Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

В липні 2022 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства " Буський пивоварний завод", третя особа: Буський ВДВС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( Львів ), в якому просив суд скасувати арешти накладені на нерухоме майно Відкритого акціонерного товариства «Буський пивоварний завод» (80500, Львівська обл., м. Буськ, вул. Львівська, 8, Код ЄДРПОУ 00382616), а саме: арешт нерухомого майна від 22.07.2010 року (підстава - наказ Господарського суду Львівської області від 13.05.2009 № 24/41, обтяжувач ВДВС Буського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження № 10061007 та арешт нерухомого майна від 12.09.2012 року (підстава - наказ Господарського суду Львівської області від 03.07.2012 № 5015/1640/12, постанова про відкриття виконавчого провадження № 33771019 від 08.08.2012 року, обтяжувач ВДВС Буського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження №12978346). Позовні вимоги вмотивовані тим, що 03.09.2007 року між акціонерним комерційним банком «Інтеграл-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 334 (надалі-кредитний договір), згідно п.1.1 якого банк зобов`язався надати позичальнику довгостроковий кредит в сумі 900\~000 (дев`ятсот тисяч) доларів США строком по 31 серпня 2010 року зі сплатою 14 (чотирнадцяти ) відсотків річних, а позичальник зобов`язався вчасно повернути отримані кредитні кошти та сплатити відсотки інші платежі, які передбачені, або випливають з договору. Для забезпечення виконання зобов`язань по вищенаведеному кредитному договору, між АКБ «Інтеграл-банк» та Відповідачем було укладено договір іпотеки, посвідчений 03.09.2007 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 8222 згідно якого товариство передало в іпотеку АКБ «Інтеграл-банк» нерухоме майно в кількості 13 об`єктів, вартістю предмета іпотеки в розмірі 5\~889\~550, 00 грн., що розташовані за адресою: [ADDRESS] та 15. 03.04.2018 року між АКБ «Інтеграл-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» укладено договір № 10 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно умов якого Банк відступив шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку за кредитним договором № 334 від 03.09.2007 року, укладеним з [PERSON] . 03.04.2018 року між АКБ «Інтеграл-банк» (Первісний Іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» (Новий Іпотекодержатель) укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 03.09.2007 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 8222. 19.04.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» \~ \~ \~ \~ (Первісний кредитор 1) та Позивачем (Новий кредитор 1) укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 002/18-0, згідно умов якого Первісний кредитор 1 відступив шляхом продажу Новому кредитору 1 належні Первісному кредитору 1, а Новий кредитор 1 набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора 1 за кредитним договором № 334 від 03.09.2007 року, укладеним з [PERSON] . 20.04.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» (Первісний кредитор1) та Позивачем (Новий Іпотекодержатель1) укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 03.09.2007 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 8222. Отже, у відповідності до вимог ст.ст.3-4 Закону України «Про іпотеку» за Позивачем збережено пріоритет права на задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки в тому числі і в позасудовому порядку шляхом реалізації предмета іпотеки третім особам на підставі договору купівлі-продажу. 05.07.2022 року у нотаріуса позивач дізнався про наявність обтяжень на предмет застави, а саме: про арешт нерухомого майна від 22.07.2010 року (підстава - наказ Господарського суду Львівської області від 13.05.2009 № 24/41, обтяжувач ВДВС Буського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження № 10061007 та арешт нерухомого майна від 12.09.2012 року (підстава - наказ Господарського суду Львівської області від 03.07.2012 № 5015/1640/12, постанова про відкриття виконавчого провадження № 33771019 від 08.08.2012 року, обтяжувач ВДВС Буського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження №12978346). Позивачем встановлено, що на виконані у ВДВС Буського районного управління юстиції перебували виконавчі провадження № 173774235 та № 33771019, в межах яких були накладені вищезазначені арешти на все нерухоме майно Відповідача. Вказаними діями порушено черговість накладення арешту та права позивача, як обтяжувача першої черги. Про накладення будь-яких обтяжень іпотекодержатель не повідомлявся, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Представником відповідача подано відзив на заявлений позов. У відзиві зазначає, що заявлений позов відповідачем не визнається з тих підстав, що зазначений позивачем відповідач не є належним відповідачем у справі. Крім того, набуття позивачем права вимоги за основним зобов`язанням кредитним договором № 334 від 03.09.2007 року, укладеним між АКБ «Інтеграл» та [PERSON] , іпотека від якого має похідний