Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому, з посиланням на норми ст. 344 ЦК України, ст. 120 ЗК України, просить в порядку набувальної давності визнати за нею право власності на 13/100 часток житлового будинку та 13/100 часток земельної ділянки, розташованих в [ADDRESS] , кадастровий номер 5910400000:05:143:0045, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянки). На обґрунтування вимог у позові вказано, що [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 13/50 часток вказаного будинку, а [PERSON] , - 13/100 часток цієї нерухомості. Крім того, співвласниками спірного домоволодіння є [PERSON] та [PERSON] , яким належить квартира № 1 , [PERSON] , що є власником ? квартири № 1 , [PERSON] та [PERSON] , яким належить квартира № 3 і [PERSON] - власниця квартири № 2 . [PERSON] є рідною донькою позивача, яка на день смерті [PERSON] (чоловіка позивача і батька відповідача), померлого [INFO] , вже була заміжня та проживала в Російській Федерації. На поховання батька приїхала на декілька днів і знову виїхала до Росії. [PERSON] після смерті чоловіка успадкувала 13/100 часток житлового будинку, про що мається свідоцтво про право на спадщину за законом. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.10.1995 року належить 13/100 часток цього будинку. Починаючи з березня 2011 року [PERSON] належною їй часткою домоволодіння не цікавиться, в будинку не проживає. За цей час [PERSON] здійснила ремонт спірного будинку, перештукатурила, утеплила та пофарбувала, замінила вікна на металопластикові, перекрила дах, зокрема й на гаражах, побудувала прибудову літньої веранди з металоконструкції, заклала двір тротуарною плиткою, обробляла земельну ділянку, насадила молоді кущі та дерева, що підтверджується довідкою голови квартального комітету, затвердженою підписами сусідів, тобто добросовісно, відкрито і безпосередньо володіла та постійно проживала у спірному будинку більше десяти років. Крім того, [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2015 року належить право власності на 26/100 та 13/100 часток, відповідно, земельної ділянки для обслуговування спірного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5910400000:05:143:0045, загальна площа всієї земельної ділянки 0,1 га. Оскільки у разі набуття права власності на частину будинку право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення, то просить визнати за нею право власності на 13/100 часток вказаної земельної ділянки, належної [PERSON] . Позивач [PERSON] звернулася із клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 35). Відповідач [PERSON] подала відзив, у якому просить розглянути справу за її відсутності, задоволенню вимог не заперечує, при цьому вказала, що з 2010 року проживає в Російській Федерації та має бажання відмовитися від належних їй на праві власності 13/100 частки будинку [ADDRESS] на корить своєї матері [PERSON] , але у зв`язку із воєнними діями в Україні приїхати не може (а.с. 42). Треті особи: завідувач Сумського обласного Державного нотаріального архіву, [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, теж подали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення вимог не заперечують (а.с. 33, 36, 38, 40). Суд вважає, що, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з правозастосовними орієнтирами викладеними у пунктах 9, 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , кожному із яких належить право спільної часткової власності на частки вказаного домоволодіння, зокрема: - [PERSON] - 13/50 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.10.1995 року, свідоцтва про право на спадщину від 15.12.2012 року (а.с. 9, 11,12, 14); - [PERSON] - 13/100 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.10.1995 року (а.с.10, 11,12,13). З 2011 року [PERSON] належною їй часткою будинку не цікавиться та не проживає. В той же час [PERSON] добросовісно, відкрито і безпосередньо володіє і постійно проживає у вказаному домоволодінні користуючись як належною їй часткою, так і часткою - [PERSON] . Крім того, [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 14.12.2015 року належить право власності на 26/100 та 13/100 часток земельної ділянки відповідно для обслуговування спірного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5910400000:05:143:0045, загальна площа - 0,1 га (а.с. 23, 24, 25, 27). Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Таким чином, у разі набуття [PERSON] в порядку набувальної давності права власності на 13/100 часток житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , що належало на праві спільної часткової власності [PERSON] , до позивача, на підставі ч. 2 ст. 120 ЗК України, одночасно переходить право власності і на земельну ділянку, що належала [PERSON] , а саме 13/100 часток, кадастровий номер 5910400000:05:143:0045, розташованої в [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка).

Outcome: approved