Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , треті особи [PERSON] та [PERSON] про стягнення неправомірно сплаченого страхового відшкодування. Позов мотивовано тим, що 07.04.2012 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1717080 (далі - Поліс). Також, додатково між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів (ДЦВ) та від нещасного випадку на транспорті (ДНВ) серія DCV № 009506 (далі - Договір страхування). Застрахованим згідно Полісу та Договору є транспортний засіб «CITROEN Xsara», державний реєстраційний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] . Дані Договори страхування було укладено на підставі вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 21.07.2012 року до Позивача із заявою звернувся Відповідач, в якій повідомив наступне: «Я, [PERSON] , 20.07.2012р близько 22:15 рухався на належному мені автомобілі PEUGEOT 1,6 HDI д.р.н. [NUMBER] по вул. Собранецькій зі сторони вул. Митної в м. Ужгороді. Повертаючи праворуч на вул. Крилова я побачив, що мікроавтобус MERCEDES BENZ, який рухався попереду мене, призупинився, зупинився і я, і в цей момент відчув сильний удар в задню частину мого автомобіля, який спричинив водій автомобіля CIROEN, що рухався позаду мне і не дотримався безпечної відстані. Після зіткнення мій автомобіль, по інерції, зіткнувся з попереду розташованим мікроавтобусом MERCEDES». У заяві до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 23.07.2012 року, водій [PERSON] повідомляє наступне: «20.07.2012 по вул. Крилова №3 близько 22-15 сталося ДТП за участю мого авто марки Сітроен Ксара та авто марки Пежо 308 та мікроавтобуса Мерседес. Я їхав по вул. Собранецькій здійснуючи поворот на вул. Крилова не дотримався безпечної дистанції і в`їхав в авто марки Пежо 308 в наслідок чого він зіткнувся з мікроавтобусом марки Мерседес. В наслідок зіткнення тілесних пошкоджень ніхто не отримав. На моїй машині пошкоджені капот, решітка радіатора, крила, фари, бампер, радіатори. На авто марки Пежо 308 пошкодилися фара, капот, бампер, крила, радіатори, подушки безпеки. На авто Мерседес пошкодження отримали задні двері. Після ДТП визвали співробітників ДАІ які склали протокол після чого я зробив аналіз на алкогольне сп`яніння та позвонив у страхову компанію розповівши про ДТП». 08.08.2012 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в рамках страхового розслідування, звернулося до ДП «Центр Експертних Досліджень», для проведення експертного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобілів PEUGEOT 308 реєстраційний номер [NUMBER] та CITROEN Xsara реєстраційний номер [NUMBER] , з метою врегулювання збитку та з`ясування обставин події. Експертне дослідження проводилося з мето з`ясування наступних обставин: Чи відповідають, з технічної точки зору, пошкодження автомобілів «PEUGEOT 308», державний реєстраційний номер [NUMBER] та «CITROEN Xsara», державний реєстраційний номер [NUMBER] обставинам, які викладені в поясненнях водіїв [PERSON] та [PERSON] .? 2. \~ \~ \~ \~Чи міг утворитися комплекс пошкоджень на автомобілях «PEUGEOT 308», державний реєстраційний номер [NUMBER] та «CITROEN Xsara», державний реєстраційний номер [NUMBER] за обставин, викладених в поясненнях водіїв [PERSON] та [PERSON] з технічної точки зору? 13.08.2012 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» отримало Висновок №115-12 експертного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобілів PEUGEOT 308 реєстраційний номер [NUMBER] та CITROEN Xsara реєстраційний номер [NUMBER] (далі - Дослідження). Відповідно до Висновків дослідження № 115-12: «1,2. Комплекс механічних пошкоджень на автомобілях Peugeot 308, д.н. [NUMBER] та Citroen Xsara д.н. [NUMBER] з технічної точки зору не відповідає і не міг утворитися за обставин події, викладених в поясненнях водіїв [PERSON] та [PERSON] , через невідповідність характеру пошкоджень на автомобілях заявленому механізму їх попутного зіткнення». На підставі вищевикладеного ПрАТ СК «ПЗУ Україна», листом за №5524-31 від 23.08.2012 року відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування по даному випадку. ПрАТ СК «ПЗУ Україна», беручи до уваги позицію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) та звернення Відповідача, повторно розглянувши матеріали справи відносно події, яка мала місце 20.07.2012 року (згідно заяви) з транспортним засобом «PEUGEOT 308», державний реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу «CITROEN Xsara», державний реєстраційний номер [NUMBER] , листом за №3595/13 від 17.05.2013 року повідомило [PERSON] про те, що: Відповідно до наявних документів та наданих учасниками дорожньо-транспортної пригоди пояснень, остання сталася внаслідок дій водія [PERSON] . Позивач вказує, що дане Дослідження доводить, що транспортні засоби мали пошкодження до дорожньо-транспортної пригоди з приводу якої відповідач звернувся до страхової компанії. Вказує, що в Протоколі огляду транспортного засобу (за підписом Відповідача) зазначено, що транспортний засіб «PEUGEOT 308», державний реєстраційний номер [NUMBER] не мав пошкоджень до дорожньо-транспортної пригоди яка згідно заяви мала місце 20 липня 2012 року, що суперечить висновкам проведеного Дослідження. Зазначає, що неповідомлення страховику та приховування з сторони потерпілого про всі відомі обставини, а саме про наявність пошкоджень, які були отримані до дорожньо- транспортної пригоди призвело до того, що страховик не має можливості відмежувати пошкодження які були на транспортному засобі до дорожньо-транспортної пригоди від тих які отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Дана обставина унеможливила визначення розміру заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з приводу якої [PERSON] звернувся до Позивача. Крім того, Позивач вказує, що водій [PERSON] в заяві про настання страхового випадку теж зазначив, що транспортний засіб «CITROEN Xsara», державний реєстраційний номер [NUMBER] не мав не усунених пошкоджень до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що теж суперечить висновкам проведеного Дослідження. Отже водій [PERSON] та інший учасник дорожньо-транспортної пригоди не сприяли, а перешкоджали страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, чим порушили вимоги п. 331.1 ст. 331 Закону та позбавили страховика можливості встановити розмір заподіяної шкоди. Позивач вказує, що Постановою Нацкомфінпослуг 250/13-11/13/5 від 05.07.2013 року застосовано до Позивача штрафні санкції та зобов`язано усунути правопорушення. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з метою уникнення подальших накладень штрафних санкцій та анулювання ліцензії було змушене виплатити страхове відшкодування на користь Відповідача (платіжне доручення №6178 від 25.11.2015 року та №37447 від 25.11.2015 року). Позивач вважає рішення стосовно відмови у виплаті страхового відшкодування Відповідачу відносно події 20.07.2012 року правомірним, оскільки воно не спростоване в судовому порядку. За даних обставин, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» вважає, що [PERSON] та [PERSON] були вчинені дії (навмисні і неправомірні), які були спрямовані на настання випадку, який не є страховим, з метою отримання неправомірної страхової виплати, Відповідачем було порушено свої обов`язки, визначені Законом, що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання. Просить стягнути з Відповідача на користь Позивача неправомірно виплачене страхове відшкодування в сумі 50 000,00 грн. та неправомірно виплачену пеню в сумі 7 196,84 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання чи про розгляд справи за їх відсутності не подали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2020 року (набрало законної сили 28.04.2021 року) у справі №308/3334/15-ц за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» та [PERSON] про визнання протиправною відмову у виплаті страхового відшкодування, стягнення суми страхового відшкодування та суми завданої моральної шкоди встановлено наступні обставини. 20.07.2012 р. о 22 год. 00 хв. в м. Ужгороді по вул. Крилова, 3 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Сітроєн» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Пежо» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб марки «Пежо » державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 25.07.2012 року у справі №712/13670/12 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у вчиненні ДТП, що мала місце 20.07.2012 р. та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вищевказане ДТП, як стверджує позивач, призвело до завдання транспортному засобу «Пежо» державний реєстраційний номер [NUMBER] механічних пошкоджень. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Пежо» державний реєстраційний номер [NUMBER] , належить [PERSON] 26.07.2012 року оцінювачем [PERSON] проведено огляд автомобіля Peugeot 308 1.6 HDI реєстраційний номер [NUMBER] , під час якого виявлено ряд пошкоджень, опис яких наявний у протоколі огляду транспортного засобу від 26.07.2012 року. Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 26.07.2012 року , при огляді автомобіля були присутні: [PERSON] , представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», що стверджується підписами останніх у протоколі. Відповідно \~до\~\~звіту \~№\~70 від 01.08.2012 року , проведеного ПП [PERSON] , який є субєктом оціночної діяльності (сертифікат № 12141/11 виданий Фондом держмайна України 04.11.2011р.): вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Peugeot 308 1.6 HDI реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, станом на дату оцінки складає 93 138,36 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Peugeot 308 1.6 HDI реєстраційний номер [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП, станом на дату оцінки складає 101548,49 грн. Відповідно до звіту № 70 від 01.08.2012 року, оцінку виконано ПП [PERSON] на підставі договору та звернення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» від 24.07.2012 року. 07.04.2012 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки «Сітроєн» державний реєстраційний номер [NUMBER] , / серія [NUMBER] / на суму 75 000,00 грн. Строк дії договору з 08.04.2012 року по 07.04.2013 року. Відповідно до вищевказаного договору страхувальником являється [PERSON] . Між відповідачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] 07.04.2012 року було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки «Сітроєн» державний реєстраційний номер [NUMBER] , ліміт відповідальності згідно полісу винної особи становить 50 000,00 грн. франшиза згідно договору становить 0,00 грн. / поліс № АВ 1717080/. 21.07.2012 р. [PERSON] звернувся в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування ОСЦПВВНТЗ разом із поясненнями. Згідно із п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Таким чином ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у строк до 21.10.2012 року зобов`язане було здійснити виплату. 23.08.2012 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» листом № 5524-31 з посиланням на ст. 26 ЗУ «Про страхування» та ст. 991 ЦКУ повідомила [PERSON] про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування. Підставою відмови стало те, що згідно із висновком ДП «Центр Експертних досліджень» №115-12 по матеріалах страхової події, яка сталася 20.07.2012 р. комплекс механічних пошкоджень на автомобілях «Сітроєн» д.н [NUMBER] та «Пежо» д.н [NUMBER] з технічної точки зору не відповідає та не міг утворитися за обставин події, викладених у поясненнях водіїв [PERSON] та [PERSON] , через невідповідність характеру пошкоджень на автомобілях заявленому механізму їх попутного зіткнення. Отже, 23 серпня 2012 року відповідачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було направлено лист, яким було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. 30.11.2012 року національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було складено акт 30.11.2012 р за № 410/13-10/13/6 про порушення законодавства у сфері послуг Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відповідно до якого було встановлено, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було прийнято безпідставну відмову у виплаті страхового відшкодування [PERSON] та за результатами перевірки документів по страховій справі [PERSON] встановлено порушення: щодо прийняття страховиком рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування без передбачених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав; щодо не здійснення виплати страхового відшкодування у строки встановлені Законом; щодо несплати пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика. Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за № 250/13-11/13-5 від 05 липня 2013 року до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було застосовано штрафну санкцію у розмірі 1700 грн. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2013 р. (№826/3620/13-а) у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» ПЗУ України, яка звернулася до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування розпорядження № 155 від 17.01.2013 відмовлено повністю. Даною постановою суду було встановлено, що ПАТ СК «ПЗУ Україна» неправомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування [PERSON] на підставі висновку експертного дослідження № 115-12 ,що не передбачено ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, вказаним судовим рішенням, яке набуло законної сили встановлено протиправною відмову ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у виплаті страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2013 р. (№826/12996/13-а) позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» ПЗУ України, яка звернулася до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправною та скасування постанови № 250/13-11/13/5 від 05.07.2013 року про накладення штрафної санкції (штрафу) - відмовлено. Відповідно до повідомлення про отримання переказу фізичними особами ПрАТ СК «ПЗУ Україна» через «Райффайзен Банк Аваль» від 27.11.2015 р. було перераховано [PERSON] грошові кошти в сумі 49652,43 грн. та 7146,81 грн. Згідно висновку авто товарознавчої експертизи № 23/2015 від 07.08.2015 року проведеної на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2015 р. за заявою представника позивача [PERSON] : вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу Peugeot 308 1.6 HDI державний номер [NUMBER] складає 273872,29 грн.; вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнта зносу складових транспортного засобу Peugeot 308 1.6 HDI державний номер [NUMBER] станом на момент звіту № 70, 01.08.2012 р. складає 92 174,17 грн. Окрім обставин, наведених вище, які встановлені Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2020 року, яке набрало законної сили, у справі №308/3334/15-ц за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» та [PERSON] про визнання протиправною відмову у виплаті страхового відшкодування, стягнення суми страхового відшкодування та суми завданої моральної шкоди та які не підлягають доказуванню в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, судом також встановлено, що згідно Висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №3064 від 11.08.2016 року (а.с. 217, т.1) характер пошкоджень передньої правої частини автомобіля «Citroen Xsara», реєстраційний номер [NUMBER] , та задньої правої частини автомобіля «Peugeot 308», державний реєстраційний номер [NUMBER] , дозволяють зробити висновок, що 20.07.2012 року могло мати місце попутне контактування автомобілів з величиною перекриття контактуючих поверхонь 0,3…0,4 м. Зрив переднього бампера автомобіля «Citroen Xsara» та заднього бампера автомобіля «Peugeot 308» відбувся внаслідок дії сили при їх взаємному контакті в процесі зіткнення, а деформація кришки багажного відділення в районі цифрового позначення «308» автомобіля «Peugeot 308» утворилося внаслідок контактування правої передньої фари автомобіля «Citroen Xsara». Ухвалою від 17.05.2021 року клопотання представника позивача [PERSON] про призначення повторної судової транспортно-трасологічної експертизи задоволено. Проте така не була проведена, оскільки, як вбачається з листа Київського НДІСЕ від 19.07.2022 №24510/21-5, не була оплачена (а.с. 223, т.2). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного. Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ЗУ Про страхування. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування"). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути зокрема майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку)виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до норми ч. 1 ст. 990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством (ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування»). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на викладене, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає, що оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Суб`єктами оціночної діяльності є, зокрема суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону (ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність вУкраїні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, з урахуванням наведених вище положень законодавства, відповідач має право на отримання страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed