Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

[PERSON] 13 липня 2022 року звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 земельної ділянки та 1/3 житлового будинку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,0617 га, яка знаходиться по [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті батька були: його дружина [PERSON] (померла [INFO] ), його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Спадщину прийняв його син, [PERSON] , так як спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст. 1268 ЦК України та [PERSON] , яка до шести місяців після смерті батька, [PERSON] , подала заяву про прийняття спадщини. Позивач відмовився від належної йому частку на користь [PERSON] . Отже, після смерті батька спадкоємцем 2/3 частки спадкового майна були [PERSON] , а 1/3 частки - [PERSON] . Вказані спадкоємці прийняли спадщину, але не оформили свої спадкових прав. Тобто, вони не отримали свідоцтво про право на спадщину та не зареєстрували своїх прав. Брат позивача, [PERSON] , помер [INFO] . Після цього позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини в Самбірську державну нотаріальну контору. Державний нотаріус Самбірської державної нотаріальної контори Мариняк Н.М. 8 червня 2022 року відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,0617 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Тому позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті брата (а.с.1-6). Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року відкрите провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження; витребувано з Самбірської державної нотаріальної контори копії спадкових справ після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 51-52). 22 серпня 2022 року до суду надійшли витребувані копії матеріалів спадкових справ (а.с. 56-76). Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до судового розгляду (а.с.74). У судове засідання позивач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не прибув, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.77). Відповідачка [PERSON] , яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала (а.с.81). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2022 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 22.05.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Самбора серії [NUMBER] (а.с.11). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,0617 га, яка знаходиться по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Зазначений будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про праві власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 8 грудня 2005 року, виданного виконавчим комітетом Самбірської міської ради Львівської області, на підставі рішення № 182 від 30 серпня 2005 року (а.с.19). Право власності було зареєстроване 08 грудня 2005 року Самбірським МБТІ за № 4859 в книгу 64, про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 9214575 (а.с.20, 21) \~ \~ \~ \~Також [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0617 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 046670, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на прав власності на землю та на право постійного користування землею за № 01:06:442:00246, виданим 03 листопада 2006 року на підставі рішення 22 сесії 4 скликання Самбірської міської ради № 5 від 30 серпня 2005 року (а.с.18). Спадкоємцями після смерті батька були: його дружина [PERSON] та його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.13,14). Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 29.10.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Самбора серії [NUMBER] (а.с.12). Мати позивача [PERSON] була зареєстрована до моменту смерті по [ADDRESS] разом зі позивачем та не зголошувалася до нотаріуса з завою про прийняття спадщини. (а.с. 39-41). Після смерті батька [PERSON] звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.57). Позивач [PERSON] відмовився від належної йому частки на користь [PERSON] (а.с.57 зворот). Батько позивача [PERSON] на момент смерті був зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 58 зворот), разом із сином [PERSON] (а.с.67). Копія будинкової книги втрачена, про що було зроблено оголошення в газету (а.с.37-38). Після смерті батька спадщину прийняв його син [PERSON] , як спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст. 1268 ЦК України. Отже після смерті батька спадкоємцем 2/3 частки спадкового майна стали [PERSON] , та 1/3 частки спадкового майна - [PERSON] . Згідно спадкової справи № 663/2006 свідоцтва про право на спадщину зазначеним особам не видавалися. [PERSON] помер [INFO] , про що Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 17 червня 2017 року складено актовий запис № 189 та 17 червня 2017 року видано свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.10). Після смерті брата, [PERSON] звернувся до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини (а.с. 64), але йому було відмовлено через пропуск терміну для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 4 травня 2022 року по справі № 452/742/22, [PERSON] визначено додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.66). Державний нотаріус Самбірської державної нотаріальної контори Мариняк Н.М. 8 червня 2022 року листом за № 884/02-14 відмовила позивачу у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0617 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та рекомендувала звернутися до суду (а.с.75 зворот). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 304519248 від 8 липня 2022 року зазначається, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] (а.с.31). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4600553342022, виданого 08 серпня 2022 року земельна ділянка кадастровий номер 4610900000:15:012:0028, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі державного акту від 3 листопада 2006 року ЯГ 046670 (а.с.33-34). Згідно даних спадкової справи № 308/2022, заведеної після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті свого батька [PERSON] , спадкоємцем є [PERSON] (а.с.73 зворот). Статтею 4\~ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За загальними положеннями спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців);\~спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом;\~до складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті;\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою \~(ст.\~1216,\~1217,\~1218,\~1220\~ЦК України). Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно частини 3 статті 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до приписів статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як встановлено судом, позивач та [PERSON] є рідними братами, що підтверджується наданими позивачем копіями свідоцтв про їх народження (а.с.13,14). Після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину, а саме 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] та 1/3 частку земельної ділянки, кадастровий номер 4610900000:15:012:0028, загальною площею 0,0617 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , але не оформив свої спадкові права на це майно. Спадкова справа після смерті [PERSON] відкривалась за заявою позивача по справі. На теперішній час позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки прийняв спадщину, що підтверджується копією рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 4 травня 2022 року по справі № 452/742/22 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи №308/2022. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті брата [PERSON] , оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності останнього на спадкове майно. Таким чином на теперішній час позивач позбавлений права на спадщину та в позасудовому порядку не має можливості вирішити це питання. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст. ст.\~ 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Нормами\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Суду як джерело права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний у практиці Європейського суду з прав людини, отримане (хоча і не оформлене належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. У рішеннях\~Європейського суду\~з прав\~людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року (справа № 12868/87) та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року (справа № 22774/93) зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою. Судом не встановлені обставини, які б в даному випадку обґрунтовували втручання держави у право власності на спадкове майно [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с. 7). Позивач при зверненні до суду не просив відшкодувати йому понесені судові витрати. Отже, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність (ст. 13 ЦПК України), понесені судові витрати позивачу при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Outcome: approved