Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

У липні 2021 року Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому просив відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягувати з відповідача аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначав, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] помер [INFO] . Малолітня [PERSON] із 30 листопада 2017 року перебувала на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області (далі - Служба), у зв`язку із проживанням дитини в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Матір дитини влаштувалася на роботу та створила належні житлово-побутові умови для проживання дитини, у зв`язку з чим наказом від 11 березня 2019 року сім`ю виключено з-під соціального супроводу. 25 червня 2021 року в телефонному режимі до Служби надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за адресою її проживання знаходиться малолітня дитина [PERSON] , яка залишилася без батьківського піклування. 25 червня 2021 року спільно з фахівцями із соціальної роботи Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Центр) та інспектором ювенальної поліції відділу превенції Броварського району управління поліції ГУ НП в Київській області здійснено візит за адресою проживання [PERSON] та в ході спілкування з дитиною встановлено, що вона не хоче повертатися додому, оскільки її матір із співмешканцем [PERSON] постійно зловживають алкогольними напоями, кричать та наносять їй тілесні ушкодження. Цього ж дня спеціалісти Служби зателефонували [PERSON] , у ході розмови остання повідомила, що вона не збирається забирати дочку, оскільки знаходиться на роботі та їй байдужа подальша доля дитини, не заперечувала проти влаштування дитини в інтернатний заклад, бо дочка її не слухається. У зв`язку із загрозою для життя та здоров`я дитини складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та малолітню [PERSON] тимчасово було влаштовано до Центру "Дитяча лікарня" Комунального некомерційного підприємства "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" територіальних громад Броварського району Київської області. Під час огляду лікарем малолітньої дитини [PERSON] на тілі дитини виявлено множинні синці, подряпини та гематоми, які зі слів дитини їй наніс співмешканець матері [PERSON] 26 червня 2021 року до Служби з`явилися матір дитини [PERSON] та співмешканець останньої [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння. Матір дитини [PERSON] висловила своє не бажання займатися вихованням та утриманням власної дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї, складеного 25 червня 2021 року працівниками Центру, [PERSON] має візуальні ознаки зловживання спиртними напоями, повідомила фахівцям, що вона не бажає займатися вихованням та утриманням дочки. У помешканні, де проживає сім`я, брудно, на ліжку дитини відсутня постільна білизна. Продукти харчування теж відсутні. 30 червня 2021 року, у зв`язку із безпосередньою небезпекою для життя та здоров`я дитини, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - виконком Броварської м/ради) прийняв рішення про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та надано до суду висновок про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення матері від виховання дитини, свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Згідно із ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Представник позивача Органу опіки та піклування Корнійко Р.А. у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному, просив суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, щодо відібрання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , від матері без позбавлення її батьківських прав не заперечувала, проти стягнення з неї аліментів на дитину заперечувала, просила суд у цій частині вимог у задоволенні позову відмовити. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть. Із письмових пояснень [PERSON] від 25 червня 2021 року, наданих Службі, вбачається, що 24 червня 2021 року о 23.30 год. їй зателефонувала [PERSON] із проханням прийти до неї додому за адресою: [ADDRESS] , та допомогти у спілкуванні з працівниками поліції. Прибувши за вказаною адресою, з`ясувала, що відповідач перебувала в стані алкогольного сп`яніння, сварилася з працівниками поліції. Під час спілкування з [PERSON] , остання повідомила їй, що не бажає займатися вихованням та утриманням дочки [PERSON] , щоб [PERSON] забрала дитину до себе або віддала дитину до дитячого будинку. 25 червня 2021 року о 01.30 год. вона змушена була забрати до себе додому малолітню дитину, оскільки переживала за її життя та здоров`я. Об 11.00 год. зателефонувала до Служби та повідомила про дитину, яка залишилася без батьківського піклування. 29 червня 2021 року [PERSON] надала Службі пояснення про те, що вона 24 червня 2021 року о 23.20 год. разом зі своїм співмешканцем [PERSON] , прибувши за адресою їхнього проживання, виявили біля будинку працівників поліції, які знаходилися з її дочкою [PERSON] та невідомою жінкою, остання спровокувала конфлікт, стверджуючи, що вони перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння. Працівники поліції передали дочку [PERSON] , наступного дня вона не змогла забрати дитину, оскільки перебувала на роботі. З приводу пояснень дитини щодо побиття та непристойної поведінки її співмешканця зазначила, що це не відповідає дійсності та провину переклала на дочку [PERSON] . Вказала, що наразі вона не може справитися з поведінкою своєї дитини. У протоколі бесіди, проведеної 29 червня 2021 року спеціалістом Служби із малолітньою [PERSON] , зроблено висновок, що дитина в присутності матері і вітчима не почувається захищеною. Через систематичні побої та знущання дитина втікала з дому. Прив`язаність між матір`ю та дочкою втрачена. Малолітня не довіряє матері, вона несе негативний вплив на дівчинку, не забезпечує дитині безпечні умови проживання. Систематичне насильство над малолітньою [PERSON] , асоціальний спосіб життя матері та вітчима становлять загрозу для життя і здоров`я дитини. Із акта оцінки потреб сім`ї та висновку до нього, складених у період з 25 по 29 червня 2021 року працівниками Центру, та акта від 29 червня 2021 року № 373 обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , складеного спеціалістами Служби та інспектором ювенальної поліції відділу превенції Броварського району управління поліції ГУ НП в Київській області, відповідач [PERSON] та її співмешканець [PERSON] вказаний будинок орендують з травня 2020 року. Будинок знаходиться в аварійному, антисанітарному стані. проживати у помешканні небезпечно. Умови для проживання дитини не задовільнять її потреби. Відповідач [PERSON] має візуальні ознаки зловживання спиртними напоями. Матір дитини повідомила фахівцям, що не бажає займатися вихованням та утриманням дочки. Зі спостережень фахівців [PERSON] мала неохайний вигляд, одяг був брудний, відчувався стійкий неприємний запах. У помешканні, де проживає сім`я, брудно, у дитини відсутня постільна білизна, немає місця для виконання домашніх завдань. Продукти харчування відсутні. У помешканні повсюди розсипана отрута від комах. Із характеристики № 97 від 29 червня 2021 року Броварської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 9 видно, що малолітня [PERSON] , [INFO] , навчається у 4-Є класі, вона має здібності до навчання, розвинуті мислення, пам`ять. За характером [PERSON] добра, привітна, скромна, спокійна. Має адекватну поведінку та ставлення до однолітків, вміє спілкуватися, товаришувати. Дитину виховує матір [PERSON] , яка останнім часом достатньо уваги своїй дочці не приділяє. Дитина регулярно відвідує школу, але часто не має підручників, зошитів для уроку. Домашні завдання дитина виконує нерегулярно. На прохання, зауваження матір не реагує. Успішність дитини у навчанні знизилася. Рішенням виконкому Броварської м/ради від 30 червня 2021 року № 512 малолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано від її матері [PERSON] , у зв`язку із виникненням безпосередньої загрози для життя і здоров`я дитини. Наказом Служби від 30 червня 2021 року № 207/01-10 малолітню [PERSON] взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування. Рішенням виконкому Броварської м/ради від 30 червня 2021 року № 513 надано до суду висновок про відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. У вказаному висновку зазначено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дочки [PERSON] , має низький батьківський потенціал та алкогольну залежність. З метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини Орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати дитину від матері. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У ч. 2 ст. 170 СК України передбачено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Факт ухилення відповідача [PERSON] від належного виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження в суді наданими позивачем доказами. Суд погоджується із зазначеним висновком Органу опіки та піклування від 30 червня 2021 року за № 513 щодо доцільності відібрання малолітньої дитини [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки, часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування в частині вимог про відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав є обґрунтованим та підлягає задоволенню. За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 4 ст. 170 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Органом опіки та піклування заявлено також вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На виконання вимог ч. 4 ст. 170 СК України, враховуючи обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування є обґрунтованим та підлягає задоволенню і в частині вимог про стягнення з матері дитини, відповідача [PERSON] аліментів на дочку у визначеному законом мінімальному розмірі. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за дві вимоги немайнового характеру із відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 грн. (908 грн. х 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved