Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У серпні 2022 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє Пілюга В.В. звернулись до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 26 квітня 1997 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу з відповідачем у них народились діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами не склались, шлюб між ними не розірвано, однак з червня 2022 року по теперішній час однією сім`єю сторони не проживають. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка наразі не працює, знаходиться у стані пошуку роботи, займається вихованням трьох неповнолітніх дітей, що ускладнює пошук роботи. Відповідач іноді здійснює придбання продуктів або ліків, однак цього недостатньо для задоволення всіх потреб неповнолітніх дітей, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Позивач вважає, що відповідач має можливість утримувати дітей до досягнення ними повноліття та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі половини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місячно починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надіслання з рєстра «КП Д-3» через смс - повідомлення судової повістки, яку [PERSON] було доставлено 07.09.2022 року, а також розміщення оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суду не повідомив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справ. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Пілюга В.В., яка діє на підставі ордера Серія АН № 1039813 від 02.08.2022 року у судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 16.08.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до спрощеного судового розгляду. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , 26 квітня 1997 року уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янська, актовий запис № 198. Як вбачається з наданих копій свідоцтва про народження, відповідач [PERSON] є батьком: ? [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 19.08.2014 року, актовий запис № 1123); ? [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 05.05.2015 року, актовий запис № 391); ? [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 04.05.2017 року, актовий запис № 296). На теперішній час діти проживають разом з матір`ю в [ADDRESS] , що підтверджується довідками №3005-5001936250/36103, №3005-5001936289/36106, №3005-5001936214/36101 від 29.07.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб та знаходяться на її утриманні, що не оспорюється сторонами. V. Оцінка суду. Статтею 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України). Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідач своїм правом на подачу заперечень та відзиву на позов не скористався, заперечень до суду не надав. На підставі викладеного, суд вважає, що за станом здоров`я та матеріальним становищем, із урахуванням інших обставин, передбачених ст. 182 СК України відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі половини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 15.08.2022 року до повноліття дітей. Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно вимогам ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved