Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

08.07.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 6,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоандріївської сільської ради Ширяївського району Одеської області. Позивач є спадкоємцем за законом та заповітом, посвідченим секретарем Новоандріївської сільської ради Білоконь С.М. 24.12.2003 року по реєстру № 86, згідно з яким [PERSON] заповів йому право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Новоандріївське» Ширяївського району, Одеської області, розміром 7,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія ОД № 0046908, виданого Ширяївською районною державною адміністрацією 06.09.1996 року. Однак нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 21.07.2005 року, тобто після смерті власника - [PERSON] , який помер [INFO] . В зв`язку з чим позивач змушений був звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.11.2020 року. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.05.2005 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 6,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоандріївської сільської ради Ширяївського району Одеської області, право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 287470, виданим 21.07.2005 року на підставі розпорядження Ширяївської РДА Одеської області від 15.02.2005 року № 120. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, оскільки на час смерті спадкодавця проживав разом з ним, що підтверджується довідкою №34 від 13.02.2019 р., виданою Новоандріївською сільською радою Ширяївського району Одеської області. Постановою державного нотаріуса Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Котюжинської Л..Д. від 29.10.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка залишилась після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 21.07.2020 року, тобто після смерті власника - [PERSON] , який помер [INFO] . Судом досліджено копію витребуваної спадкової справи, заведеної після померлого [PERSON] за заявою сина [PERSON] та встановлено, що протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини та після його спливу інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Крім того, згідно довідки Новоандріївськоїсільської ради Ширяївського району Одеської області від 13.02.2019 р. відсутні інші особи, що проживали станом на день смерті разом з [PERSON] , крім позивача. Судом також встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 310134475 від 19.09.2022 року право власності на земельну ділянку площею 6,5461 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровано за [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 287470, виданий 21.07.2005 року Ширяївською РДА. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16.09.2008 №509-УІ). Відповідно до ч.4 ст.25, ст. 331, 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16.04.2004 № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 287470, виданий 21.07.2005 року Ширяївською РДА на підставі розпорядження Ширяївської РДА Одеської області від 15.02.2005 року № 120, порушує права позивача, оскільки не відповідає вимогам закону і виданий з порушенням вимог ст.ст. 25, 331, 346 ЦК України, а тому його слід визнати недійсним та скасувати його реєстрацію. Позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Outcome: approved