Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21.11.1999 року їй видано Полтавським професійним технічним училищем №17 Ордер №20 як основному наймачу на зайняття житлової площі в кімнатах №№207-208 гуртожитку у [ADDRESS] (нова адреса - [ADDRESS] ). У зв`язку з тим, що вона з 1999 року зареєстрована та мешкає у зазначених кімнатах разом із дітьми, просить встановити факт її фактичного проживання та реєстрації на законних підставах в житловому приміщенні - кімнатах №№ [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та визнати право користування на законних підставах зазначеними кімнатами у гуртожитку. Відповідач та представник третьої особи надали, відповідно, відзив та пояснення на позов, у яких просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що заявлені позивачем вимоги не можуть бути вирішені судом у межах одного позовного провадження, оскільки перша позовна вимога ( встановлення факту) має розглядатися за правилами окремого провадження, а друга ( визнання права користування)- за правилами позовного провадження. Зазначили, що право позивача на строкове користування ґрунтується на укладеному між сторонами договорі, а також не порушується та не оскаржується жодною із сторін. Позивачем не надані підтвердження порушення її прав (заперечення, оспорювання чи відмова) щодо користування спірним житловим приміщенням. Також зазначили, що заявлену вимогу про визнання судом права на користування (при відсутності порушення цього права) слід розглядати як таку, що спрямована на встановлення за допомогою суду безстрокового позадоговірного користування чужим майном, яке знаходиться у державний власності. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила задовольнити, посилаючись на те, що представники третьої особи, хоч і не вчиняють будь-яких дій, проте в усному порядку неодноразово стверджували, що позивача проживає у спірному приміщенні без достатніх на те правових підстав. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на не те, що не вбачається будь-яких порушень відповідачем чи третьою особою - Державним навчальним закладом «Полтавський центр професійно-технічної освіти», прав позивача; позивачем не надано жодних доказів щодо наявності наміру у відповідача позбавити [PERSON] права користуватися зазначеними кімнатами у гуртожитку, одночасно зазначила, що наразі Договір найму житлового приміщення автоматично пролонгований до 03.08.2023 року. Представник третьої особи - Державного навчального закладу «Полтавський центр професійно-технічної освіти» - адвокат Кабальський Р.О. у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні заяви просив відмовити повністю на підставі позиції, викладеної у письмових поясненнях щодо позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Встановлено, що 21 листопада 1999 року на ім`я [PERSON] , Полтавським професійним технічним училищем № 17 видано Ордер № 20 як наймачу на зайняття житлової площі в кімнатах за №№ 207-208 гуртожитку у [ADDRESS] (а.с.8). Рішенням Щербанівської сільської ради №1 від 27.02.2017 року змінено адресу - з « [ADDRESS] » на - « [ADDRESS] » (а.с.71). Згідно із договором найму житлового приміщення у гуртожитку №1 від 12.02.2015 року Державний навчальний заклад «Полтавський центр професійно-технічної освіти» (Наймодавець) та [PERSON] (Наймач) уклали договір про те, що наймодавець надає наймачеві та членам його сім`ї - [PERSON] та [PERSON] , у користування житлове приміщення за адресою [ADDRESS] , кімнати №207-208 (а.с.11). Відповідно до п. 6.1 договору найму житлового приміщення у гуртожитку №5 договір найму діє з моменту його підписання і до 03.08.2021 року. Згідно з п. 8.5, якщо протягом терміну дії договору жодна із сторін не заявляла про припинення його дії, договір вважається чинним протягом наступного календарного року. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 06.05.2021 року №505, нерухоме державне майно, у тому числі спірні приміщення, закріплено за Державним навчальним закладом «Полтавський центр професійно- технічної освіти» на праві оперативного управління та знаходиться на його балансі. Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приміщення гуртожитку, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , знаходяться у державний власності(а.с.24-26). Згідно з ч.1 ст. 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 80 Закону України «Про освіту», основні фонди, оборотні кошти та інше майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають вилученню, крім випадків, встановлених законом. Об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства. Порядок користування гуртожитками регламентований главою 4 розділу Ш Житлового кодексу України. Згідно зі ст. ЖК України д ля проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Стаття 130 ЖК України передбачає, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку забезпечення гуртожитками осіб, які здобувають освіту в закладах професійної (професійно-технічної) освіти затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 331, цей Порядок встановлює механізм надання жилої площі в гуртожитках закладів професійної (професійно-технічної) освіти, поселення на надану жилу площу, користування нею та виселення з гуртожитків. Згідно з пунктом 4 цього Порядку, працівники закладу професійної (професійно- технічної) освіти можуть бути поселені у гуртожиток на період роботи за умови наявності у гуртожитку вільних місць та відсутності у них іншого місця проживання у населеному пункті, в якому розташований гуртожиток, за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації закладу освіти (профспілковим представником) (у разі наявності) на строк не більше одного року з моменту укладення договору найму жилого приміщення у гуртожитку з можливістю продовження такого строку. У гуртожиток на строк до одного року можуть бути поселені члени сім`ї учня, слухача (чоловік або дружина та неповнолітні діти), особи, які здобувають освіту в інших закладах освіти, працівники інших закладів освіти, установ та організацій, особи, які направлені у відрядження до закладу професійної (професійно-технічної) освіти, за наявності у ньому вільних місць за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації закладу освіти (профспілковим представником) (у разі наявності). Згідно з пунктом 6 цього Порядку, жила площа та місця загального користування в гуртожитку не підлягають приватизації, обміну, не можуть бути предметом застави. Відповідно до пункту 13 вказаного Порядку, жила площа у гуртожитку надається на підставі рішення керівника закладу професійної (професійно-технічної) освіти про розподіл місць у гуртожитку за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації закладу освіти (профспілковим представником) (у разі наявності). Керівник закладу професійної (професійно-технічної) освіти для поселення до гуртожитку видає особі ордер на жилу площу в гуртожитку (далі - ордер) за формою згідно з додатком до Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. №498 (Офіційний вісник України. 2018 р.. №52), з одночасним укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку закладу професійної (професійно-технічної) освіти (далі - договір найму жилого приміщення) з особою (її батьками або особами, які їх замінюють, якщо особа є неповнолітньою). Ордер та договір найму жилого приміщення зберігаються у особи, яка поселяється на жилу площу в гуртожитку, протягом усього строку її проживання у гуртожитку. Таким чином, позивач користується вказаними приміщенням на підставі договору від 03.08.2020 року №5 у строк до 03.08.2021 року. При цьому відповідно до пункту 8.5. цього ж Договору, з огляду на відсутність заяв про припинення договору, термін його дії продовжено на один календарний рік - тобто до 03 серпня 2022 року. Позовної вимоги про продовження строку користування житловим приміщенням (продовження терміну дії договору) не заявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки не встановлено обставин на підтвердження фактів, які свідчили б про порушення, оспорювання чи невизнання відповідачем прав позивача на спірне житлове приміщення. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed