Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

03.09.2022 року позивач орган опіки та піклування виконавчого комітету Іванківської селищної ради звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [INFO] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на їх утримання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , виданий 08.02.2018 року Білявським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області), тимчасово проживає без реєстрації в [ADDRESS] , паспорт остання не отримувала, що підтверджується листом Іванківського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області №80.3230-404/80.3230.1-21 від 23.07.2021 року. Відповідач [PERSON] є матір`ю одиначкою по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серія [NUMBER] видане 14.06.2017 року Красноокнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, №00135857281, виданий 14.06.2017 року та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серія [NUMBER] видане 28.04.2017 року Красноокнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, №00135414158 виданий 28.04.2017 року. 15.06.2021 року із сім`ї у відповідача [PERSON] було відібрано малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , згідно розпорядження Іванківської селищної ради №132 від 15.06.2021 року, тимчасово влаштовано до КНП ВСР «Іванківська ЦРЛ», після чого рішенням Іванківської селищної ради №241 від 05.07.2021 року вказаних дітей переведено на постійне перебування в Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Нова Надія», с. Коленці, де вони перебувають по сьогоднішній день, після складання актів обстеження умов проживання від 27.04.2021 року та 15.06.2021 року, згідно незадовільних умов їх перебування. Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини відповідач [PERSON] проживає із співмешканцем [PERSON] , [INFO] , який умовно засуджений. Відповідач постійно перебуває в нетверезому стані, діти виснажені, невиспані, голодні, брудні. Після відібрання дітей, було проведено медичне обстеження. Під час обстеження дітей, лікарем офтальмологом було виявлено у [PERSON] діагноз - проникаюче поранення рогівки з випадінням райдужки лівого ока, яку після детального обстеження було негайно доставлено до Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» для подальшого лікування (копія листа з медичної частини № [NUMBER] від 17.06.2021 Київська міська клінічна офтальмологічна лікарня «Центр мікрохірургії ока» МОЗ України). Пошкодження ока було задавнене, а мати дитину не приводила в медичний заклад для проведення медичного обстеження. За час перебування дітей в центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Нова Надія», відповідач не відвідувала дітей жодного разу, життям та здоров`ям дітей не цікавилася, в дні для відвідування батьками дітей не приходила, зацікавленості в тому, щоб забрати дітей додому не проявляла. А також відповідач неодноразово зі своїм співмешканцем [PERSON] знаходяться в алкогольному сп`янінні, сваряться, б`ються і тому діти бояться, що [PERSON] залишить їх назавжди. Місце перебування відповідача соціальним службам не відоме. Орган опіки та піклування, виконавчий комітет Іванківської селищної ради вважає, що в інтересах охорони життя, здоров`я, прав та законних інтересів дітей на підставі ст.164 Сімейного кодексу України, слід позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на їх утримання розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою суду від 30.11.2021 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно заяви від 25.01.22 року (а.с.38) [PERSON] головного спеціаліста служби у справах дітей просили закрити підготовче провадження без їхньої участі, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Згідно заяви від 25.01.22. (а.с.39) О.Лях головного спеціаліста служби у справах дітей Іванківської селищної ради, справу просять розглядати без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Ухвалою суду від 25.01.2022 року було закрите підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 14.02.2022 року, відкладене на 04.03.22. 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією рф на території України, рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 було тимчасово зупинено здійснення судочинства. 06.03.2022 року розпорядженням Голови Верховного суду № 1/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суду до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. З 22.04.2022 року територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суду було відновлено розпорядженням Голови Верховного суду України № 18/0/9-22 від 21.04.2022 року. Після відновлення судочинства, розгляд справи призначено на 07.09.2022 року. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суд не повідомила. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надіслала. Згідно висновку органу опіки та піклування, виконавчого комітету Іванківської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] № 02.7-31-164 від 20.01.2022 року - на сьогоднішній день місце перебування відповідача [PERSON] соціальним службам невідоме, відповідач веде аморальний та кочівний спосіб життя, власного житла не має, з її слів, приїхала з Одеської області разом із своїм співмешканцем, [PERSON] , [INFO] , орендує будинок куди водять сумнівних осіб, зловживають спиртними напоями, влаштовують бійки, сварки, які бачать вказані малолітні діти. Відповідач вже була позбавлена батьківських прав - з`ясовано з неофіційних джерел. За таких обставин, суд постановив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] з 18.03.2021 року перебуває на обліку в КУ ІСР «Центр соціальних служб», отримує на сім`ю соціальні послуги, не виконує батьківські обов`язки, постійно зловживає спиртними напоями, ніде не працює і не працювала, не створила умов для проживання та виховання малолітніх дітей, так як веде кочівний спосіб життя, постійного місця проживання немає. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є матір`ю одиначкою по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7), на підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.9), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8), на підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.10). З інформації, наданої на запит суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відповідач [PERSON] , [INFO] не значиться зареєстрованою. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України). Частиною 2 ст. 1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 року №69-V, визначено, що предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 зазначеного закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 статті 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення цього пункту дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (ч. 4 ст. 164 СК України). Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено, що відповідач не виконує покладених на неї законом обов`язків щодо виховання своїх дітей, а саме: безвідповідально ставляться до виконання батьківських обов`язків, не піклується про своїх дітей, не цікавляться їх життям, що свідчить про дійсне ухилення (свідоме самоусунення) їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки та піклування, виконавчого комітету Іванківської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та приходить до висновку, що позов слід задовольнити. У судовому засіданні достовірно встановлений той факт, що неповнолітній залишається тривалий час без батьківського піклування. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст.166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктами 1-3 ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у 2022 році становить 2744 грн. Враховуючи відсутність інформації щодо майнового стану відповідача та те, що позбавлені батьківських прав особи не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а також те, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, а тому слід вирішити питання щодо стягнення з відповідачів аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, 03.09.2021 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Статтею 266 ЦПК передбачено, що суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому, у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 1984 грн. 80 коп., з яких: 992,40 грн. за подачу позовної заяви про позбавлення батьківських прав та 992,40 грн. за подачу заяви про стягнення аліментів.

Outcome: approved