Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), [PERSON] , Державного підприємства «Сетам», за участі третіх осіб: Приватного нотаріуса Барбуляк Христини Миколаївни, [PERSON] , [PERSON] , Дочірнього підприємства «Оріон-Буд» Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон-Експорт», в якому просить визнати недійсними електронні торги, проведені Державним підприємством «Сетам» 24 грудня 2020 року, щодо реалізації автостоянки [NUMBER], площею 14 кв.м, що розташована за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер лота 456513, оформлені протоколом 518486, а також витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] у власність [PERSON] , автостоянку № [NUMBER] , площею 14 кв.м, за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2293001446101. Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на те, що 02 квітня 2012 року, за довогором купівлі-продажу, укладеним з ДП «Оріон-Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон-Експорт», придбала у власність автостоянку № [NUMBER] , площею 14 кв.м, що розташована за адресою [ADDRESS] . У червні 2020 позивачу стало відомо про те, що Франківським ВДВС в рамках ВП №59459804, де боржником було ДП «Оріон-Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон-Експорт», накладено арешт на належне їй майно, а саме: автостоянку № [NUMBER] , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 24 грудня 2020 Франківський ВДВС реалізував належне позивачу майно, шляхом продажу на електронних торгах з використанням платформи СЕТАМ. Відповідно до Протоколу № 518486 проведення електронних торгів, належне позивачеві майно придбала гр. [PERSON] за ціною 185 396,00 грн. Позивач вказує, що реалізація арештованого майна була здійснена з порушенням норм чинного на той час законодавства, оскільки державний виконавець під час передачі на реалізацію конфіскованого майна боржника ДП «Оріон Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон Експорт» не встановив, кому належить спірне майно на праві власності, проігнорував надані позивачем документи, внаслідок чого на електронних торгах було реалізовано майно, яке не належало боржнику. З огляду на викладене, на електронних торгах реалізоване майно, що належало позивачеві, яка не мала жодного відношення до особи боржника, майно якого реалізовувалося на цих торгах, водночас реалізація автостоянки [NUMBER] з електронних торгів, перешкоджає законному власнику [PERSON] вільно володіти та розпоряджатись належним їй майном, а тому просить визнати електронні торги недійсними в судовому порядку. Також, оскільки вказане майно вибуло з власності позивача поза її волею, просить, на підставі 388 ЦК України витребувати майно від добросовісного набувача. Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року забезпечено позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: автостоянку № [NUMBER] , площею 14 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2293001446101, право власності на яке зареєстровано за [PERSON] . Застосовано зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача [PERSON] протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову внести на депозитний рахунок Франківського районного суду м. Львова грошові кошти у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень ( одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області IBAN: UA 598201720355219002000000757, банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, ЄДРПОУ 26306742), про що протягом трьох днів повідомити суд шляхом надання відповідних документів. Ухвалою суду від 05 травня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Представник Державного підприємства «Сетам» подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого Державним підприємством «Сетам» в межах виконавчого провадження №59459804 було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна за лотом № 456513 Автостоянка [NUMBER], пл. 14,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Торги проведені на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. Відповідно до інформації у заявці, боржником у виконавчому провадженні № 59459804 є дочірнє підприємство «Оріон-Буд» ТзОВ ТД «Оріон-Експорт» (вул. Водогінна, 2 м. Львів, код ЄДРПОУ 32568582). Для підтвердження факту належності арештованого майна на праві власності саме боржнику - ДП «Оріон-Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон-Експорт», державним виконавцем долучено до заявки інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна та щодо об`єкта нерухомого майна.Інформаційну довідку було сформовано державним виконавцем 02.12.2020, тобто під час формування заявки на реалізацію арештованого майна. Відповідно до інформаційної довідки, автостоянка [NUMBER], пл. 14,0 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності дочірньому підприємству ДП «Оріон-Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон-Експорт», на підставі свідоцтва про право власності від 01.10.2010, виданого відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 01Л 0.2010 № 1751-НЖ-Ф. У свою чергу, позивачем, до січня 2017 року, так і не було здійснено дій щодо реєстрації права власності на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.2012. Станом на дату передачі державним виконавцем майна на реалізацію до державного підприємства «СЕТАМ», та відповідно до актуальної на момент передачі майна на реалізацію інформації з державного реєстру прав, право власності на Автостоянку [NUMBER], пл. 14,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . належало ДП «Оріон-Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон-Експорт». За наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник Франківського ВДВС в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Правом на подачу до суду відзиву не скористався. Суд постановив розгляд справи проводити на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Представник Відповідачки [PERSON] подав заяву про здійснення розгляду справи за відсутності представника відповідачки [PERSON] та в прийнятті судового рішення покликається на розсуд суду. Приватний нотаріус Барбуляк Христина Миколаївна подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов підтримав та просив задовольнити. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. За змістом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст. 655, ч. 1 ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Судом встановлено, що 02 квітня 2012 року [PERSON] уклала з ДП «Оріон Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон Експорт», код ЄДРПОУ 32568582, договір купівлі продажу автостоянки [NUMBER], яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрковою Ю.А. та зареєстрований у державному реєстрі правочинів за № 4944705. 02 квітня 2012 року між [PERSON] та ДП «Оріон Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон Експорт» укладено Акт приймання передачі автостоянки [NUMBER]. Постановою державного виконавця Франківського ВДВСвід 05.06.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 59459804, щодо примусового виконання виконавчого листа №465//7982/14-П виданого Франківським судом м. Львова 03.01.2017, про стягнення з ДП «Оріон Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон Експорт» на користь [PERSON] 100 000 грн. моральної шкоди. Відповідно до листа Франківського ВДВС від 09.07.2020, згідно з матеріалами АСВП за боржником ДП «Оріон Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон Експорт» зареєстроване нерухоме майно, а саме : автостоянка [NUMBER], яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Згідно копій правовстановлюючих документів автостоянка [NUMBER] належить ДП «Оріон Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон Експорт» на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта 31808707). Крім цього, в межах ВП № 59459804 накладено арешт на автостоянку № [NUMBER] , яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] . 24 грудня 2020 року Франківським ВДВС в межах виконавчого провадження було реалізовано майно, шляхом продажу на електронних торгах з використанням платформи СЕТАМ. Відповідно до Протоколу № 518486 проведення електронних торгів, автостоянку [NUMBER], яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] , придбала гр. [PERSON] за ціною 185 396,00 грн. 17 лютого 2021 року, приватним нотаріусом Барбуляк Х.М. зареєстровано право власності на автостоянку за [PERSON] , що підтверджується Інформаційним витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд враховує, що предметом спірного договору купівлі-продажу є нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 181, ч. ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. За правилами ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 2 ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» задекларовано засади державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, до яких віднесено, зокрема, обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав (п. 2); одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном та державної реєстрації прав (п. 2-1). За термінологією, визначеною в п. 1 ч. 1 ст. 2 цього Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188цс20) міститься висновок про те, що до 01 січня 2013 року право власності у набувача нерухомого майна за договором купівлі-продажу виникало за правилами частини четвертої статті 334 ЦК України - з моменту державної реєстрації такого договору як правочину. Відтак особа, яка до 01 січня 2013 року придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору купівлі-продажу незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності. Велика Палата Верховного Суду встановила, що особа, яка здійснила державну реєстрацію правочину відповідно до норм статей 334, 657 ЦК України, набула титул власника майна. У свою чергу необхідність реєстрації права на нерухоме майно (на момент виникнення спірних правовідносин - до 01 січня 2013 року) не впливала на виникнення в покупця нерухомості прав власника на це майно. Таким чином, після державної реєстрації договору купівлі-продажу, 02 квітня 2012 року, у [PERSON] виникло право власності на автостоянку [NUMBER], яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно із частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України) можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (частина четверта статті 656 ЦК України). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу). Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17. Відтак, враховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмеженооборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Умови і порядок проведення електронних торгів визначено Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції Україні від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок). Відповідно до Порядку організатор торгів здійснює внесення до системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані зокрема, найменування майна; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6-10 розділу 111 цього Порядку); місцезнаходження майна; відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса). За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець)( пункту 4 розділу II Порядку). В той час, як встановлено судом, державний виконавець під час передачі на реалізацію конфіскованого майна боржника ДП «Оріон Буд» ТзОВ «Торговий дім «Оріон Експорт» належним чином не встановив, кому належить спірне майно на праві власності, внаслідок чого на електронних торгах було реалізовано майно, яке не належало боржнику. Отже, судом встановлено порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Оцінивши докази по справі в сукупності, суд вважає що доводи позивача знайшли своє відображення в ході розгляду справи, позовні вимоги є обґрунтованими та документально підтвердженими, відтак, вимога позивача про визнання недійсними електронних торгів є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Й однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (п.3 ч.1 ст.388 ЦК). За таких обставин, суд, встановивши відсутність дійсного волевиявлення позивача на відчуження автостоянки, доходить висновків, що порушене право позивача необхідно відновити шляхом витребування майна власником від добросовісного набувача. Отже, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. З врахуванням вимог п.4 ч.3 ст.141 ЦПК України, враховуючи ту обставину, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача - Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), суд вважає за необхідне покласти судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3215,96 грн. (908,00 грн.+1853,96 грн.+454,00 грн.). на відповідача - Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів).

Outcome: approved