Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , 03.08.2021 р. звернувся до суду з позовом до Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ м. Київ, треті особи: Дев`ята Київська державна нотаріальна контора, [PERSON] , в якому просив зняти арешт з квартири [ADDRESS] , належної на праві власності [PERSON] , накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві серії АК № 425406, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №142. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивач посилається на наступне. Позивач зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, та Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №677/2020. З метою прийняття спадщини, позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини. Листом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори від 31.05.2021 повідомлено про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із наявним арештом на спірну квартиру, накладеного постановою Відділу державної виконавчої служби серії АК № 425406 від 06.08.2007 р. Листом від 17.06.2021 р. №53760 Дніпровський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ м. Київ повідомив, що виконавчі документи стосовно [PERSON] у відділі не перебувають. Разом з тим, позивач зазначає, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявний запис про арешт нерухомого майна №5463744, а саме 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі постанови АК №425406 від 06.08.2007 р. ВДВС Дніпровського району м. Києва, заборона №142, власником вказаної квартири є [PERSON] . Перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень, Дніпровським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ м. Київ, не вдалось ідентифікувати на підставі якого виконавчого документу накладено арешт на майно, оскільки за 2007 рік в АСВП відсутня інформація. Позивач зазначає, що відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.08.2007 р., боржником значиться [PERSON] , [INFO] , тоді як померлим та власником спірної квартири на яку накладено арешт є [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, як вказує позивач, у нього відсутня можливість реалізації свого права на успадкування майна після померлого батька [PERSON] , оскільки органом виконання судових рішень помилково накладено арешт на майно померлого, який боржником в цьому провадженні не є. Таким чином, накладений арешт порушує право власності позивача на спірне майно, що стало підставою звернення з даним позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 04.08.2021 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 11.08.2021 р., відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: Дев`ята Київська державна нотаріальна контора, [PERSON] про скасування арешту, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10.08.2022 р., постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ м. Київ в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином, через канцелярію суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи третю особу було повідомлено належним чином, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи третю особу було повідомлено належним чином, на адресу суду надіслала заяву в якій происть позов задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 р., позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.08.2020 р. Після смерті [PERSON] . Дев`ятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 677/2020. Згідно положень частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. В судовому засіданні встанровлено, що 1/2 частина квартири [ADDRESS] , належала на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 09.06.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 7-1003. 1/2 частина квартири [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 21.06.2004 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 7-1130. Листом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори від 31.05.2021 повідомлено позивача про те, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ м. Києва від 06.08.2007 р. на 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , яка входить до складу спадкового майна, накладено арешт. Відповідно до п.п. 4.16, 4.17 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р.), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформаційна довідка № 258512671 від 27.05.2021 р., вбачається, що на підставі постанови АК №425406 від 06.08.2007 р. Відділом державної виконавчої служби Дніпровського району м. Києва було накладено арешт на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження №5463744. Так, як вбачається з копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 876686 від 06.08.2007 р., державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , [INFO] , а саме на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , з метою забезпечення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва, на підставі виконавчого листа № 2-375 про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 4035,22 грн. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.03.2005 р., позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] заборгованість в сумі 3984,22 грн. та державне мито в сумі 51,00 грн., а всього стягнуто 4035,22 грн. Відповідно до листа вих. № 53760 від 17.06.2021 р. Дніпровського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), встановлено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] , не перебувають. Відповідно до ст. 41 Конституції України право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Під час розгляду справи, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] та копії паспорта громадянина України виданого на ім`я [PERSON] , дата народження померлого вказана [INFO] . В постанові державного виконавця Дніпровського РВ ДВС про арешт майна боржника серії АА №876686, боржником зазначено [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження спадкового майна створює перешкоди в отриманні свідоцтва про право власності. Позивачем підтверджено належними доказами, що наявність арешту майна, а саме на квартиру [ADDRESS] , накладеного постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві серії АК № 06.08.2007, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №142, порушує права позивача, як власника на власний розсуд розпоряджатися та користуватися своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, даючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням того, що у Дніпровському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відсутні відкриті виконавчі провадження боржником за якими є [PERSON] , наявність арешту (обтяження), накладеного на квартиру, створює перешкоди у здійсненні позивачем його права власності на майно та реалізації його законних прав та інтересів, тому, суд приходить до висновку, про наявність підстав для зняття арешту з майна позивача, а саме: з квартири [ADDRESS] , а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Звільнення майна з-під арешту є відповідною правовою підставою для виключення його з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та додаткового застереження не потребує.

Outcome: approved