Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання безстрокового трудового договору, в якому просить безстроковий трудовий договір укладений і зареєстрований 24.02.2006 року між позивачем та фізичною особою суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] № 931 Комінтернівському РЦЗ розірвати. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 24.02.2006 року між ним та фізичною особою суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] був укладений безстроковий трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю за №931, зареєстрований в Комінтернівському РЦЗ. Оскільки місце роботодавця позивачу невідоме і встановити він не може також не може розірвати укладений безстроковий трудовий договір, а тому і працевлаштуватися на законних підставах. Позивач [PERSON] позовні вимоги просив задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.02.2006 року між [PERSON] та фізичною особою суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] був укладений безстроковий трудовий договір між працівником і фізичною особою № 931 і зареєстрований в Комінтернівському районному центрі зайнятості. Як вбачається із позовної заяви, що місце роботодавця позивачу невідоме і встановити він не може через, що не може розірвати укладений безстроковий трудовий договір, а тому працевлаштуватися на законних підставах немає можливості. На теперішній час відмітки про припинення вищезазначеного трудового договору та зняття її з реєстрації у єдиній інформаційно-аналітичній системі немає, що перешкоджає позивачу стати на облік у центрі зайнятості за місцем проживання, оскільки позивач на даний час вважається зайнятою особою. Відповідно дост. 24 КЗпП України- трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін. В силу ст. 24-1 КЗпП України у разі укладання трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості. Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженогонаказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Пунктом 9 вказаного Порядку визначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Фізична особа робить запис про підстави припинення трудового договору з посиланням на відповідні статті КЗпП Українив третьому примірнику трудового договору, який після реєстрації зберігається в центрі зайнятості, і найманий працівник засвідчує своїм підписом припинення в третьому примірнику. На підставі цього відповідальна особа центру зайнятості знімає трудовий договір з реєстрації, про що робиться запис у книзі реєстрації трудових договорів та запис на трьох примірниках трудового договору про зняття з реєстрації трудового договору. Таким чином, запис на примірниках трудового договору про його зняття з реєстрації робиться на підставі здійсненого фізичною особою - підприємцем запису про підстави припинення такого договору. Із змістуст. 21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством. За ч. 1ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, тому, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлений можливості самостійно зняти його з реєстрації і захистити своє порушене право. А тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на такі вимоги цивільного процесуального законодавства, суд стягує з відповідачки в користь позивача 908 гривень понесених нею витрат на сплату судового збору.

Outcome: approved