Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, у вигляді 34/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що в [ADDRESS] Мужилівського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області, яке належало її батькові - [PERSON] . В судовому засіданні позивач змінені позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позові та просить задовольнити. Крім того, додала, що її батькам, брату [PERSON] та їй, належало по ј частці вищевказаного нерухомого майна. Вона постійно проживала у даному житловому будинку аж до дня смерті спадкодавця та проживає у ньому на даний час. Відповідач [PERSON] не претендує на зазначене спадкове майно. Інших спадкоємців, окрім неї, немає. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомила. Відповідачем відзиву на позов не подано. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частинами 1, 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач народилась [INFO] в сім`ї: батька - [PERSON] та матері - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 вересня 1969 року. Рідний брат позивачки - [PERSON] народився [INFO] в сім`ї: батька - [PERSON] та матері - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 березня 1961 року. 25 травня 1991 року позивач одружилась із [PERSON] у зв`язку з чим змінила прізвище із дошлюбного [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25 травня 1991 року. Встановлено, що позивачці, її батькам та рідному брату [PERSON] належало по ј (25/100) частці житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що в [ADDRESS] однойменного старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області, що вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 07 травня 1990 року виданого на підставі рішення виконкому Бережанської районної ради №73 від 20 березня 1990 року "Про оформлення права власності на жилі будинки" та копії погосподарської книги. Мати позивачки - [PERSON] померла [INFO] , що видно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 січня 1990 року. Після смерті [PERSON] спадщину у вигляді ј частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель прийняв батько позивачки - спадкодавець [PERSON] , що вбачається із матеріалів справи та підтверджено позивачкою в судовому засіданні, при цьому йому стало належати 2/4 частки вказаного нерухомого майна, тобто 50/100. Згідно нотаріально посвідченого договору дарування від 18 травня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №685, [PERSON] подарував [PERSON] 32/100 частини житлового будинку, що в [ADDRESS] . На час розгляду справи позивачці належить ј (25/100) частка житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та 32/100 частки даного нерухомого майна (згідно вищезазначеного договору дарування), тобто всього 57/100 частки. [PERSON] 20 квітня 2010 року в Білокриницькій сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області склав заповіт, розпорядженням якого все належне йому майно заповів позивачу. Вказаний заповіт зареєстровано в реєстрі за №8 та на день смерті спадкодавця не змінювався і не скасовувався. Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 жовтня 2013 року. Після смерті спадкодавця його рідний син та брат позивачки - [PERSON] не подавав заяву про прийняття спадщини, при цьому як видно із нотаріально посвідченої заяви останнього, від прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , відмовився. Рідний брат позивачки - [PERSON] , якому належала ј частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що в [ADDRESS] , помер [INFO] , що видно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 грудня 2021 року. Встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті свого батька, що виразилось у постійному проживанні разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї, а також у своєчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що стверджується довідкою Білокриницького старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області за вих.№119 від 17 травня 2021 року та нотаріально посвідченою заявою про прийняття спадщини від 15 січня 2014 року, зареєстрованою в реєстрі за №2. Позивач зверталася до нотаріуса із питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька, однак в цьому їй було відмовлено, у зв`язку із тим, що у правовстановлюючих документах на спадкове майно, не визначено частки власників будинку, що підтверджується письмовою відмовою завідувача Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№223/01-16 від 22 квітня 2021 року. Виходячи із змісту позовних вимог, а також й того, що після смерті [PERSON] залишилось не успадкованим 18/100 частки вищевказаного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, а тому позовні вимоги [PERSON] , слід задовольнити частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача в межах нею понесених. На підставі наведеного,

Outcome: partial