характер, позивачем не надано, а відповідачем не визнається. Третя особа не надала суду письмових пояснень. Ухвалою судді від 12.08.2022 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 03.09.2007 року між акціонерним комерційним банком «Інтеграл-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 334 (надалі-кредитний договір), згідно п.1.1 якого банк зобов`язався надати позичальнику довгостроковий кредит в сумі 900\~000 (дев`ятсот тисяч) доларів США строком по 31 серпня 2010 року зі сплатою 14 (чотирнадцяти ) відсотків річних, а позичальник зобов`язався вчасно повернути отримані кредитні кошти та сплатити відсотки інші платежі, які передбачені, або випливають з договору. Для забезпечення виконання зобов`язань по вищенаведеному кредитному договору, між АКБ «Інтеграл-банк» та Відповідачем було укладено договір іпотеки, посвідчений 03.09.2007 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 8222 згідно якого товариство передало в іпотеку АКБ «Інтеграл-банк» нерухоме майно в кількості 13 об`єктів, вартістю предмета іпотеки в розмірі 5\~889\~550, 00 грн., що розташовані за адресою: [ADDRESS] та 15. 03.04.2018 року між АКБ «Інтеграл-банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» укладено договір № 10 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно умов якого Банк відступив шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку за кредитним договором № 334 від 03.09.2007 року, укладеним з [PERSON] . 03.04.2018 року між АКБ «Інтеграл-банк» (Первісний Іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» (Новий Іпотекодержатель) укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 03.09.2007 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 8222. 19.04.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» \~ \~ \~ \~ (Первісний кредитор 1) та Позивачем (Новий кредитор 1) укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 002/18-0, згідно умов якого Первісний кредитор 1 відступив шляхом продажу Новому кредитору 1 належні Первісному кредитору 1, а Новий кредитор 1 набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора 1 за кредитним договором № 334 від 03.09.2007 року, укладеним з [PERSON] . 20.04.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» (Первісний кредитор1) та Позивачем (Новий Іпотекодержатель1) укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 03.09.2007 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 8222. 20.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Куксова М.С., проведено державну реєстрацію відомостей про відступлення прав за договором іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в частині зміни іпотекодержателя. Отже, права вимоги за іпотечним договором, посвідченим 03.09.2007 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 8222, 20.04.2018 року перейшли до Позивача у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення права вимоги. За цим договором Позивач набував право замість Первісного Іпотекодержателя1 одержати, переважно перед іншими кредиторами Відповідача, у порядку, визначеному іпотечним договором та Законом України «Про іпотеку», задоволення всіх своїх вимог, які випливають з умов іпотечного договору, за рахунок майна, вказаного в п. 3 іпотечного договору. Згідно підпункту 5.2.4, пункту 5.2. Договору іпотеки за вибором Іпотекодержателя застосовується один з наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя серед яких шляхом Продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору-купівлі продажу у порядку встановленому ст.38 ЗУ «Про іпотеку». Згідно інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно на все нерухоме майно Відповідача ВДВС Буського районного управління юстиції накладено наступні обтяження: - арешт нерухомого майна від 22.07.2010 року (підстава - наказ Господарського суду Львівської області від 13.05.2009 № 24/41, обтяжувач ВДВС Буського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження № 10061007), - арешт нерухомого майна від 12.09.2012 року (підстава - наказ Господарського суду Львівської області від 03.07.2012 № 5015/1640/12, постанова про відкриття виконавчого провадження № 33771019 від 08.08.2012 року, обтяжувач ВДВС Буського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження №12978346). 05.07.2022 року адвокат Ільницького В.М. звернувся до Буського ВДВС у Золочівському районі Львівської області з адвокатським запитом щодо надання пояснень та документів що стосуються правомірності накладення ВДВС вищевказаних арештів. Згідно відповіді Буського ВДВС № 11233 від 06.07.2022 року та інформації з реєстру виконавчих проваджень вбачається, що на виконані у ВДВС перебували виконавчі провадження № 173774235 та № 33771019 (боржник Відкрите акціонерне товариство «Буський пивоварний завод») в межах яких були накладені арешти на все нерухоме майно Відповідача, які просить скасувати Позивач. 07.07.2022 року адвокат Ільницького В.М. звернувся до Буського ВДВС у Золочівському районі Львівської області з заявою про скасування вищевказаних арештів. Згідно відповіді Буського ВДВС № 111367 від 08.07.2022 року ВДВС повідомив, що виконавчі провадження № 173774235 та № 33771019 (боржник Відкрите акціонерне товариство «Буський пивоварний завод») були завершені на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» наслідки якого не передбачають зняття арешту з майна боржника та рекомендує звернутись до суду з позовом про зняття арешту з майна. Отже, на даний час Позивачу належать права кредитора щодо грошової вимоги за кредитним договором № 334 від 03.09.2007 року, та права іпотекодержателя відносно предмета іпотеки за договором іпотеки, посвідчений 03.09.2007 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 8222 щодо Відповідача , оскільки ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Наявність обтяжень перешкоджає Позивачу звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом укладення договору купівлі-продажу третім особам в рахунок погашення боргу за кредитним договором. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 27\~ Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Застава є способом забезпечення зобов`язань. У силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України). Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в певному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. За змістом ч. 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» \~відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до\~ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»\~Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: наявна письмова згода заставодержателя. Відповідно до ч. 1\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 4\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5\~ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження"\~у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про іпотеку»\~пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно. Вищий пріоритет - пріоритет встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна. Нижчий пріоритет - пріоритет, встановлений пізніше пріоритету будь-якого інше пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна. Таким чином, за наявності декількох зареєстрованих обтяжень одного і того самого рухомого майна пріоритет має те обтяження, яке зареєстроване раніше. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню також згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 07.02.2019 у справі № 813/4551/17 та від 05.02.2019 у справі № 813/1662/13. Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими\~розділом III цього Закону\~(частина друга\~статті 39 Закону України «Про іпотеку»). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №813/4672/16. Статтею 572 Цивільного кодексу України\~встановлено поняття застави, а саме в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частинами першою, другою\~статті 574 ЦК України\~встановлено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього\~Кодексу\~щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. За приписами частин першої - третьої\~статті 588 ЦК України\~наступна застава майна, що вже заставлене, допускається, якщо інше не встановлено попереднім договором застави або законом. Наступна застава майна не припиняє право застави попереднього заставодержателя. Перший заставодержатель має переважне право перед наступними заставодержателями на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Вимоги наступних заставодержателів задовольняються в порядку черговості виникнення права застави, крім випадку, передбаченого частиною четвертою цієї статті. Згідно з частинами шостою та сьомою\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про скасування заборони на нерухоме майно, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №338/1118/16-ц. Забороною відчуження нерухомого майна, на користь особи, що не є іпотекодержателем, порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів\~Закону України «Про іпотеку»\~випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту (інших обтяжень) для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/4772/17, від 31.10.2018 у справі №923/1105/17, від 19.06.2019 у справі №825/1764/16 та від 17.10.2019 у справі №822/1426/16. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, у даному випадку існування арешту на все нерухоме майно Відповідача порушує право Позивача на задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування арештів нерухомого майна від 22.07.2010 року (підстава - наказ Господарського суду Львівської області від 13.05.2009 № 24/41, обтяжувач ВДВС Буського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження № 10061007 та від 12.09.2012 року (підстава - наказ Господарського суду Львівської області від 03.07.2012 № 5015/1640/12, постанова про відкриття виконавчого провадження № 33771019 від 08.08.2012 року, обтяжувач ВДВС Буського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження №12978346). У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України , з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1984 гривні 80 копійок.

Outcome: approved