Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

19.07.2022 року заявник звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту приналежності їй документів: а саме: атестату №201 від 16.07.1979 року, виданого « [PERSON] » та атестата №950 від 16.07.1980 року, виданого « [PERSON] ». В обґрунтування заяви покликається на те, що 17.06.2022 року вона отримала відмову у призначенні пенсії №133950009505, відповідно до якої Пенсійний фонд не може зарахувати їй до страхового стажу періоди навчання: з 01.09.1977 року по 13.07.1979 року відповідно до атестату №201 від 16.07.1979 року, оскільки прізвище у такому не відповідає прізвищу згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.11.1985 року « [PERSON] »; з 01.09.1979 року по 10.07.1980 року відповідно до атестату №950 від 16.07.1980 року, оскільки ім`я у такому не відповідає імені згідно паспорта « [PERSON] ». Зазначає, що відповідно да паспортних даних її анкетні дані [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Вказує, що у документах про освіту допущено описки у її прізвищі та імені, що стверджується виданою начальним закладом довідкою №31 від 04.07.2022 року, у якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалась у Львівському профтехучилищі облпобутуправління (форма навчання денна) з 01.09.1977 року, закінчила навчання 14.07.1979 року, здобула професію «Кравець чоловічого, жіночого та дитячого верхнього одягу»; продовжила навчання за професією «Закрійник чоловічого, жіночого та дитячого верхнього одягу» (форма навчання денна) з 01.09.1979 року, зарахована як [PERSON] , [INFO] , закінчила навчання 15.07.1980 року. Вважає, що вказана розбіжність у документах має значення для неї з метою підтвердження її трудового стажу та призначення пенсії. Ухвалою суду від 21 липня 2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 13.09.2022 року представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав відзив на позов, у якому зазначив, що факт, який просить встановити заявник, пов`язаний із спором про право (призначення пенсії), тому просив відмовити у задоволенні заяви. Належним чином повідомлені учасники судового розгляду у судове засідання 26.09.2022 року не з`явилися. Заявник подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та повне підтримання заяви. У відзиві на позов представник заінтересованої особи просив проводити розгляд справи у відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я , по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, викладених у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 №5, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як вбачається з матеріалів справи, згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 06.04.1962 року року Сільським ЗАГС с.Борове Забузького району Львівської області, [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис № 9 від 06 квітня 1962 року (а.с.8). В атестаті від 16.07.1979 року №201 зазначено, що « [PERSON] » закінчила Львівське професійно-технічне училище Львівського обласного (міського) управління побутового обслуговування з строком навчання 2 роки (а.с.9). Разом із тим, в атестаті №950 від 16.07.1980 року вказано, що « [PERSON] » закінчила Львівське професійно-технічне училище Львівського обласного (міського) управління побутового обслуговування з строком навчання 1 рік (а.с.10). Внаслідок реєстрації шлюбу між [PERSON] , [INFO] , уродженкою с.Борове Сокальського району Львівської області, та [PERSON] , заявник змінила дошлюбне прізвище і прийняла прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). В паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Червоноградським РВ УМВС України у Львівській області 24.12.1997 р., зазначено дані заявника [PERSON] , [INFO] , місце народження с.Борове Сокальського району Львівської області (а.с. 4). 04.07.2022 року Львівським вищим професійним училищем побутового обслуговування видано архівну довідку № 31-уч. про те, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалась у Львівському профтехучилищі облпобутуправління (форма навчання денна) з 01.09.1977 року (наказ №50 від 20.09.1977 року), закінчила навчання 14.07.1979 року (наказ №66 від 13.07.1979 року), здобула професію «Кравець чоловічого, жіночого та дитячого верхнього одягу»; продовжила навчання за професією «Закрійник чоловічого, жіночого та дитячого верхнього одягу» (форма навчання денна) з 01.09.1979 року (наказ №74 від 01.09.1979 року), зарахована як [PERSON] , [INFO] , закінчила навчання 15.07.1980 року (наказ №62 від 15.07.1980 року). У цей період документація в навчальному закладі велася російською мовою, тому в атестаті зроблено запис « [PERSON] » (а.с.11). Так, судом встановлено, що при складанні вищевказаних документів було допущено помилки щодо запису особистих даних заявника, зокрема, замість прізвища " [PERSON] " невірно зазначено " [PERSON] ", відповідно замість імені « [PERSON] » - « [PERSON] ». Таким чином, докази по справі у своїй сукупності та взаємозв`язку дають підстави вважати, що атестат №201 від 16.07.1979 року та атестат №950 від 16.07.1980 року належить саме заявникові, оскільки її анкетні дані повністю збігаються із даними зазначеними у вказаних документах, за виключенням розбіжностей в одній букві прізвища та двох буквах імені. Крім того, належність атестатів №201 від 16.07.1979 року та №950 від 16.07.1980 року заявнику підтверджується\~довідкою Львівського вищого професійного училища побутового обслуговування № 31-уч. З урахуванням викладеного, з огляду на те, що в інший спосіб неможливо виправити допущені у документах описки, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви щодо встановлення факту належності заявникові вказаних правовстановлюючих документів. Встановлення даного факту необхідне заявникові для реалізації права на пенсійне забезпечення. З огляду на зазначені обставини, суд вважає, що заява є підставною, в зв`язку з чим підлягає до задоволення.

Outcome: approved