Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 27 квітня 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] згідно якої 30 вересня 1990 року між сторонами укладено шлюб, неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, адже більше двох років шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану немає можливості, оскільки порозуміння між ними відсутнє, тому просить розірвати шлюб. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА 2. 12 вересня 2022 року [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій вказала, що у наданий судом строк примирення не відбулося, з 23 жовтня 2019 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не спілкуються, вона через дітей отримує погрози від відповідача, їх шлюб фактично розпався, через органи державної реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає розірвати шлюб, тому наполягає на розірванні шлюбу судом, бажає залишити набуте в шлюбі прізвище, спору про майно на даний час немає, судові витрати залишає за собою. 3. 15 вересня 2022 року [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність у якій вказав, що позовні вимоги не визнає, адже в шлюбі прожили 30 років і виростили трьох дітей, тому вважає, що їх шлюб не потрібно розривати. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 5. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч. 3). Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4). Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як зазначено у ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 6. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 7. 30 вересня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . 8. 18 травня 2022 року ухвалою суду сторонам надано строк для примирення - три місяці та зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення. 9. 29 серпня 2022 року ухвалою суду провадження у справі поновлено. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 10. Із матеріалів справи вбачається, що сторони у шлюбі понад 30 років, однак у жовтні 2019 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо у різних населених пунктах, не ведуть спільного господарства, у наданий судом строк примирення між ними не відбулось, позивач вважає, що їх сім`я розпалась, а шлюб має формальний характер. 11. За цих обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх шлюб необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивач має право надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 12. Позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 13. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 14. У заяві позивач вказала, що судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved