Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення боргу за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 вересня 2019 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір споживчого кредиту №423/19 про надання споживчого кредиту в сумі 7 500 гривень 00 копійок строком на 24 місяців, починаючи з 23 вересня 2019 року до 22 вересня 2021 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачці грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідачка зобов`язалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за його користування Позивач зазначає, що відповідачка повинна була повернути 7 500 гривень 00 копійок в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п. 6.2 кредитного договору. Відповідачка [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявилися в тому, що відповідачка не сплачувала заборгованість по кредиту, тим самим порушила запланований графік повернення кредиту. Станом на 30 грудня 2021 року сума заборгованості відповідачки становить 23 275 гривень 26 копійок, з яких 7 452 гривні - залишок по кредиту, 15 823 гривні 26 копійок - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Також позивач зазначає, що в якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір поруки № 423/19 від 23 вересня 2019 року, згідно якого [PERSON] зобов`язалася відповідати перед позивачем в повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , а тому відповідачі є солідарними боржниками. Позивач зазначає, що відповідачка [PERSON] не виконала взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися відповідачці письмові претензії про необхідність сплатити заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом до відповідачів про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання згідно якого просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 29). Відповідачки [PERSON] та [PERSON] , які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за місцем їх реєстрації (а.с. 24,25,47,51,52), в судові засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи без участі відповідачів, суд виходить з того, що згідно рекомендації Ради суддів України від 02 березня 2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, справи, які не є невідкладними, розглядаються лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження. В той же час станом на час розгляду справи, Солонянська селищна територіальна громада, на території якої зареєстроване місце проживання обох відповідачів, не внесена до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 14 липня 2022 року, який затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 квітня 2022 року № 75. Тому суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідачів, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в порядку заочного розгляду. Ухвалою від 19 вересня 2022 року постановлено здійснювати розгляд справи в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір споживчого кредиту № 423/19 від 23 вересня 2019 року (а.с.6-8) про надання останній кредиту в сумі 7 500 гривень 00 копійок строком на 24 місяці зі сплатою за користування кредитом процентів, нарахованих згідно Розділу 6 цього договору зі строком повернення кредиту до 22 вересня 2021 року. Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 7 500 гривень 00 копійок, що підтверджується видатковим касовим ордером № 139 від 23 вересня 2019 року (а.с.10), а відповідачка [PERSON] зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на ім`я позивача, починаючи з жовтня 2019 року та погасити кредит не пізніше 22 вересня 2021 року (а.с.7), а у випадку неналежного виконання нею взятих на себе зобов`язань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції. Зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-10561 ЦК України (а.с. 6-8). Оскільки відповідачка [PERSON] порушила строки сплати кредиту та відсотків, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 3). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] отримала кредит у сумі 7 500 гривень 00 копійок, але в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобов`язання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, у зв`язку з чим позивачем їй 14 липня 2021 року направлялася претензія з вимогою про сплату суми боргу по кредиту та відсоткам (а.с.11), але і після цього відповідачкою не були виконані умови зобов`язання, що свідчить про істотне порушення нею в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди. Також судом встановлено, що виконання зобов`язань позичальника перед кредитором за кредитним договором забезпечується Договором поруки № 423/19 від 23 вересня 2019 року, який був укладений між позивачем та [PERSON] . Відповідно до умов вказаного договору поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі і на тих же умовах, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі зобов`язалися перед позивачем відповідати солідарно з боржником у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язання за кредитним договором № 423/19 від 23 вересня 2019 року. Строк дії договору поруки - по 23 вересня 2029 року (а.с.9). Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником, а у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 3 ст. 554 ЦК України передбачено, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачка [PERSON] зобов`язалася відповідати перед позивачем в повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , в тому числі і за спірним кредитним договором, а тому відповідачі є солідарними боржниками. На підставі зазначеного, суд, у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України, вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів борг по укладеному між сторонами кредитному договору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в рівних частках, сплачений ним під час звернення з позовом до суду.

Outcome: approved