Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

15.03.2022р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. №3-8). Ухвалою судді Ткаченко Н.В.\~від\~15.04.2022р. було відкрито провадження та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№52). \~ \~ \~ \~На адресу відповідача надсилалися позовна заява та ухвала про відкриття провадження по справі, втім, до суду станом на 01.06.2022р. повернувся конверт з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. №56). \~ \~ \~ \~З огляду на те, що до суду повернулися не врученими документи, які були надіслані відповідачу, ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.06.2022р. здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. №57). В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилався на\~те,\~що йому\~на праві\~власності належить\~автомобіль марки\~«Gelly\~MK»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] .\~05.11.2021р.\~з вини\~відповідача сталася\~дорожньо-транспортна\~пригода,\~внаслідок якої\~ було\~пошкоджено автомобіль\~позивача.\~За згодою\~сторін ця\~дорожньо-транспортна\~пригода була\~оформлена за\~допомогою Повідомлення\~про дорожньо-транспортну\~пригоду (Європротокол),\~відповідно до\~якого водій\~ [PERSON] \~визнав себе\~винним у\~ДТП.\~Автомобіль відповідача\~ марки\~«Toyota\~Prado»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~був застрахований\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ (поліс\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів)\~в АТ\~«Страхова компанія\~«ІНГО»,\~яка виплатила\~страхове відшкодування\~у розмірі\~47\~400\~грн.\~Згідно висновку\~№8830\~про оцінку\~автомобіля марки\~«Gelly\~MK»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] .,\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ від\~25.11.2021р.,\~розмір \~завданого матеріального\~ збитку\~з \~урахуванням \~зносу становить\~58\~523,71\~грн.,\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ а\~вартість відновлювального\~ремонту без\~урахування зносу\~складає 70\~995,84\~грн.\~Витрати за\~послуги експерта\~склали 4\~000\~грн.\~При цьому,\~реальні збитки\~(витрати)\~позивача по\~ремонту автомобіля\~«Geely\~MK»\~р/н\~ [NUMBER] \~склали 89\~395\~грн.,\~що підтверджується\~відповідними письмовими\~документами із\~СТО,\~а саме:\~актом виконаних\~робіт №ТА-0000000012/2021\~від 23.12.2021р.,\~товарним чеком\~про оплату\~№ТА-0000000012\~від 21.11.2021р.\~на суму\~49\~675\~грн.\~та товарним\~чеком про\~оплату №ТА-0000000021\~від 23.12.2021р.\~на суму\~39\~720\~ грн.,\~замовленням-нарядом\~№ТА-0000000012\~від 21.11.2021р. У зв`язку\~із тим,\~що згідно\~Розпорядження Нацкомфінпослуг\~від 29.12.2015р.\~№3471,\~ліміт \~відповідальності по\~Європротоколу за\~шкоду заподіяну\~майну потерпілого\~складає 50\~000\~грн.,\~то сума\~виплати страхового\~відшкодування обмежена\~даним \~лімітом і\~становить:\~50\~000\~грн.\~ 2\~600\~грн.\~(франшиза)\~=\~47\~400\~грн. 08.12.2021р.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ АТ\~«Страхова компанія\~«ІНГО» здійснила\~ виплату\~ страхового\~відшкодування \~за пошкоджений\~автомобіль «Geely\~MK»\~р/н\~ [NUMBER] у\~розмірі 43\~990,19\~грн.\~та 13.01.2022р.\~у розмірі\~3\~409,81\~грн.,\~що загалом\~становить 47\~400\~ грн.\~Таким чином,\~страхова компанія\~повністю виконала\~свої зобов`язання\~за полісом\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~№ 206217902,\~щодо виплати\~страхового відшкодування. Різниця між розміром страхового відшкодування та реальною оцінкою вартості ремонту автомобіля складає 89\~395 грн. (вартість ремонту) 47\~400 грн. (страхова виплата) = 41\~995 грн. Отже, посилаючись на ст.ст.16, 1166 ЦК України, позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 41\~995 грн., а також судові витрати по справі, які складаються із оплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп., витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5\~000 грн. та 500 грн. за кожне судове засідання, витрат за послуги експерта по складанню експертного дослідження у розмірі 4\~000 грн. (а.с. №3-8). \~ \~ \~ \~13.07.2022р. до суду від представника відповідача адвоката Климась Ю.І. (діє на підставі ордера серії АЕ №1142754 від 11.07.2022р. а.с. №64) в порядку ст. 178 ЦПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на їх безпідставність та не обґрунтованість. Так, 05.11.2021р. у м. Дніпрі на центральному мосту, за участю автомобілів «Geely MK» р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Toyota Prado» р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується документами, складеними на місці ДТП, а саме Повідомленням про ДТП (Європротокол), в результаті чого настала цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] . Таким чином, учасники ДТП скористалися своїм правом і оформили дане ДТП шляхом складання Європротоколу. Отже, у даному випадку, обидва учасника ДТП при оформленні Європротоколу були згодні із умовами, які передбачали виплату компенсації (страхову виплату), відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2015р. №3471, тобто у сумі, яка не перевищує 50\~000 грн. Крім того, винність у вчиненні ДТП саме відповідача на теперішній час у встановленому законом порядку не встановлена, а саме відсутні будь-яка постанова органів поліції, рішення суду про притягнення [PERSON] до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та вчинення, як наслідок, вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Саме тому, на теперішній час відсутні будь які підстави стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП саме з вини [PERSON] . Також, зауважив, що серед документів, наданих СТО, відсутнє будь-яке підтвердження того факту, що вказані суми були сплачені позивачем на адресу ФОП [PERSON] , тому не можна стверджувати, що саме позивач поніс вказані витрати. Крім того, вказана вартість запчастин, яка визначена у вказаних документах, нічим не підтверджується, тобто незрозуміло, де саме та за якими цінами вказані запчастини були придбані ФОП [PERSON] для ремонту даного автомобіля. Звертав увагу суду, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 05.11.2021р., що підтверджується складеним Європротоколом та іншими матеріалами, тоді як висновок №8830 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ проведено та складено 25.11.2021р., та без участі відповідача. Тобто, часова різниця між ДТП та дослідженням пошкодженого автомобіля складає 20 діб, що дає підстави вважати, що за цей час автомобіль міг отримати додаткові пошкодження, за вчинення яких відсутні підстави стягнення матеріальної шкоди саме з відповідача [PERSON] . На підставі викладеного, просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимогах щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у сумі 41 995 грн., завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також судових витрат, що складаються із оплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп., витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5\~000 грн. та 500 грн. за кожне судове засідання, витрат за послуги експерта по складанню експертного дослідження у розмірі 4\~000 грн. (а.с. №65-69). 25.07.2022р. до суду від представника позивача адвоката Константинова Р.Д. (діє на підставі ордеру серії АЕ №1128911 від 21.02.2022р. а.с. №48) в порядку ст. 179 ЦПК України надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що позиція відповідача є хибною та необґрунтованою, а пред`явлені позовні вимоги позивача до відповідача, як особи відповідальної за завданий збиток, є цілком та повністю законними, обґрунтованими і правомірними, які підтверджені належними і допустимими доказами, а тому вважає, що позов підлягає задоволенню повністю (а.с. №83-84). 26.09.2022р. до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без позивача та його представника, в якій представник також позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував (а.с. №85). Також, 26.09.2022р. до суду від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності та без фіксації судового процесу, в якій також зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, вважає, що необхідність надання заперечень на відповідь на відзив відсутня (а.с. №86). За вищезазначеного у відповідності до ст. 223 та ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи 26.09.2022р. відбувався за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення у справі заочного рішення, як про це зазначав представник позивача в заяві до суду (а.с. № 85), немає, оскільки відсутня сукупність умов для заочного розгляду справи, яка передбачена с.1 ст. 280 ЦПК України (в нашому випадку, у справі наявний відзив на позов, якому буде дана належна оцінка поряд з іншими доказами у справі). Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач є\~ власником\~транспортного засобу\~марка марки\~«Gelly\~MK»,\~2013р.\~випуску,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~що підтверджується\~ копією\~свідоцтва про\~реєстрацію транспортного\~засобу [NUMBER] \~(а.с.\~№11). 05.11.2021р. у м. Дніпрі на центральному мосту за участю автомобілів «Geely MK» р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Toyota Prado», р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до вимог п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водив цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Як вбачається з Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складеного сторонами, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу транспортний засіб «Geely MK» р/н [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. При цьому водієм [PERSON] було письмово зазначено про визнання ним своєї провини (а.с №13). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «Страхова компанія «ІНГО» за полісом цивільно-правової відповідальності № 206217902. З метою отримання страхового відшкодування, за пошкоджений у ДТП автомобіль «Geely MK» р/н [NUMBER] , позивач [PERSON] 08.11.2021р. звернувся до АТ «Страхова компанія «ІНГО». Відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2015р. №3471 ліміт відповідальності страховика в разі страхового відшкодування за Європротоколом складає 50\~000 грн. 08.12.2021р. АТ «Страхова компанія «ІНГО» здійснила виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Geely MK», р/н [NUMBER] , у розмірі 43 990,19 грн. та 13.01.2022р. у розмірі 3 409,81 грн., що загалом становить 47\~400 грн. (а.с. №16-17). Таким чином, страхова компанія повністю виконала свої зобов`язання за полісом № 206217902, щодо виплати страхового відшкодування. Згідно з висновком експерта №8830 від 25.11.2021р. про оцінку автомобіля марки «Gelly MK», реєстраційний номер [NUMBER] . розмір завданого матеріального збитку з урахуванням зносу становить 58 523,71 грн., а вартість відновлювального ремонту без урахування зносу - 70 995,84 грн. (а.с. №19-22). Витрати за послуги експерта склали 4 000 грн. (а.с. №36). При цьому, фактично понесені позивачем збитки по ремонту автомобіля «Geely MK», р/н [NUMBER] , склали 89\~395 грн., що підтверджується відповідними письмовими документами із СТО, а саме: актом виконаних робіт №ТА-0000000012/2021 від 23.12.2021р., товарним чеком про оплату №ТА-0000000012 від 21.11.2021р. на суму 49 675 грн. та товарним чеком про оплату №ТА-0000000021 від 23.12.2021р. на суму 39 720 грн., замовленням-нарядом №ТА-0000000012 від 21.11.2021р. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснено в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Згідно з пункту 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. Таким чином, суд вважає доведеним, що внаслідок винних дій відповідача автомобіль позивача за зазнав пошкоджень, чим позивачу завдано майнову шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі, що відповідає різниці між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням. При цьому, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на той факт, що винність відповідача у вчиненні ДТП у встановленому законом порядку не встановлена, оскільки відсутні постанова органів поліції, рішення суду про притягнення останнього до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та вчинення, як наслідок, вказаної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки підтвердженням настання відповідальності відповідача в даному ДТП є саме складений учасниками пригоди Європротокол, із якого вбачається, що ДТП сталася саме із вини водія автомобіля «Toyota Prado» р/н [NUMBER] [PERSON] , який рухаючись по Центральному мосту у м. Дніпрі, не дотримався безпечної дистанції та в`їхав у задню частину автомобіля «Geely MK», р/н [NUMBER] , чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, а саме: «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу». Крім того,\~суд зауважує\~на тому, що АТ «Страхова компанія «ІНГО» було встановлено, що в даній ДТП винуватцем є саме відповідач, а тому і настала його цивільно-правова відповідальність, в результаті чого страховою компанією і було сплачено на користь позивача страхове відшкодування. Суд також відхиляє заперечення представника відповідача, які стосується того, що у разі оформлення документів про дорожньо-транснпортну пригоду без участі повноважних на те працівників відповідних підрозділів МВС України, розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених уповноваженим органом за поданням М(Т)СБУ, що діяли на день настання страхового випадку ( у цій справі це 50\~000грн.), оскільки складання Європротоколу ніяким чином не може обмежити потерпілу сторону в праві на отримання повної суми на відшкодування. Дане законодавче обмеження стосується виплат страхового відшкодування саме страховою компанією, а не для відшкодування матеріальної шкоди винуватцем ДТП. Враховуючи, що розмір завданого позивачу збитку підтверджено висновком експерта-автотоварознавця та актом виконаних робіт, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є обґрунтованим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування шкоди 41 995 грн., що складає різницю між розміром завданого матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля та розміром страхового відшкодування (89 395грн. + 47\~400 грн. = 41 995 грн.). Стосовно судових витрат у справі, суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). У зв`язку зі зверненням до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с. №2). Оскільки позов задоволено, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати по оплаті судового збору також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із наступного. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З матеріалів справи встановлено, що професійна правнича допомога надавалась позивачу адвокатом Константиновим Р.Д., повноваження якого підтверджуються ордером про надання правничої допомоги серії АЕ №1128911 від 21.02.2022р. (а.с. №48), відповідно до договору №29/12/21-69 про надання правничої (правової допомоги) від 29.12.2021р. (а.с. №43). Згідно з актом-розрахунком №1 від 29.12.2021р., загальна вартість робіт з надання правничої допомоги становить 5\~000 грн., яка складається з наступних послуг: - ознайомлення з правовим питанням 500 грн., кількість витрачених годин 2 години, загальна вартість послуги 1\~000 грн.; - підготовка та складання позовної заяви 500 грн., кількість витрачених годин 6 годин, загальна вартість послуги 2\~000 грн.; - підготовка та подача необхідних процесуальних документів протягом судового розгляду справи 2\~000 грн. (а.с. №45). Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №29/12/21-69-1 від 29.12.2021р. позивачем сплачено кошти за надання правничої допомоги в сумі 5\~000 грн. (а.с. №46). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що надані представником позивача докази підтверджують понесення позивачем витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката. А відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5\~000 грн. витрат понесених [PERSON] на професійну правничу допомогу. При цьому, у стягненні витрат на правничу допомогу адвоката за участь у судових засіданнях у розмірі по 500 грн. за кожне, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки судове засідання, яке було призначено на 14.07.2022р. було відкладено, а судове засідання 26.09.2022р. проведено без участі сторін та їх представників, у зв`язку з чим підстави для стягнення цього виду правової допомоги відсутні. Також, з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем були понесені витрати по оплаті послуг експерта-автотоварознавця, пов`язані з визначенням вартості матеріального збитку у розмірі 4\~000 грн. (а.с №36). Враховуючи, що такі витрати пов`язані з розглядом справи, суд також вважає необхідним стягнути їх з відповідача на користь позивача. Отже загальний розмір судових витрат, які слід стягнути з відповідача на користь позивача складає 9\~992 грн. 40коп. (по оплаті судового збору у розмірі - 992 грн. 40 коп. + по оплаті послуг експерта-автотоварознавця у розмірі - 4\~000грн. + по оплаті професійної правничої допомогу у розмірі 5\~000 грн. = 9\~992 грн. 40коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved