Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

Представник позивача - адвокат Зелений Ю.В., що діє в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 23 травня 2018 року, сплачує на користь відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та просить зменшити розмір аліментів посилаючись на те, що має ще малолітню дитину від другого шлюбу. За таких умов позивач вважає, що це є обставиною, що має істотне значення для перегляду встановленого раніше розміру аліментів у частці з усіх видів доходів на розмір аліментів у твердій грошовій формі. Зазначена цивільна справа надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 29 вересня 2021 року. Однак, відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2021 року, призначення не відбулось, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Відповідно до розпорядження керівника апарату Рокитнянського районного суду Київської області № 21-12-2 від 21 грудня 2021 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №375/1183/21. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2021 року судова справа №375/1183/21 передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 18 березня 2022 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду на 08 годину 30 хвилин 28 квітня 2022 року за правилами загального позовного провадження. 27 квітня 2022 року до суду від представника відповідача адвоката Іллінського О.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із укладенням з відповідачем договору про надання правової допомоги та неохнідністю вивчення матеріалів справи. формування правової позиції та підготовки відзиву на позов. У судове засідання призначене на 09 вересня 2022 року сторона позивача не прибула. Натомість, представник позивача Зелений Ю.В. надіслав заяву в якій зазначає, що ознайомлений з відзивом на позовну заяву, де сторона відповідача визнає позовні вимоги частково, а саме: на стягнення аліментів розмір 1/6 частини доходу (заробітку), проте представник позивача наполягає на задоволення позовних вимог в повному обсязі та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідачка та її представник, будучи належним чиином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи у судове засіданя не прибули. Однак, представником відповідачки надано відзив на позов, яким позов визнає частково та просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини заробітку позивача на 1/6, посилаючись на факти, викладені відзиві. Під час судового розгляду справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Рокитняняського районного суду від 07 червня 2018 року було розірвано шлюб укладений між позивачем та відповідачкою 11 березня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 23 вересня 2015 року. 23 травня 2018 року на підставі Рішення Рокитнянського районного суду Київської області по справі №375/42/18 провадження №2/375/129/18 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 12 січня 2018 року. Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачені доходів та утриманих податків за період з 4 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021, позивач сплачував аліменти. 16 січня 2019 року позивач уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16 січня 2019 року. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Золотоніським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 16 січня 2019 року. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2020 року справа №695/842/20 з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову - 16 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що при ухваленні даного рішення присутнім не був, тому на вказане рішення ним також поданий позов на зменшення розміру аліментів з однаковими позовними вимогами. Представник відповідача у відзиві вказує, що вимоги позивача сторона відповідачки визнає частково та не заперечує проти зміни розміру аліментів, що стягуться на підставі рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 23 травня 2018 справа № 375/42/18 з позивача на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 12 січня 2018 року, на користь відповідачки, з 1/4 частини доходу (заробітку) на 1/6 частну (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні спору суд враховує такі норми чинного законодавства. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічне положення норм законодавства передбачено частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. У відповідності до положень частини 2 статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 3 статті 182 СК України передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналогічну позицію викладено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог статтей 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Стороною позивача до суду не надано докази, які б підтверджували зменшення визначеного розміру аліментів ч. 5 ст. 183 СК України. При визначенні розміру частки аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , суд враховує имогами ч. 5 ст. 183 СК України, де визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач не надав суду належних та переконливих доказів того, що він не може утримувати дитину в мінімальному розмірі, встановленому Сімейним кодексом України, в 1/4 частці від його доходів, разом з тим суд враховує часткове визнання позову відповідачкою в розмірі 1/6 частни (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 31 серпня 2021 року платіж № 1022072401. У результаті часткового задоволення позову з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 681 грн. Окрім того, відповідачкою подана заява про те, що нею оплачено авдвокату кошти за надання правової допомоги в сумі 3000 грн. за підготовку відзиву на позовну заяву. Разом з тим, вказане питання судом не вирішується, оскільки відповідачкою не надано докази сплати такої суми адвокату та розрахунків витрат на правову допомогу. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial