Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем [PERSON] позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20.01.2018 року по 03.12.2018 року. Від спільного з відповідачем життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає зі позивачем, на його утримання відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина. Сину [PERSON] , [INFO] , відповідно його захворювання, на яке хворіє дитина, наданий статус дитини-інваліда з 01.03.2021 року. З урахуванням медичного діагнозу захворювання дитини, рекомендацій лікарів, оплата за проведення аналізів та досліджень, оплата проїзних документів до лікувального закладу в м. Київ, придбання медичних препаратів при проходженні лікування дитини в періоди з 16.03.2021 по 05.04.2021 в «Міській дитячій лікарні №5 Запорізької міської ради, з 29.06.2021 по 13.07.2021 та з 28.09.2021 по 22.10.2021 в ДУ «ШАГ ім. акад. О.М. Лук`янової НАМИ України» відділення дитячої хірургії м. Київ, позивачем була затрачена сума в розмірі 44414 грн.. Відповідач в вищезазначених витратах участі не брав, в добровільному порядку компенсувати позивачу 1/2 частину реально понесених витрат на лікування сина не бажає, тому позивач вимушена звернутися до суду з цією позовною заявою. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала судові відповідну заяву з проханням розглянути справу без її участі та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач або його представник в судове засідання не з`явились, відзову на позов не надали, жодних заяв або клопотань, а так само заперечень проти позову не подавали. Суд звертає увагу на те, що відповідач [PERSON] своєчасно та належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи за зареєстрованим місцем перебування, а також через оголошення на сайті судової влади, мав відповідну можливість подати до суду заяви по суті справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість справу розглянути без його участі на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.06.2018 батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 7) Відповідно до довідки виконавчого комітету Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 17.12.2021 № 1690 [PERSON] , 1995 р.н., зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею мешкає син - [PERSON] , 2018 р.н. (а.с. 8) Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , 2018 р.н., має статус дитини з інвалідністю (а.с. 13) Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як зазначено в правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її захворюванням, лікуванням тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно із частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покривитися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до статей 181, 182 СК України у випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на навчання дитини, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). На переконання суду, позивачем доведено належними і достатніми доказами наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, зважаючи на захворювання дитини та його потребу у обстеженні та лікуванні. Так, відповідно до наданих позивачкою доказів встановлено, що [PERSON] дійсно неодноразово проходив лікування та обстеження як у м. Запоріжжі так і у м. Києві, що підтверджується випискою із медичної карти хворого № 1736, випискою із медичної карти хворого № 1255 , випискою із медичної карти хворого № 1777, чеками на придбання ліків, копіями квитків на потяг, рахунками на проведення аналізів та досліджень, які суд вважає належними доказами у справі (а.с. 14-56) На переконання суду, позивачем доведено належними і достатніми доказами наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, зважаючи на триваюче захворювання дитини та його потребу у лікуванні і обстеженнях. Враховуючи, що стаття 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, а саме у розмірі 50% від понесених додаткових витрат - у сумі 22207 грн. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved