Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Мізоцької селищної ради Рівненської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме, земельний пай , що складається із земельних ділянок на території Мізоцької селищної ради на підставі державногоакту серії І-РВ №029398 від 25.04.2003 року площею 1,14 га та 0,27 га. Позивач є спадкоємцем померлої за законом. Однак не може реалізувати своє право на спадщину, так як при зверненні до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у зв 'язку з пропущенням строку та відсутністю правовстановлюючих документів, тому змушений звертатися до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Водночас просить визнати за ним право власності на вище вказане спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився надав суду заяву в яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити, розгляд справи провести без його участі . Відповідач [PERSON] надав суду заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Мізоцької селищної ради в судове засідання не з`явився надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень не надавав, розгляд справи просить провести без його участі. Суд, дослідивши докази, що є у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до положень статей1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із частиною 1\~статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 1статті 1296\~Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Згідно із ч.ч.1,2\~ст.1220 Цивільного кодексу України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою . У відповідності до ч.ч.1,5\~ст.1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 1269 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1\~ст.1270 Цивільного кодексу України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3\~ст.1272 Цивільного кодексу України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. У абзаці 6 пункту 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року\~зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач пропустив строк на подачу заяви, оскільки не знав про наявність спадкового майна. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до вважає за можливе, визнати поважними причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , Мізоцької селищної ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Outcome: approved