Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам?янської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У своєму позові позивач посилався на те, що до служби у справах дітей міської ради надійшов лист від Південного відділу поліції Кам`янського відділу поліції від 19.05.2020 №46.1/7/5358 щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка була виявлена співробітниками поліції та пояснила, що мати, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не впустила її додому. Спеціалістами служби у справах дітей міської ради з матір`ю дитини - [PERSON] було проведено відповідну профілактичну бесіду з питання належного виконання батьківських обов`язків у відношенні до малолітньої дитини [PERSON] . 10.09.2020 року до служби у справах дітей міської ради надійшов лист КЗ «Ліцей №13» Кам`янської міської ради від 10.09.2020 №160 щодо учениці [PERSON] , яка не відвідує навчальний заклад, мати дитини [PERSON] не виконує батьківські обов`язки у повному обсязі, не контролює дитину, веде аморальний спосіб життя (пиячить на очах у доньки). Відповідно до листа КНП КМР «Міська дитяча лікарня» від 30.09.2020 №435 до медичного закладу 25.09.2020 року поступила малолітня дитина [PERSON] , у супроводі співробітників поліції, дитина була залишена без нагляду дорослих, мати дитини знайти не вдалося. Після проходження необхідного медичного обстеження в лікарні, малолітню [PERSON] за направленням служби у справах дітей 07.10.2020 було влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР. 11.05.2021 року до служби у справах дітей міської ради з заявою від 11.05.2021 №Н-286/01-15 звернулася мати дитини - [PERSON] , [INFO] , з питання повернення в її сім`ю малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В письмовому зверненні мати дитини [PERSON] зазначила, що пройшла лікування в КНП КМР «Міська лікарня №1», працює без оформлення, винаймає житло за місцем мешкання, створила всі належні умови. Згідно акту передачі дитини КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР» від 17.05.2021 року малолітню дитину [PERSON] було передано на виховання матері [PERSON] . 05.06.2021 року до служби у справах дітей зателефонувала гр. [PERSON] , яка пояснила, що відповідач залишила малолітню дитину [PERSON] та більше не повернулася. За направленням служби у справах дітей міської ради від 07.06.2021 року малолітню [PERSON] для проходження необхідного медичного обстеження було влаштовано до КНП КМР «Міська лікарня №9», після чого 22.06.2021 року дитину було вдруге переведено до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР. Згідно листа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР від 05.10.2021 року за час перебування дитини [PERSON] в закладі мати дитини [PERSON] відвідувала доньку лише тричі. Позивач зазначає, що до моменту звернення з позовною заявою до суду відповідач з питання повернення дитини на її виховання до служби у справах дітей міської ради не зверталася. Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 03.01.2020 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно старшого сина [PERSON] , [INFO] , який виховується батьком. Тому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; передати малолітню - [PERSON] , [INFO] , під опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам?янської міської ради до вирішення питання влаштування до сімейних форм виховання; стягувати з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітньої - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття на користь майбутнього опікуна. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, надала суду відзив, в якому зазначила, що зобов`язується у подальшому не зловживати алкогольними напоями, в повному обсязі виконувати батьківські обов`язки. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника. Ухвалою суду від 17 листопада 2021 р. справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 18 січня 2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 76 (а.с.8). До служби у справах дітей Кам`янської міської ради надійшов лист від Південного відділу поліції Кам`янського відділу поліції від 19.05.2020 №46.1/7/5358 щодо малолітньої дитини [PERSON] , яка була виявлена співробітниками поліції та пояснила, що мати гр. [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не впустила її додому ночувати (а.с.18). Відповідно до листа КЗ «Ліцей №13» Кам`янської міської ради від 10.09.2020 №160 учениця [PERSON] , [INFO] , не відвідує заняття з 02.09.2020р.. Мати дитини на телефонні дзвінки відповідає і обіцяє, що [PERSON] прийде до школи, але наступного дня дитина знову відсутня на уроках. [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки у повному обсязі, не контролює дитину, веде аморальний спосіб життя (пиячить на очах у доньки), вчить дитину брехати (а.с.9). Відповідно до листа КНП КМР «Міська дитяча лікарня» від 30.09.2020 №435 до медичного закладу 25.09.2020 року поступила малолітня дитина [PERSON] , у супроводі співробітника поліції, дитина була знайдена по [ADDRESS] (а.с.10). Згідно листа служби у справах дітей Кам`янської міської ради від 07.10.2020 року про направлення дітей, [PERSON] , було направлено до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР» як такою, що залишилися без батьківського піклування (а.с.11). 11.05.2021 року до служби у справах дітей Кам`янської міської ради з заявою від 11.05.2021 №Н-286/01-15 звернулася мати дитини - [PERSON] , з питання повернення в її сім`ю малолітню доньку [PERSON] . В письмовому зверненні мати дитини [PERSON] зазначила, що пройшла лікування в КНП КМР «Міська лікарня №1», працює без оформлення, винаймає житло за місцем мешкання, створила всі належні умови (а.с.12). 15.05.2021 року співробітниками служби у справах дітей Кам`янської міської ради було проведено обстеження умов проживання [PERSON] , та складено акт (а.с.13). Згідно акту про факт передачі дитини КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР» від 17.05.2021 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , було передано на виховання матері [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Згідно пояснень гр. [PERSON] . 05.06.2021 року [PERSON] залишила дитину [PERSON] та більше не повернулася. Подзвонила [PERSON] тільки 07.06.2021 року , напідпитку, спитала чи в них знаходиться [PERSON] , більше не дзвонила та не приходила (а.с.15). Згідно листа служби у справах дітей Кам`янської міської ради від 07.06.2021 року про направлення дитини з метою проходження медичного обстеження, [PERSON] було направлено до КНП КМР «Міська лікарня №9» для проходження медичного обстеження для подальшого переведення до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР (а.с.16). Згідно листа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР від 05.10.2021 року за час перебування дитини [PERSON] в закладі з 22.06.2021 року мати дитини [PERSON] відвідувала дитину тричі (а.с.17). В матеріалах справи також міститься рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 січня 2020 року, згідного якого [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.19-21). Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам?янської міської ради від 28.10.2021 року № 8 вих.-20/880 щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є доцільним. При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак вона цього не зробила, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, проживає окремо від дитини, а тому вимоги позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам?янської міської ради про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Щодо стягнення аліментів з відповідача на утриманні дитини, то заявлені позовні вимоги узгоджуються із приписами ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. А тому враховуючи, те що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 1 984,80 грн. з відповідача, а також оскільки, при подачі позовної заяви щодо вимог про стягнення аліментів було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved