Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди обладнання від 27 листопада 2020 року у розмірі 136195,12 грн; вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між сторонами укладено договір оренди обладнання, яким погоджено орендну плату за користування обладнанням у розмірі 280,00 грн за одну добу. Позивач належним чином виконав умови договору, адже передав орендоване обладнання. Відповідач порушив свої зобов`язання в частині повернення орендованого майна та сплати орендних платежів не виконав. У зв`язку із наведеним та у відповідності до ст. ст. 530, 759, 762, ЦК України, умов укладеного договору, просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання судових витрат. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. 04 травня 2022 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У судове засідання позивач не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце цього засідання. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справ у відсутності позивача та його представника, позов підтримує у повному обсязі та просить такий задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 27 листопада 2020 року року між сторонами укладено договір оренди обладнання № А00100554. Предмет договору - будівельне та інше обладнання, вартість якого становить 14435,12 грн, яке орендодавець передає орендарю, а останній зобов`язаний його повернути після закінчення терміну оренди. Строк оренди з 16.57 год. 20 вересня 2021 року по 16.57 год. 21 вересня 2021 року, з можливою наступною пролонгацією такого. Дані обставини установлено із договору оренди та додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору. У зв`язку з невиконання відповідачем зобов`язання за договором оренди, між сторонами виникли спірні договірні правовідносини, які регулюються нормами ст. ст. 759, 762 Цивільного кодексу України. У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Повертаючись до матеріалів справи суд відмічає, що сторони домовились про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати орендну плату за користування обладнанням у розмірі 280,00 грн за добу, яка визначена у додатку № 1 до договору оренди. За невиконання чи неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства (п. 7.1 договору). Відповідач у обумовлений сторонами строк не повернув орендоване обладнання на загальну суму 14435,12 грн та не сплачував орендну плату за період з 21 вересня 2021 року по 15 лютого 2022 року, у зв`язку із чим позивач 15 лютого 2022 року звернувся до відповідача із повідомленням-вимогою, однак жодної відповіді від останнього не отримав. За прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмежень терміну нарахування такої неустойки (п. 7.2 договору). Суд відмічає, що на виконання умов договору оренди, орендарем сплачено грошові кошти у розмірі 2280,00 грн, з яких: 2000,00 гарантійний платіж, 280,00 грн вартість оренди обкладення, що підтверджено додатком № 1 до договору оренди обладнання від 27 листопада 2020 року № А00100554 та прибутковим касовим ордером. Будь-яких даних щодо подальшої плати за договором від 27 листопада 2020 року судом не встановлено. Згідно з розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом убачається, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди обладнання від 27 листопада 2020 року становить 138195,12 грн, з яких: 14435,12 грн - вартість неповернутого обладнання, 41440,00 грн - заборгованість по орендній платі за період з 20 вересня 2021 року по 15 лютого 2022 року (149 діб*280,00 грн - 280,00 грн (переплата), 82320,00 грн - сума неустойки (пені) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за період з 22 вересня 2021 року по 15 лютого 2022 року ( 147 діб*280,00 грн*2 - 2000,00 грн (гарантійний платіж). Цей розрахунок заборгованості приймається судом до уваги, оскільки доказів неправильного його нарахування відповідачем не подано. Разом із тим, щодо визнання розміру неустойки (пені), суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Відповідно до правової позиція викладеної у постанові Верховного суду України від 03 вересня 2014 року № 6-100цс14, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Суд прийшов до переконання про те, що оскільки розмір неустойки значно більший від розміру суми заборгованості по орендній платі, а відтак суд прийшов до висновку про те, що у цій частині необхідно застосувати до спірних правовідносин норму ч. 3 ст. 551 ЦК України, а відтак зменшити розмір неустойки до 41440,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання про те, що оскільки між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, які не виконані стороною відповідача, а тому у відповідності до умов договору та норм Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що заявлена у справі вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача, вартість орендованого майна у розмірі 14435,12 грн, 414440,00 грн заборгованість по орендній платі за період з 2 вересня 2021 року по 15 лютого 2022 року та 41440,00 грн суму неустойки за період з 22 вересня 2021 року по 15 лютого 2022 року, а відтак позов задовольнити частково. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1361,96 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 973,12 грн.

Outcome: partial