Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду з позовом до відповідача - [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, 08 серпня 2015 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у виконавчому комітеті Чопської міської ради, про що 08.08.2015 року зроблений відповідний запис за № 24. Вказує, що від шлюбу у них народилася [INFO] донька - [PERSON] , яка проживає разом з позивачкою у квартирі, що належить її матері на праві власності за адресом: [ADDRESS] . Зазначає, що протягом останніх шість місяців, вони з чоловіком не проживають, як подружжя однією сім`єю. На сьогоднішній день кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач знехтував сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Посилається на те, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України.. Ведення між нами спільного господарства та сумісне проживання однією сім`єю припинено. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати лише на папері сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, втрачено почуття любові. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного просить суд розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 08 серпня 2015 року виконавчим комітетом Чопської міської ради, про що 08.08.2015 року зроблено відповідний актовий запис за №24. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Через канцелярію суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи без участі її, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від його представника - адвоката Мартинова Г.К. надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без їх участі. Позов визнає та просить задовольнити. Судове засідання у справі було призначене на 20.09.2022 року на 15 год. 40 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 08 серпня 2015 року між [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області, актовий запис № 24 від 08.08.2015 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . За час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.11.2016 року. Як стверджує позивач, протягом останніх шість місяців, вони з чоловіком не проживають, як подружжя однією сім`єю, на сьогоднішній день кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач знехтував сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 496,20 грн. судового збору (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) та стягнути з відповідача на користь позивача 496,20 грн. судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved