Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] (далі - «Позивачі») звернулись до суду з даним позовом до ПАТ «Страхова група «ТАС» (далі - «Відповідач») про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. В обґрунтування заявлених вимог Позивачі посилаються на наступні обставини. 23.09.2021 року близько 06:03 год. за адресою: Київська область, Білоцерківський район, місто Узин, на перехресті вулиці Волі та вулиці Світанкова, відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій - [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки: «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер [NUMBER] , допустив наїзд на велосипедиста - [PERSON] , [INFO] , який перетинав проїзну частину дороги з права наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок даної ДТП велосипедист - [PERSON] , отримав тілесні ушкодження з якими був доставлений до Білоцерківської ЦРЛ, де [INFO] року від отриманих травм помер. За фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021111330002308 матеріали про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Станом на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021111330002308 триває. В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, близьким родичам потерпілого, зокрема матері - [PERSON] та дочці - [PERSON] , було завдано шкоду, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача. За таких обставин Позивачі були вимушені звернутися до суду та просили стягнути з Відповідача на користь Позивача [PERSON] 11 331,09 грн. страхового відшкодування витрат на лікування потерпілого; 7 260,00 грн. страхового відшкодування витрат на поховання потерпілого; 18 000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди; стягнути з Відповідача на користь Позивача - [PERSON] 18 000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди; 205 408,91 грн. страхового відшкодування шкоди пов`язаної з втратою годувальника в межах ліміту страхової суми, яка підлягає виплаті [PERSON] . Ухвалою суду від 28.12.2021 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.84-85). 01.02.2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від представника Відповідача надійшов відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення Позивачам. У відзиві той просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с.106-115). 20.07.2021 року в судовому засіданні представник Позивача підтримав заявлені вимоги, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю. Додатково пояснив, що оскільки потерпілий [PERSON] перебуваючи у лікарні у важкому стані не приходячи до тями самостійно не міг витрачати кошти на придбання ліків, то такі витрати несла його дочка [PERSON] . Загальна сума таких витрат які вона понесла становить - 11 331,09 грн. Щодо витрат на поховання, то вона також понесла витрати на поховання у розмірі 7 260,00 грн., що не оспорюється Відповідачем. Щодо розміру моральної шкоди Відповідач також не заперечує. Тому, виходячи із зазначеного у позові розрахунку, частка кожного із членів сім`ї складає - 18 000,00 грн. Дружина померлого та інша дочка з аналогічним позовом не зверталися, оскільки розмір належного відшкодування всій сім`ї перевищує встановлений законом ліміт у 26 000,00 грн. і вони подали заяви Відповідачу про те, що не заперечують проти отримання відшкодування однією із дочок та матір`ю загиблого. Щодо доказів перебування матері на утриманні померлого, то закон не передбачає точного переліку таких доказів. Тому Позивач [PERSON] надала суду: копію свідоцтва про народження сина; копію свого паспорта на підтвердження віку; акт про засвідчення факту перебування на утриманні; довідку про розмір її пенсії - 2 731,00 грн.; довідку про розмір заробітної плати померлого (близько 7000 гривень на місяць); довідку органу місцевого самоврядування про те, що покійний та його мати проживали однією сім`єю, а також довідку із лікарні про те, що при хворобі матері, її син перебував разом з нею як доглядальник. Також Позивачем було надано відповідний акт обстеження житлово-побутових умов, складений Центром з надання соціальних послуг Узинської міської ради, відповідно до якого Позивач [PERSON] потребує на матеріальну допомогу у зв`язку із втратою годувальника. Також було надано відповідь сімейного лікаря на адвокатський запит відповідно до якого [PERSON] потребувала у 2020 році, 2021 році та потребує зараз на постійний сторонній догляд та постійний прийом ліків. Відповідно до наданої виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] хворіє з 1984 року та потребує постійного стороннього догляду. Із відповіді ПФУ убачається, що померлий отримував заробітну плату 6 500,00 грн. - 7 500,00 грн. на місяць, а також пенсію 2 200,00 грн. на місяць. Тобто, його загальний дохід у місяць складав 8 700,00 грн. - 9 700,00 грн. на місяць. Тому представник вважає, що Позивачем надано повний перелік документів, для задоволення всіх позовних вимог. Також повідомив, що на цей час кримінальне провадження не завершене, було проведено певні судові експертизи, але у зв`язку з воєнним станом відділ поліції, що займався розслідуванням, спрямований для встановлення військових злочинів у Київській області. 13.09.2021 року в судовому засіданні Позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Додатково пояснила, що звернулася до суду у зв`язку з трагедією - її батька збив автомобіль. Сім`я батька складалася з: мати - [PERSON] ; дружини - [PERSON] ; сестри - [PERSON] також вона сама - [PERSON] та батька. Після ДТП батька було доставлено до лікарні, де він був в реанімації, а потім на 9-й день помер. При цьому вона з матір`ю купували за призначенням лікаря ліки і антибіотики, серцево-підтримуючи та інші препарати. Похованням також займалися вони. Батько проживав разом з матір`ю - [PERSON] , сестрою, дружиною за адресою: [ADDRESS] . Батько для них був годувальником. Він купував за свої кошти для них ліки, продукти, одяг та все інше. Також він оплачував за власний рахунок комунальні послуги. При цьому єдиним непрацездатним членом сім`ї була Позивач [PERSON] . Витрати на його лікування після ДТП вона несла разом з [PERSON] та своїм чоловіком. 13.09.2021 року в судовому засіданні Позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Додатково пояснила, що загиблий син за життя жив разом з нею. Він оплачував комунальні послуги, купував за свої кошти для неї продукти. Коли її поклали у лікарню з короновірусом, син був з нею у лікарні всі ці дні. Він отримував пенсію та заробітну плату і на ці кошти вони жили. 13.09.2021 року в судовому засіданні представник Відповідача позовні вимоги не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. У задоволенні позову просив відмовити повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Як убачається із матеріалів справи, Позивач [PERSON] була матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.1983 року, актовий запис №232, де в графі мати зазначено - [PERSON] (а.39). Згідно з довідкою №11-14-4070 від 17.11.2021 року, виданою Узинською міською радою [PERSON]. до дня смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом були прописані члені сім`ї: дружина - [PERSON] ; мати - [PERSON] ; дочка - [PERSON] ; онука - [PERSON] (а.с.37, 38). Відповідно до акту про засвідчення факту перебування на утриманні від 17.11.2021 року, Позивач [PERSON] потребувала утримання, оскільки її дохід був меншим ніж необхідні витрати та перебувала на утриманні у свого сина - [PERSON] , що підтверджується копією довідки від 13.08.2020 року №1594 (а.с.42, 43). Згідно з копією довідки про доходи №3777027748886718, Позивач [PERSON] перебуває на обліку в Білоцерківському об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області і отримує пенсію за віком в розмірі - 2 631,46 грн. (а.с.48). Відповідно до довідки від 17.11.2021 року №29, виданої ПОП «Агрофірма Узинська», [PERSON] працював на вищезазначеному підприємстві на посаді слюсар МТФ, заробітна плата (дохід) за період з липня 2021 року по жовтень 2021 рік склала - 21 337,64 грн. (а.с.44). 23.09.2021 року в місті Узин відбулась дорожньо-транспортна пригода, у якій водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки "FORD TRANSIT CONNECT", реєстраційний номер [NUMBER] , допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної ДТП велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження з якими був доставлений до Білоцерківської ЦРЛ, де [INFO] року від отриманих травм помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №360 (а.с.35). За фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021111330002308 матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Вищевказані обставини підтверджуються витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.09.2021 року, протоколом огляду місця ДТП від 23.09.2021 року, поясненнями водія [PERSON] , постановою про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 27.09.2021 року, протоколом допиту свідка [PERSON] , постановою про визначення кваліфікації кримінального правопорушення від 04.10.2021 року, висновком експертного дослідження №735 від 05.10.2021 року, висновком експерта №926-735 від 19.10.2021 (а.с.14, 15, 16-24, 25, 26, 27-28, 29, 30-34). Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у Відповідача відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ1145961 (а.с.62). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.10.1992 року, актовий запис 146, Позивачу [PERSON] покійний [PERSON] приходився батьком (а.с.53). 16.07.2014 року Позивач [PERSON] одружилась, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №37 (а.с.54). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п.4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки). В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, близьким родичам потерпілого, зокрема: матері - [PERSON] та дочці - [PERSON] , було завдано шкоду, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року. Згідно з пунктом 21.1. статті 21 Закону №1961-IV, в редакції чинній на дату ДТП: «З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування». Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у Відповідача відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ1145961 (чинного на дату ДТП). Пунктом 1.3. статті 1 Закону №1961-IV, в редакції чинній на дату ДТП, визначено: «Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу». Відповідно до частини 1 статті 35 Закону №1961-IV, в редакції чинній на дату ДТП: «Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування». Право на звернення до суду закріплено у Конституції України і на час звернення позивача із позовом відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширювалася на всі правовідносини, що виникали у державі. Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору. Тобто, з набранням чинності змін до Конституції України від 02 червня 2016 року, можливість звернення до суду пов`язується з дотриманням позивачем досудового порядку врегулювання спору, якщо такий порядок визначений законом як обов`язковий. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлене актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV. Згідно з статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: partial