Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2022 року в цивільній справі № 761/30659/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 18.03.2021 року, який зареєстрований в реєстрі за №30843 та стягнуто 1 362,00 грн. судового збору. Разом з тим, 13.05.2022 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Кірюшиним Артемом Андрійовичем було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200,00 грн. 27.07.2022 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не відповідають критерію розумного розміру, а також є необґрунтованими. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали вищезазначеної справи суддя вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного. Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2022 року в цивільній справі № 761/30659/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 18.03.2021 року, який зареєстрований в реєстрі за №30843 та стягнуто 1 362,00 грн. судового збору. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Крім того у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 р. у справі №910/906/18. На підтвердження обставини викладених у клопотанні про стягнення судових витрат понесених [PERSON] , у зв`язку з розглядом в суді цієї справи представником позивача було надано до суду: копію Договору від 16.07.2022 року про надання правової допомоги, копію акту виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 16.07.2021 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера №28 від 16.07.2021 року. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 р.) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Надаючи оцінку наведеному в акті виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 16.07.2021 року, де викладено об`єм виконаних адвокатом робіт та витрачений ним на це час, суддя зазначає, що витрачання, серед іншого 9 год. на усну консультацію, узгодження правової позиції та аналіз судової практики, є надмірним для такого фахівця в галузі права, а розумний і реальний час, який був би витрачений на надання таких послуг з врахуванням складності справи, не повинен перевищувати загалом 2 год., що складає 1 600,00 грн. Також, приймаючи до уваги, що справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є незначної складності, а отже витрачання 5 год. на підготовку позовної заяви не є співмірним із складністю такої справи та виконаних адвокатом робіт, тому час на підготування позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не повинен перевищувати 3 год., що складає 2 400,00 грн. Враховуючи викладене, суддя вважає що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, а тому приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити частково, а розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, який підлягає відшкодуванню, з врахуванням заперечень представника відповідача, підлягає зменшенню та відшкодуванню в загальній сумі 4 000,00 грн.

Outcome: partial