Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Позивач Чернівецький обласний центр зайнятості, від імені якого діє Заставнівська районна філія Чернівецького обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої суми виплаченого забезпечення. В обґрунтуванні вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] 26.02.2021 року звернувся до Заставнівської районної філії Чернівецького обласного центру зайнятості з питанням надання допомоги в працевлашутанні і йому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. [PERSON] було ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття. За час перебування на обліку у центрі зайнятості [PERSON] отримував матеріальне забезпечення допомогу по безробіттю з 16 липня 2021 року по 03 листопада 2021 року в сумі 8756,24 грн. 10.11.2021 року під час перегляду пам`ятки про працевлаштування у період статусу безробітного виявлено, що перебуваючи на обліку в Заставнівській районній філії Чернівецького ОЦЗ та отримуючи виплату по безробіттю, [PERSON] перебував у трудових відносинах в ТОВ «ВАДДЕРОУД» - 41731242. В результаті неповідомлення відповідачем спеціалістів Заставнівської районної філії Чернівецького обласного центру зайнятості про те, що він перебував у трудових відносинах з 16.07.2021 року по 03.01.2022 року він набув статусу безробітного та незаконно отримав матеріальне забезпечення в сумі 8756,24 грн., оскільки належав до зайнятого населення. В добровільному порядку відповідач відмовився повернути незаконно отримані кошти, в зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду . В підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримала. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовму засіданні позовну заяву визнав. У відповідності до вимог ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 26.02.2021 року [PERSON] звернувся до Заставнівської районної філії Чернівецького обласного центру зайнятості з питанням надання допомоги в працевлашутанні (а.с.11). У заяві про надання статусу безробітного [PERSON] підтвердив, що не відноситься до зайнятого населення та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Відповідач був ознайомлений з правами та обов`язками безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та відомостей. Встановлено, що врезультаті неповідомлення відповідачем спеціалістів Заставнівської районної філії Чернівецького обласного центру зайнятості про те, що він перебував у трудових відносинах з 16.07.2021 року по 03.01.2022 року набув статусу безробітного та незаконно отримав матеріальне забезпечення в сумі 8756,24 грн., оскільки належав до зайнятого населення. \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.1 ст.\~45\~ЗУ «Про\~зайнятість населення» визначено, що реєстрація безробітного на територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Крім того, абзацом 4 підпункту 1 пункту 37 Порядку реєстрації перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою КМУ від 20.03.2013 року № 198(норма діяла на момент правовідносин) передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Згідно до ч.2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.4 ст.38\~ЗУ «Про\~загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» встановлено, що «строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених Законами та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших випадків заборгованості перед Фондом не застосовується». 10.05.2022 року відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення було надіслано повідомлення про повернення суми 8756,24 гривень за вих. №497/2404.002-22 в якому запропоновано добровільно повернути кошти. Однак в добровільному порядку відповідач відмовився повернути незаконно отримані кошти. У відповідності до п. 1 ч. 1ст.43 Закону України "Про зайнятість населення", статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Частиною 2 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч. 3ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення"). Згідно п.п. 1, 9 ч. 1статті 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: зайнятості особи; встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Як визначено абз. 5 ч. 1ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати відповідно до Закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч. 3ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"). Отже, неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною, свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до ч. 3 ст.\~36\~Закону України\~"Про\~загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття\~" є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Відповідні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 545/164/17-ц. Враховуючи наведене, добросовісність безробітного полягає у своєчасному повідомленні відповідного центру зайнятості про втрату ним права на отримання допомоги по безробіттю. Частиною 1 ст. 1212 ЦК Українипередбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Абзацом 1 п. 6 Порядку розслідування страхових випадків обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільнимНаказом Міністерства праці та соціальної політики України і Державної податкової адміністрації України № 60/62 від 13.02.2009 року, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку (абз. 3 п. 6 Порядку). Системний аналіз вищевказаних норм свідчить, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, при цьому підставою для стягнення з відповідача суми виплаченого забезпечення є встановлення умисного невиконання обов`язків та зловживання ними застрахованою особою. Суд відмічає, що в поданій заяві про надання статусу безробітного від 26.02.2021 року, відповідач зазначив, що не відноситься до зайнятого населення та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, а також останній ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначеніЗ аконами України "Про зайнятість населення", «;Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Суд констатує, що не подання відповідачем відомостей про його перебування у трудових відносинах з ТзОВ «ВАЛДЕРОУД»- 41731242 є обставиною, що впливає на умови виплати йому допомоги по безробіттю, тому неповідомлення ним про виникнення таких обставин свідчить про невиконання ним своїх обов`язків. Суд не встановив обставин передбаченихст.\~1215\~ЦК України щодо можливості неповернення відповідачем безпідставно набутої допомоги через недобросовісність з її боку. Відтак, суд вважає, що відповідач допустив умисне невиконання обов`язків та зловживання ними, тому в його діях є ознаки недобросовісності, які допускають повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постановах від 06 жовтня 2021 року по справі № 754/17336/19 та від 15 квітня 2020 року по справі 756/16673/17. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно дост. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2481,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved