Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

11 серпня 2022 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та просить: встановити факт, що він є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] у віці 79 років, визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: земельну ділянку площею 2,8993 га, кадастровий номер 7422486500:03:001:0327 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,7203 га, кадастровий номер 7422486500:03:001:0823 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не прибув, в позові вказав про можливість розгляду справи без його участі, позов підтримав. Від відповідача надано відзив на позовну заяву в якому вказують про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. По справі встановлено, що [INFO] батько позивача, [PERSON] у віці 79 років помер, про що Перелюбською сільською радою Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис № 06 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя покійний був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). За життя покійний батько реалізував своє право та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №817233 від 26.02.2007 року, до якого увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: земельна ділянка 7422486500:03:001:0327 площею 2,90 га, рілля; земельна ділянка 7422486500:03:001:0823 площею 0,72 га, кормові угіддя. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Тому він звернувсь до нотаріальної контори де надав докази прийняття ним спадщини після смерті батька, але в документах не знайшов державного акту на право власності на земельну ділянку, що видавався на покійного. Також, нотаріусом було виявлено розбіжності у написанні його прізвища та прізвища його батька. Нотаріус, оглянувши документи, проконсультувала, що за відсутності правовстановлюючих документів відмовить у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Що стосується розбіжності в написанні прізвища його покійного батька, то дійсно, відповідно до свідоцтва про народження позивача, йогом батьком є « [PERSON] . Відповідно даний запис здійснено іншою мовою. Відповідно до свідоцтва про смерті його батька його прізвище у свідоцтві зазначене як « [PERSON] ». Відповідно до даних довідки Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де йому надали відповідну інформацію (від 21.06.2022 року № 31-25-0.381-391/23-22 державний акт на право власності на земельну ділянку виданий також на ім`я « [PERSON] ». Його ж власне прізвище у вищезгаданому свідоцтві про народження на іншій мові також зазначене як « [PERSON] ». Свідоцтво про народження було видано в 1968 році в Українській УСР. Але, паспорт громадянина України, який був виданий йому Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 15.05.2000 року, де прізвище вже зазначено як « [PERSON] ». Дані прізвища є співзвучними. Розбіжності у написанні виникла у зв`язку з їх перекладом з іншої мови на українську мову. Прізвище його покійного батька в різних документах є співзвучними « [PERSON] » та « [PERSON] ». Таким чином, той факт, що покійний [PERSON] (відповідно до вищезазначеного свідоцтва про смерть) дійсно є рідним батьком позивача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Сплачений при подачі позовної заяви судовий збір, слід залишити за позивачем.

Outcome: approved