Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивачки [PERSON] адвокат Боровець М.С. подав до суду позовну заяву до Радехівської міської ради Львівської області (відповідач), у якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини; визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) в порядку\~спадкування після її мами [PERSON] , яка померла [INFO] , що належала [PERSON] на праві власності відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) за № 130900, який виданий на підставі Розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 17 квітня 1997 року №187 розміром 2,4в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. В обґрунтування\~своїх вимог\~щодо предмета\~спору представник\~позивачки покликається\~на те,\~що [INFO] \~померла мама\~позивачки [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина,\~до складу\~якої,\~окрім іншого, увійшло право\~власності на земельні ділянки, загальною площею 2,4 га, що розташовані на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області. За життя [PERSON] склала заповіт в користь дочки [PERSON] (позивачки). Остання проживала разом із [PERSON] та була зареєстрована по [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустила строк у шість місяців для прийняття спадщини та відсутнітю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У підготовче судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи Представником позивачки 09.08.2022 подано на розгляд суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.34). Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, проти ухвалення рішення на користь позивача не заперечує (а.с.39). Представник позивачки подав на розгляд суду заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с.42). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 06.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.2-3). Ухвалою підготовчого засідання від 10.08.2022 розгляд справи відкладено на клопотання представника позивачки (а.с.36). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.08.1960 серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » про, що видано свідоцтво про укладення шлюбу, серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть від 25.04.2005 [PERSON] померла [INFO] у с. Нестаничі, Радехівського району, Львівської області (а.с.10). Розпорядженням голови Радехівської РДА від 17.04.1997 за № 187 «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки/паю/та її розмірів в умовних кадастрових гектарах агрофірми ім. М. Шашкевича» та списками громадян, які мають право на отримання середньої земельної частки (земельного паю) підтверджується, що [PERSON] погоджено передачу земельних часток для ведення товарного виробництва (а.с. 14, 15-16). [PERSON] включена в списки громадян власників сертифікатів на середню частку (пай) по Вузлівській сільській раді (а.с.17-18). Довідкою Вузлівської сільської ради від 16.04.2019 за № 582 встановлено, що [PERSON] (у господарських книгах Вузлівської сільської ради за 1996-2000 роки вказано « [PERSON] ») дійсно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до заповіту, складеного 19.10.2001 у с. Вузлове Радехівського району Львівської області, [PERSON] на випадок свої смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок разом з надвірними будівлями, які належали їй на праві приватної власності і все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] . Станом на 08.06.2022 заповіт чинний, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру №69148705 від 08.06.2022(а.с.21, 22). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що встановлено витягом зі спадкового реєстру № 69148517 від 08.06.2022 (а.с.25). Постановою Радехівської ДНК Львівської області від 29.06.2022 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки вона вважається такою, що не прийняла спадщину, адже протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подала заяву про прийняття спадщини. Крім цього у спадкоємиці відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку (а.с.24). Експертним висновком встановлено, що розбіжності в орфографічній фіксації в документах ( [PERSON] та [PERSON] ) є ідентичними(а.с.40-41). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК України. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з приписами частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приписами частини 1 статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] померла [INFO] у с. Нестаничі Радехівського району Львівської області. За життя і до смерті вона постійно проживала по [ADDRESS] . Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання позивачки - [PERSON] разом з матірю [PERSON] на час смерті останньої повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами), які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту постійного спільного проживання позивачки з матірю [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . Встановлення зазначеного факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті матері позивачки [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку у порядку спадкування) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1261-1265, 1268, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved