Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

30.06.2022 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, якою просила встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, РНОКПП - [NUMBER] , уродженка м. Ровеньки, Луганської області, померла [INFO] у віці 54 роки в місті Ровеньки Луганської області, причина смерті:ішемічна хвороба серця. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла та на час смерті вона проживала в м. Ровеньки Луганської області. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті є довідки про причину смерті № 280 від 28.10.2019 року, яка видана ГУ «Ровеньковська центральна міська багатопрофільна лікарня ДНР» та свідоцтво про смерть від 29.10.2019 року серії [NUMBER] , видане відділом запису актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки. Місто Ровеньки Луганської області є тимчасово окупованою територією. Проте, Ізмаїльським міськрайонниим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть матері [PERSON] у зв`язку із з тим, що подані документи не входять до переліку підстав необхідних для проведення реєстрації смерті передбачених п. 1 р.V «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року. В судове засідання заявниця не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без їх участі. Представник зацікавленої особи - Ізмаїльського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що будь - який акт (рішення, документ, виданий органом та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану. Документ, який підтверджує смерть є лікарське свідоцтво про смерть, фельдшерська довідка про смерть або лікарське свідоцтво про перинатальну смерть. Отже, свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Ровеньки, може підтверджувати лише факт реєстрації смерті, а ні факт самої смерті. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 КПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ровеньківського міського управління юстиції у Луганській області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». 24 лютого 2022 року Президент [PERSON] підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 14 березня 2022 року - Указ №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Згідно довідки про причину смерті № 280, від 28.10.2019 року, виданого Головним управлінням «Ровеньківської центральної міської багатопрофільної лікарні ЛНР», [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва смерть серії [NUMBER] від 29.10.2019 року, виданого відділом записів актів цивільного стану Ровенківського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, [PERSON] померла [INFO] . Листом від 18.06.2020 року за № 2841/61-66, наданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку із тим, що свідоцтво про смерть [NUMBER] виданого відділом ЗАГС Ровенківського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР 29.10.2019 року не входить до переліку підставі, необхідних для проведення державної реєстрації смерті згідно п. 1 р. V Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні від 18.10.2000 року № 52/5. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Ровеньки Луганської області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та /або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому Законом України, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого. Відповідно до ч.1, 2ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, РНОКПП - [NUMBER] , уродженка м. Ровеньки, Луганської області, померла [INFO] у віці 54 роки в місті Ровеньки Луганської області, причина смерті:ішемічна хвороба серця, що є підставою для задоволення заяви.

Outcome: approved