Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

22 серпня 2022 року Дарницьким районним судом міста Києва постановлено ухвалу у справі № 753/2487/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, якою закрито провадження у справі у зв"язку із відмовою позивача від позову. 31 серпня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Крепеля Д.І. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 19 вересня 2022 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Звертаючись із поданою заявою, адвокат Крепель Д.І. зазначає, що відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Враховуючи вказане просив суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. У судовому засіданні 23 вересня 2022 року представник відповідача підтримав свою заяву, просив суд задовольнити її повністю. Представник позивача частково визнав заявлені вимоги, вказав, що не заперечує щодо стягнення з позивача витрат в розмірі 5000 грн, що визначені актом приймання-передачі виконаних робіт від 18 липня 2022 року. Поряд з цим заперечував щодо стягнення з позивача витрат за актом від 29 серпня 2022 року, вказавши, що витрати в розмірі 1000 грн за заяву про стягнення витрат на правничу допомогу є завищеними, судове засідання 8 липня 2022 року було відкладено за клопотанням представника відповідача, оскільки він не встиг скласти відзив та не був підготовлений до судового засідання; з`являтись у судове засідання 22 серпня 2022 року не було потреби, оскільки у судовому засіданні 18 серпня 2022 року він, як представник позивача, подав до суду заяву про відмову від позову, а це право позивача, тобто фактично заява має бути задоволена судом. Зауважив, що представник відповідача не з`явився до суду на вказане судове засідання, подавши заяву про поважність причин неявки у судове засідання. Враховуючи зазначене, вважає, що витрати адвоката за участь у вказаних судових засіданнях не можуть бути задоволені за рахунок позивача. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд доходить до наступного висновку. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року прийнято відмову представника позивача [PERSON] від позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя - закрито. Повернуто [PERSON] половину сплаченого судового збору у розмірі 6 202,50 грн., сплачений 07 лютого 2022 року згідно квитанції №0.0.2447574099.1 за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/Дарниц.р-н/22030101; рахунок UA728999980313101206000026003, код 37993783; банк одержувача Казначейство України; призначення платежу *;101; [NUMBER] ;22030101,Судовий збір, за позовом: [PERSON] , Дарницький районний суд м. Києва. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Адвокатом Крепелем Д.І. на підтвердження понесених відповідачкою витрат на правову допомогу надано суду: копію договору про надання адвокатських послуг від 8 липня 2022 року № 08/07/22, підписаний ним та [PERSON] (відповідачка), додаток 1 до договору про надання адвокатських послуг від 8 липня 2022 року № 08/07/22, підписаний ним та [PERSON] (відповідачка), рахунки фактури від 15 липня 2022 року № 8 та від 22 серпня 2022 року № 9 на загальну суму 10000 грн., копії квитанцій від 23 та 25 серпня 2022 року про сплату відповідачкою адвокату коштів в розмірі 10000 грн з призначенням платежу «оплата послуг правової допомоги за договором № 08/07/22, акти приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 18 липня 2022 року та від 29 серпня 2022 року, в яких зазначені види послуг, та їх вартість (кожної окремо), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Судом встановлено, що адвокатом Крепелем Д.І. надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. У статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року в справі № 550/936/18). Загальне правило щодо розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду передбачено частиною третьою статті 142 ЦПК України, згідно з якою у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду: від 21 квітня 2021 року в справі № 199/9188/16-ц, від 07 липня 2021 року в справі № 554/4353/17). Частиною третьою статті 142 ЦПК України визначено безумовне право відповідача на відшкодування витрат лише у одному випадку, а саме при відмові позивача від позову. Дане право відповідача є обов`язковим, виникає виключно у єдиному випадку закриття провадження, а саме при відмові позивача від позову, і ніяким чином не пов`язується із наявністю чи відсутністю необґрунтованих дій позивача (постанова Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі № 755/3436/20). Стосовно заперечень представника позивача щодо вартості послуг адвоката за судові засідання, вказані в актах, суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, 8 липня 2022 року у судове засідання з`явились представник позивача, відповідачка та її представник. У судовому засіданні було вирішено, зокрема клопотання представника позивача про витребування доказів у справі та оголошено перерву у підготовчому засіданні, в тому числі з урахуванням того, що станом на 8 липня 2022 року не сплив 15-ти денний строк на подання відзиву на позовну заяву, яка була отримана відповідачкою 1 липня 2022 року, що підтверджується відповідною розпискою. У судове засідання 18 серпня 2022 року з`явився представник позивача та відповідачка, представник відповідачки не з`явився, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливість явки у судове засідання через смерть родича. За клопотанням відповідачки, оскільки вона не розуміла наслідків подання позивачем заяви про відмову від позову, з метою не порушення процесуальних прав учасників справи, судом було оголошено у справі перерву до 22 серпня 2022 року. 22 серпня 2022 року у судове засідання з`явився представник відповідачки та відповідачка, ознайомились із текстом заяви позивача та повідомили суд про намір подати заяву про відшкодування витрат на правову допомогу. Отже, судом встановлено, що представник відповідача брав участь у судових засіданнях призначених у справі 8 липня та 22 серпня 2022 року, в яких вирішувались, зокрема процесуальні питання. Таким чином, враховуючи положення статті 142 ЦПК України, зважаючи на те, що провадження у справі було закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, тривалості судових засідань 8 липня та 22 серпня 2022 року, питання, які вирішувались судом у цих судових засіданнях, з огляду на зміст та обґрунтування заяви адвоката Крепель Д,І. про стягнення витрат на правову допомогу, зважаючи на заперечення представника позивача щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, суд дійшов до висновку про те, що заява адвоката Крепеля Д.І. підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 7500 грн. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial