Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Гончарук Роман Олексійович до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.05.2021 [PERSON] звернулася до Погребищенського районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Заочним рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 08.09.2021 у справі №143/522/21 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного суду від 17.11.2021 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, заочне рішення Погребищенського районного суду від 08.09.2021 скасовано, а позов [PERSON] задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 60000 грн. та судові витрати. При ухваленні вищезазначеної постанови Вінницьким апеляційним судом встановлено, що між позивачкою та відповідачкою 12.04.2021 укладено договір позики в розмірі 60000 грн. Також судом встановлено, що договір позики від 12.04.2021 не містить точної дати повернення коштів, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення п.2 ч.1 ст.1049 ЦК України. Для примусового виконання постанови Вінницького апеляційного суду відкрито два виконавчих провадження: від 17.12.2021 №67879414 та від 13.04.2022 №68783200. Оскільки [PERSON] прострочила виконання грошового зобов`язання, просить стягнути 3% річних від простроченої суми в розмірі 868 грн. та інфляційні нарахування за весь час прострочення в розмірі 1818 грн. Ухвалою Погребищенського районного суду від 28.04.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивачки адвокат Гончарук Р. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 49-50, 53-54), про причини неявки суду не повідомила. Відзив не подала. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 25.05.2021 [PERSON] звернулася до Погребищенського районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (а. с. 14-17). Заочним рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 08.09.2021 у справі №143/522/21 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного суду від 17.11.2021 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, заочне рішення Погребищенського районного суду від 08.09.2021 скасовано, а позов [PERSON] задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу розмірі 60000 грн. та судові витрати (а. с. 19-25). При ухваленні вищезазначеної постанови Вінницьким апеляційним судом встановлено, що між позивачкою та відповідачкою 12.04.2021 укладено договір позики в розмірі 60000 грн. Також судом встановлено, що договір позики від 12.04.2021 не містить точної дати повернення коштів, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення п.2 ч.1 ст.1049 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з відомостями Автоматичної системи виконавчого провадження, для примусового виконання постанови Вінницького апеляційного суду відкрито два виконавчих провадження: від 17.12.2021 №67879414 та від 13.04.2022 №68783200 (а. с. 18). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки\~стаття 625 ЦК України\~розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц. Таким чином, оскільки [PERSON] звернулася до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики 25.05.2021, то відповідно прострочення виконання зобов`язання відповідачкою почалося 26.05.2021. Останнім днем цього строку є 17.11.2021, тобто день ухвалення остаточного рішення у справі. Таким чином прострочення складає 176 днів. 3% річних = 60000 грн. * 176 днів * 3 / 100 / 365 дів = 868 грн. Сукупний індекс інфляції = 100,20% (індекс інфляції за червень 2021 року) * 100,10% (індекс інфляції за липень 2021) * 99,80% (індекс інфляції за серпень 2021 року) * 101,20% (індекс інфляції за вересень 2021 року) * 100,9% (індекс інфляції за жовтень 2021 року) * 100,80% (індекс інфляції за листопад 2021 року) = 103,030%. Інфляційні нарахування = 60000 грн. * 103,030% / 100% - 60000 грн. = 1818 грн. Оскільки відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання за договором позики від 12.04.2021, то з метою захисту прав позивачки, з [PERSON] на її користь необхідно стягнути 3% річних від простроченої суми в розмірі 868 грн. та інфляційні нарахування за весь час прострочення в розмірі 1818 грн. в примусовому порядку. Крім цього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40грн. На підставі ст. ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved