Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

24 червня 2022 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 29 жовтня 2000 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №309. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2000 року позивач уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя сторін не склалося. У них кардинально різняться погляди на сімейне життя, відносини між подружжям, а тому вони не можуть знайти спільних рішень з питання ведення спільного господарства, розподілення і використання сімейного бюджету. На даний час вони не підтримують подружні стосунки, не спілкуються та не ведуть спільного господарства, кожен живе власним життям і інтересами. Вважає, що примирення та подальше подружнє життя неможливе, тому просить суд розірвати шлюб в судовому порядку і стягнути з відповідача судові витрати у справі. Прізвище після розірвання шлюбу позивач змінювати не бажає. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, вона та її представник [PERSON] подали до суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутності, позов підтримали, не заперечили щодо заочного розгляду справи (а.с. 18, 26). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS (а.с. 25). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Врахувавши наведені норми права, дослідивши письмові докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб (а.с.6), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Прізвище позивача, після розірвання шлюбу, суд не змінює. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 992,40 грн. судового збору спеченого при подачі позову до суду та підтвердженого документально (а.с.3).

Outcome: approved