Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

У серп ні 2022 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач вказує, що відповідач є її чоловіком та зареєстрований у квартирі з 15.03.2013, однак, з вересня 2019 року фактично там не проживає. Таким чином, [PERSON] порушує право власності [PERSON] , позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд. Крім того, факт реєстрації відповідача у квартирі [ADDRESS] завдає додаткових витрат пов`язаних з оплатою комунальних послуг, що спричиняє додаткові матеріальні витрати. Відповідач не заперечує проти зняття його з місця реєстрації проживання, однак у зв`язку з перебуванням за межами території України він обмежений в можливості здійснити це самостійно. Враховуючи викладене, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.09.2022 позовну заяву [PERSON] залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів направлення матеріалів позовної заяви на адресу відповідача. 06.09.2022 представник позивача - адвокат Мінаєв Д.Д. на виконання ухвали суду надав документи на підтвердження направлення позовної заяви з додатками на адресу [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Засобами електронного зв`язку вказана ухвала була направлена сторонам у справі. 21.09.2022 на адресу суду надійшла заява про визнання позову від [PERSON] . Просив визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №3н-413, посвідченого 30.06.2005 державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Волковою С.М. та зареєстрованого 01.07.2005 в КП КМР «КМ БТІ» за реєстровим №690. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва станом на 18.08.2022 за адресою: [ADDRESS] зареєстрований з 15.03.2019 [PERSON] , [INFO] . Як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 05.09.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1145. Позивач вказує, що відповідач з вересня 2019 року не проживає за зареєстрованим місцем проживання, оскільки має посвідку на проживання у Республіці Словаччина. Відповідач не заперечує проти зняття його з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Не заперечує проти задоволення позову власника квартири про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає та не заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved