Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

26.07.2022 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 12.09.2016 року Виконавчим комітетом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 01. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають різні інтереси, погляди на життя та несумісні характери, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги. Сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені, як подружжя сторони не проживають з квітня 2021 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, шлюб носить лише формальний характер, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 05.08.2022 року провадження у справі № 141/346/22 відкрито та розгляд справи вирішено проводити 06.09.2022 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] , будучи належним\~чином повідомленим про день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання 06.09.2022 року не з`явився, при цьому, до суду надійшла заява позивача від 06.09.2022 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , позовну заяву отримала 17.08.2022 року, відзив до суду не направила, та, будучи належним\~чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 06.09.2022 року не з`явилася. При цьому, до суду надійшла заява відповідача від 06.09.2022 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 12.09.2016 року Виконавчим комітетом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 01. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.08.2017 року, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Причиною розпаду сім`ї є те, що у подружжя розбіжні погляди на життя, ведення домашнього господарства, вирішення різного роду побутових та сімейних питань, несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, на підставі чого в сім`ї неодноразово виникали сварки та різного роду непорозуміння. Як подружжя сторони не проживають з квітня 2021 року, а тому позивач вважає, що подальше спільне збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. В статті 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 1ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи, у відповідності до ст. 111 СК України, необхідність вжиття заходів щодо примирення подружжя, суд враховує, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Крім того, суд виходить з пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яка визначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року №605/434/18 (61-3235св19). Аналізуючи вищезазначені положення законодавства та судової практики, а також враховуючи встановлені у справі обставини, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін. Виходячи з того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та бажання зберегти сімейні відносини, шлюбні відносини фактично припинені, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved