Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за поставлений природний газ. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 05.02.2016 відповідачкою була підписана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу споживачам, відповідно [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] ). За умовами п. п. 4.3, 4.5, 4.6 типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. Спосіб оплати має бути визначений споживачем в заяві приєднанні, при цьому споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, шляхом онлайн-переказу, поштового переказу, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем рахунку. Протягом 2018-2019 років позивачем надано, а відповідачкою прийняті послуги із газопостачання. Актом від 02.08.2019 позивачем припинено (обмежено) розподіл природного газу відповідачці із підстав несправної автоматики безпеки. Відповідачка частково сплачувала суму основного боргу, який утворився із жовтня 2018 року, а саме 12.11.2019 сплатила 4000,00 грн., 28.11.2019 нею сплачено 4007,00 грн. Позивач стверджує, що відповідачка здійснювала часткові погашення заборгованості, які перевищують суми нарахування за поточний місяць, що свідчить як про визнання боржником боргу перед позивачем так і про переривання перебігу позовної давності. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.03.2021 у справі № 314/839/21 суд відмовив у видачі судового наказу про стягнення із відповідачки заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 13538,60 грн. та судового збору у розмірі 227,00 грн., з тих підстав, що відповідачка за адресою: [ADDRESS] , проживає, однак не зареєстрована. Позивач просить стягнути із [PERSON] суму боргу за поставлений природний газ за період із 01.10.2018 по 02.08.2019 у розмірі 13538,60 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 09.02.2022 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала. 05.09.2022 на електронну адресу Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла заява представника позивача, в якій на задоволенні позовних вимог представник позивача наполягає, просить розглянути справу за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 2 ст.\~247, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] \~є споживачкою\~природного газу\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~(особовий\~рахунок [NUMBER] ). На підставі заяви-приєднання, що міститься у матеріалах справи, відповідачка із 05.02.2016 приєдналась до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Із довідки Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 04.02.2022 № 02-13-18/0335, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , не зареєстрована. Відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За приписами ч. ч. 1,3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ч. ч. 1,2 ст. 633, ч. 1 ст. 634 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~від 30.09.2015 № 2500, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1386/27831, та згідно п. п. 1.3 якого, є договором приєднання , що укладається із урахуванням вимог ст. ст. 633,634,641,642 ЦК України, на невизначений строк у порядку, передбаченими правилами постачання. У абз. 3 п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зазначено, що за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. У п. 24 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, передбачено, що розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділу V та VІ цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника. При цьому, згідно п. 29 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, припинення газопостачання не звільняє побутового споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично спожитий природний газ. Відповідачка не надала суду заперечень щодо здійсненого постачальником розрахунку заборгованості, а також доказів погашення боргу чи розірвання договору. За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Порушенням зобов`язання відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія, інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. При цьому, згідно п. 29 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, припинення газопостачання не звільняє побутового споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично спожитий природний газ. За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких підстав, суд приходить до беззаперечного висновку, що обставини позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує вимоги ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне із відповідачки на користь позивача стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved