Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України ( [ADDRESS] ), про стягнення коштів. Позов обґрунтований наступними обставинами. Позивач проходив військову службу за контрактом у Військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, особистий номер: [NUMBER] . Як вказав позивач, Наказом командира Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 17 від 21.01.2021 р., його було виключено з списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. На день звільнення та виключення із списків особового складу частини, йому не було виплачено грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна. Також, позивач вказує, що 08.04.2021 р. відповідачем було складено Довідку № 42 про вартість речового майна, що належить до видачі, в якій було вказано, що вартість речового майна складає 27789,73 грн. При цьому, у переліку речового майна довідки відсутня вартість майна за двадцятьма позиціями, з наявних п`ятидесяти чотирьох. Заявою від 15.06.2021 р. позивач звернувся до відповідача, в якій просив виплатити йому грошову компенсацію за неотримане речове майно відповідно до Довідки №42, від 08.04.2021 р., а також просив надати довідку про вартість всього речового майна, вказаного у цій довідці, однак 19.07.2021 р. відповідач надав йому письмову відмову, пославшись на відсутність цін на інше речове майно. Позивач стверджує, що станом на дату подання позову йому не виплачено грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно, у розмірі 27789,73 грн. На думку позивача, він на час звільнення перебував на військовій службі, а тому мав право відповідно до статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" на грошову компенсацію за неотримане речове майно. Враховуючи викладене, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а. с. 54 55), в якій позивач вказав, що довідка № 42 не містила вартості ряду майна, [PERSON] просив суд стягнути з Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України ( [ADDRESS] ) на його користь грошову компенсацію у розмірі 14215,09 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав просив його задовольнити (а. с. 59). Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги у розмірі 14215,09 грн. визнаються (а. с. 60). Разом з тим, від представника відповідача до суду було подано відзив на первинні позовні вимоги [PERSON] (а. с. 23 24), в яких останній зазначив, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки грошові кошти у розмірі 27789,73 грн. були сплачені [PERSON] (а. с. 25). Враховуючи викладене, з огляду на довготривалий розгляд справи (провадження у справі відкрито 05.11.2021 року), суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] проходив військову службу за контрактом у Військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, особистий номер: [NUMBER] . Наказом командира Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 17 від 21.01.2021 р., [PERSON] було виключено з списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а. с. 11). Відповідно до Довідки № 42 про вартість речового майна, від 08.04.2021 р., вартість речового майна складає 27789,73 грн. (а. с. 14). 15.06.2021 р. [PERSON] звернувся до командира ВЧ [NUMBER] Національної гвардії України, та просив виплатити йому грошову компенсацію за неотримане речове майно відповідно до Довідки № 42, від 08.04.2021 р. (а. с. 12). 19.07.2021 р. позивачу було відмовлено у грошовій компенсації (а. с. 13). Згідно до відповіді Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України на ухвалу суду про витребування доказів, від 01.06.2022 року, загальна вартість речового майна, не отриманого під час проходження військової служби [PERSON] відповідно до розпорядження ГУ НГУ, від 01.02.2021 року № 27/10/1/1-578, складає 14215,09 грн. (а. с. 49). Згідно з абзацом 2 п. 1 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування. Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Згідно з абзацом 3 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Пунктом 4 розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністра Оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 військовослужбовці, які звільняються у запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна Відповідно до п. 4 розділу І цієї Інструкції, майно особистого користування - це предмети військової форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у користування військовослужбовців. Пунктом 28 розділу II Інструкції визначено, що речове майно особистого користування офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається у власність. Відповідно до п. 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою КМУ № 178 від 16 березня 2016 року, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби. Пунктом 4 цього Порядку визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (даті - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Відповідно до частин першої, другої, сьомої статті 21 Закону України "Про Національну гвардію України" держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їхніх сімей, працівників, резервістів Національної гвардії України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження військової служби (виконання обов`язків служби у військовому резерві) або постраждали в полоні у ході бойових дій (війни), в умовах правового режиму надзвичайного стану, під час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки. Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Згідно з статтею 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Кабінет Міністрів України, постановою від 16.03.2016 року № 178, затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки. Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Пунктами 2, 3 Порядку № 178 визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, зокрема, у разі звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця. Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком. Як вже було встановлено судом, у відповідності до відповіді Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України на ухвалу суду про витребування доказів, від 01.06.2022 року, загальна вартість речового майна відповідно до розпорядження ГУ НГУ, від 01.02.2021 року № 27/10/1/1-578, складає 14215,09 грн. (а. с. 54 55). Частиною 1 ст. 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно із ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. За змістом ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що військовослужбовцям гарантується грошова компенсація за неотримане речове майно у разі звільнення з військової служби, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України ( [ADDRESS] ), про стягнення грошової компенсації у розмірі 14215,09 грн., підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору. Судовий збір по справі складає 908,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved