст.36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є, зокрема смерть роботодавця - фізичної особи або набрання законної сили рішенням суду про визнання такої фізичної особи безвісно відсутньою чи про оголошення її померлою. Тобто, механізм припинення трудового договору у разі смерті роботодавця фізичної особи-підприємця на теперішній час визначений чинним законодавством. Встановлення в судовому порядку факту припинення трудових відносин має юридичне значення для заявника, оскільки дозволить використати його право на працю та стати на облік в центр зайнятості. Іншої можливості встановити вказаний факт заявник не має. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заявник позбавлений можливості зареєструвати у встановленому законом порядку припинення своїх трудових відносин з роботодавцем у зв`язку із смертю останнього, а неприйняття по суті рішення у цій справі може вплинути на права заявника, тому з метою захисту його прав, суд дійшов висновків про необхідність задоволення заяви. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved