Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог Позивач [PERSON] 12.07.2022 (дата отримання позову судом) звернулась до Ямпільського районного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , просить суд ухвалити рішення, яким: припинити стягнення аліментів за рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 04.10.2017 у справі № 590/951/17; відкликати з виконання виконавчий лист, виданий на підставі зазначеного рішення; звільнити від сплати заборгованості по аліментах в сумі 18 730 грн. 25 коп., та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2000 грн. 00 коп. щомісячно до повноліття дитини. Рух справи в суді першої інстанції Ухвалою від 15.07.2022 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 08.08.2022, відповідачу встановлено строк для подання відзиву. В судовому засіданні 08.08.2022 оголошено перерву до 18.08.2022 для витребування з ДВС розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. 18.08.2022 розгляд справи відкладено на 08.09.2022 у зв`язку з першою неявкою відповідача. Позиції сторін та інших учасників справи Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. В судове засідання 08.09.2022 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 08.08.2022 позовні вимоги визнала в повному обсязі. В наступні судові засідання не з`явилася, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не направляла. Представник Ямпільського районного відділу Державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник служби у справах дітей Ямпільської селищної ради Левченко О.В. в судовому засіданні 08.08.2022 пояснила, що дійсно на утриманні та вихованні позивача [PERSON] перебуває його неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , дитина проживає з батьком з 29.11.2021 року. В наступні судові засідання 18.08.2022, 08.09.2022 представник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] /а.с.7, свідоцтво видано повторно/ [PERSON] народився [INFO] в селі Імшана Ямпільського району Сумської області, актовий запис про народження № 50 від 25.12.2009 року, його батьки: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 04.10.2017 стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь матері [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~встановленого законом\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~25.09.2017\~року і\~до повноліття\~дитини,\~а саме\~до [INFO] /а.с. 8, копія вступної та резолютивної частини рішення/. У Ямпільському районному відділ ДВС у Шосткинському районі Сумської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконанні перебуває виконавчий лист з примусового виконання рішення №590/951/17, провадження № 2/590/284/17 про стягнення з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь матері [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2017 року і до повноліття дитини, а саме до [INFO] /а.с.14/. Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листом 2/590/284/17, виданий Ямпільським районним судом 04.10.2017 /а.с.15/, заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.06.2022 складає 18\~730 грн. 25 коп., заборгованість виникла за період з листопада 2021 по травень 2022. На запит суду ДВС надано новий розрахунок заборгованості по аліментах за виконавчим листом 2/590/284/17, і заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.06.2022 за період з 29 листопада 2021 по травень 2022 склала 17549,35 грн. З копії довідки підписаної старостою Імшанського старостинського округу Шосткинського району Сумської області від 27.05.2022 року №20 /а.с.9/ встановлено, що [PERSON] зареєстрований разом із неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . З копії довідки, підписаної старостою Імшанського старостинського округу Шосткинського району Сумської області від 27.05.2022 року №21 /а.с.10/ встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з листопада 2021 року. З копії довідки, підписаної старостою Імшанського старостинського округу Шосткинського району Сумської області від 06.06.2022 року №22 /а.с.11/ встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Відповідно до довідки служби у справах дітей Ямпільської селищної ради від 27.05.2022 № 17-10/66 /а.с.12/ на утриманні та вихованні [PERSON] перебуває його неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , хлопець проживає з батьком з 29.11.2021 року, даний факт був підтверджений самим малолітнім при з`ясувальній бесіді з ним щодо місця його проживання. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] не звертались до служби у справах дітей Ямпільської селищної ради щодо визначення місця проживання їхнього сина [PERSON] , 2009 року народження, з одним з батьків. Відповідно до довідки, виданої адміністрацією Імшанської ЗОШ I-III ступенів Ямпільської селищної ради /а.с.13/ [PERSON] навчається у 6-му класі Імшанської загальноосвітньої школи I-III ст.. Ямпільської селищної ради. Педагогічний колектив закладу підтверджує, що мати учня [PERSON] не проявляє зацікавленості в навчально виховному процесі свого сина [PERSON] . Хлопець проживає з батьком з 29.11.2021 року. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 цього Кодексу визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Таким чином, повне чи часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у разі обчислення державним виконавцем розміру заборгованості, визнання розміру заборгованості обчисленої державним виконавцем платником аліментів та за умови, що вона виникла у платника аліментів у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Як роз`яснено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. У ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року) зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідносин, а також їх анулювання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до положень ч.\~4\~ст.\~273\~ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від\~сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення\~аліментів на\~ім`я\~одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Згідно положень ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Судом встановлено, що дитина з 29.11.2021\~року припинила проживати з матір`ю і почала проживати з батьком та перебуває на його утриманні. У зв`язку з чим припинення стягнення аліментів на користь відповідача буде сприяти забезпеченню інтересів дитини. При цьому, вирішуючи спір у справі в частині позовних вимог про звільнення від сплати аліментів, суд виходить із того, що 29.11.2021 року настала певна обставина, тобто фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала, і настання цієї обставини впливає на припинення [PERSON] сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання сина. Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дитини, що виникла за період з 29.11.2021 у розмірі 17549,35 грн.. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.. щомісячно, починаючи стягнення з 12.07.2022 року до досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] , суд приходить до наступного висновку: Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно дост.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає з позивачем та фактично знаходиться на його утриманні. Відповідач не приймає участь у витратах на утримання сина. Беручи до уваги докази надані позивачем, встановлені судом фактичні обставини, суд вважає обґрунтованою та доведеною вимогу позивача про стягнення з відповідача на його користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.. щомісячно. Частиною 2 статті 184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимогст.141 ЦПК України.

Outcome: partial