Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Жага Е.Г., звернувся до суду з позовом до Миргородської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла баба позивача [PERSON] , [INFO] , після смерті якої залишилася спадщина, зокрема - право на земельну частку (пай) КСП ім. Леніна площею 2,52 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0333780. Вказаний сертифікат за життя [PERSON] оформити не встигла, але той факт, що померлій належало право на вищевказану земельну ділянку, підтверджується довідкою відділу № 1 управління у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 20 серпня 2021 року та довідкою відділу № 1 управління у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 07 вересня 2021 року. Мати позивача, [PERSON] , яка померла [INFO] , є невісткою померлої [PERSON] . Батько позивача, [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, так як була зареєстрована і проживала разом з нею, - її невістка [PERSON] , оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. Також [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, посвідченим Ярмаківською сільською радою Миргородського району Полтавської області 23 лютого 1995 року за реєстровим № 33. В Другій миргородській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] заведено спадкову справу № 373/2006. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, мав наміри оформити своє право на спадщину після смерті [PERSON] , яку вона прийняла за вказаним заповітом. 22 липня 2022 року він звернувся до державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної кантори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме - сертифіката на право на земельну частку (пай). Сертифікат на право на земельну частку (пай) за життя [PERSON] не отримала, а тому оформити право на земельну частку (пай) в позасудовому порядку немає можливості. Крім зазначеного, позивачем був пропущений строк, необхідний для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що йому не було відомо, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке вона успадкувала за заповітом після смерті [PERSON] , і що позивач є єдиним спадкоємцем. Оскільки позивач не має можливості оформити належним чином свої спадкові права на земельну частку (пай), він вимушений звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину після смерті матері [PERSON] , яка прийняла спадщину за заповітом після [PERSON] . В подальшому позивач через свого представника уточнив свої вимоги та просив визнати за ним право на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON] , оскільки він фактично прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року. Так, батько позивача, син спадкодавця [PERSON] , помер [INFO] , тобто до відкриття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , тому у позивача виникає право на спадкування за законом як у спадкоємця першої черги після смерті баби згідно ч. 2 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року на майнові права, що не були охоплені заповітом. Відповідачем було надано відзив на позов, у відповідності з яким Миргородська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Позивач самостійно в позовній заяві вказує, що ним було пропущено строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Причиною такого пропуску [PERSON] вказує той факт, що йому не було відомо як про наявність майна у померлої, так і те, що єдиний син померлої є єдиним живим спадкоємцем першої черги після померлої. Ст. 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, позивач є таким, що не прийняв спадщину після матері [PERSON] . У разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин у відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Однак, позивач з такою вимогою до суду не звертався. В матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] . Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Позивач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове зсідання не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, просив визнати за [PERSON] право на земельну ділянку (пай) КСП ім. Леніна площею 2,52 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Представник відповідача надала пояснення аналогічні, викладеним в позові. Зазначила, що позивачем було уточнено позовні вимоги в порушення норм ЦПК України під час розгляду справи, а не до її початку. [PERSON] та його представником не доведено факту прийняття позивачем спадщини. Крім зазначеного, в позові відсутня вимога про встановлення факту прийняття позивачем спадщини після померлої баби. Просила відмовити в задоволенні прозову в повному обсязі. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] в с. Ярмаки Миргородського району померла баба позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10 лютого 2000 року Ярмаківською сільською радою Миргородського району Полтавської області (а.с. 12). Після смерті померлої залишилася спадщина, зокрема - право на земельну частку (пай) КСП ім. Леніна площею 2,52 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0333780, який за життя [PERSON] не отримувала. Батько позивача, [PERSON] , помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 03 травня 1993 року Ярмаківською сільською радою Миргородського району Полтавської області (а.с. 13). Той факт, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 11 серпня 1930 року (а.с. 10). Мати позивача, [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 20 березня 2010 року Ярмаківською сільською радою Миргородського району Полтавської області), є невісткою померлої [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 17 березня 1971 року Ковалівським сільським бюро ЗАГС Хорольського району Полтавської області) (а.с. 11, 13). В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкритої спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності з п. 11 Пленуму Верховного суду України у від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У відповідності з листами відділу № 1 управління у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 20 серпня 2021 року № 824/112-21 та від 07 вересня 2021 року № 180/41-21, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Леніна, розташовану на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району, площею 2,52 в умовних кадастрових гектарах на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат серії ПЛ № 0333780 за № 752, який не видано (а.с. 15, 16). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 грудня 2009 року, виданого державним нотаріусом Другої Миргородської державної нотаріальної контори, [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, посвідченим Ярмаківською сільською радою Миргородського району Полтавської області від 23 лютого 1995 року за реєстровим № 33, після смерті [PERSON] . До складу спадщини увійшли житловий будинок з надвірними побудовами, розташований в [ADDRESS] , та земельна ділянка, розташована на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району (а.с. 59). У відповідності зі свідоцтвами про право на спадщину за законом від 26 жовтня 2010 року [PERSON] прийняв спадщину після померлої [PERSON] , яка складалась з вищевказаного майна (а.с. 88, 88 зворот). Вважаючи, що він прийняв спадщину після померлих [PERSON] та [PERSON] , оскільки був зареєстрований та фактично проживав з ними, а отже фактично прийняв спадкове майно після їх смерті, позивач із відповідною заявою звернувся до Другої миргородської державної нотаріальної контори. Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 22 липня 2022 року виконуючим обов`язки державного нотаріуса Чеху М.І. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) КСП ім. Леніна, розташовану на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області після смерті померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 19). У вказаній постанові зазначено, що згідно матеріалів спадкової справи після померлої [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] по заповіту, посвідченому Ярмаківською сільською радою Мирогородського району Полтавської області 23 лютого 1995 року за реєстровим номером 20; заяви від інших осіб про прийняття або відмову від прийняття спадщини у спадковій справі відсутні. За умови надання суду доказів фактичного прийняття спадщини в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року у [PERSON] , батько якого, [PERSON] ,, син спадкодавця, помер [INFO] , до відкриття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , виникає право на спадкування за законом як у спадкоємця першої черги згідно ч. 2 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, що дає йому право спадкувати майно та майнові права, які не були охоплені вищезазначеним заповітом. Також нотаріусом було встановлено, що документ, який підтверджує право на земельну частку (пай) КСП ім. Леніна, розташовану на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, у спадкоємця відсутній. У разі, якщо документ, який підтверджує право власності спадкодавця, відсутній, питання визнання права власності за наступним його власником (спадкоємцем) може вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до п. 1 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, зазначений Кодекс набрав чинності з 01 січня 2004 року. У відповідності до положень п. 4 вказаних положень Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , тобто, до набрання чинності ЦК України, а тому в даному випадку за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі необхідно застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року в справі № 348/618/15-ц (провадження № 61-9592св19) вказано, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу). З урахуванням змісту ст. 76 ЦПК України прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном може підтверджуватися будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Згідно з випискою з Погосподарської книги № 11 за 1991-1995 роки за адресою: [ADDRESS] проживали: [PERSON] (голова сім`ї), [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онук) (а.с. 18). У відповідності з випискою з Погосподарської книги № 10 за 1996-2000 роки за вищевказаною адресою проживали [PERSON] (голова сім`ї), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онук), [PERSON] (невістка), [PERSON] (правнук) (а.с. 18 зворот). Під час розгляду справи [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечної Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті його матері [PERSON] , яке вона прийняла за фактом спільного проживання після смерті [PERSON] (а.с. 89). У відповідності з відповіддю приватного нотаріуса від 29 серпня 2022 року № 134/02-14 нотаріусом Наконечною Н.П. було заведено спадкову справу після померлої [PERSON] та видано на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину. Після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа № 314/2009 була заведена в Другій Миргородській державній нотаріальній конторі, спадщину після якої фактично прийняв, але юридично не оформив [PERSON] . Позивачу з вирішення всіх питань, що стосуються спадщини, що залишилась після померлої [PERSON] , було запропоновано звернутись до державного нотаріуса Другої Миргородської державної нотаріальної контори (а.с. 93). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач не має можливості оформити належним чином свої спадкові права на земельну частку (пай) КСП ім. Леніна, площею 2,52 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0333780 після смерті [PERSON] , він вимушений звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину після її смерті. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки в інший спосіб, крім як за рішенням суду, позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини на земельну ділянку (пай), а також оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими,оскільки позивач вчинив визначені ст. 549 ЦК України дії, що свідчать про прийняття ним спадщини, а саме - фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки проживав і був зареєстровані зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті. Враховуючи наведене,

Outcome: approved