Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

У січні 2022 року на адресу суду надійшов вищевказаний позов. Позовна заява вмотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 квітня 1999 року, виданим державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області під №128, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В даному будинку на даний час зареєстрована як за місцем проживання [PERSON] , яка є колишньою дружиною позивача. З вересня 2020 року [PERSON] не проживає за адресою свого зареєстрованого місця проживання. Відповідач добровільно змінила своє місце проживання. Відповідач в будинку не проживає та не сплачує вартість житлово-комунальних послуг, її особистих речей в будинку немає.Тому позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 13 травня 2022 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріли справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 квітня 1999 року, видане державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області за №128 (а.с.6). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання виданого депутатом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області Соколом О.Г. вбачається, що зі слів сусідів у будинку [ADDRESS] гр. [PERSON] не проживає з вересня 2020 року (а.с.9). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2021 року шлюб, укладений 30 квітня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований в с. Мирне Бориспільського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис за №304, розірвано (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином встановлено, що на даний час [PERSON] не пов`язана спільним побутом з позивачем, після розірвання шлюбу з ним вибула із зазначеного жилого приміщення. З огляду на це, суд вважає за допустиме визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК, ст.71 ЖК України

Outcome: approved