Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме кв. [ADDRESS] , третя особа: Оболонська РДА у м. Києві. 01.11.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація про усунення порушень користування жилим приміщенням, у якій [PERSON] просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення з квартири сторонніх людей. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року первісну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишено без розгляду. Позовну заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що з 2005 року по 2018 рік проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира відноситься до державного житлового фонду та її приватизація не здійснювалась, що підтверджується довідкою №404і від 11.12.2018 року. Відповідно до довідок про склад сім`ї від 19.04.2013 року та 23.09.2015 року, наймачем квартири був [PERSON] , який заселився в дану квартиру на підставі ордеру №02602 від 09.04.2003 року та на підставі Розпорядження №103 став наймачем квартири. Іншими особами, що зареєстровані у квартирі є члени сім`ї наймача - позивач (дружина) та відповідач (син). [INFO] [PERSON] помер, після чого між відповідачем та позивачем виникла конфліктна ситуація стосовно користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстровано місце проживання сторін. Позивач вказує, що постійно проживала в зазначеній квартирі, як дружина наймача - [PERSON] , вони вели спільне господарство, облаштовували та утримували квартиру. Відповідач ніколи не проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] , хоча там і зареєстровано його місце проживання. Однак, після смерті [PERSON] , відповідач своїми діями перешкоджає позивачу проживати в квартирі. Позивач вказує, що у січні 2018 року відповідачем здійснювались спроби насильно видворити позивача з квартири та змінити замки від вхідних дверей. Позивачу довелось звертатись до правоохоронних органів аби припинити протиправну поведінку відповідача. В подальшому, без згоди позивача, відповідачем було поселено до квартири сторонніх людей для постійного проживання. Дані особи не зареєстровані в квартирі, тому не мають правових підстав проживати в ній. Позивач зазначає, що квартиранти постійно влаштовували сварки з позивачем, поводили себе агресивно по відношенню до позивача, погрожували фізичним насиллям. Також позивач вказує, що наразі в квартирі знаходяться її речі (меблі, побутова техніка та інше майно), які були набуті нею за час спільного проживання з померлим [PERSON] , якими користуються без її дозволу особи поселені до квартири відповідачем. Таким чином, відповідачем та сторонніми особами пов`язаними з відповідачем, створюються всі умови, за яких позивач не може проживати в квартирі. Внаслідок чого позивач змушена звернутися до суду. Представник позивача та позивач підтримали позов та надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду чергову заяву про відкладення розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. Із матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду та її приватизація не здійснювалась, що підтверджується довідкою №404і від 11.12.2018 року (а.с.31). Відповідно до довідок про склад сім`ї від 19.04.2013 року та 23.09.2015 року, наймачем квартири був [PERSON] , який заселився в дану квартиру на підставі ордеру №02602 від 09.04.2003 року та на підставі Розпорядження №103 став наймачем квартири. Іншими особами, що зареєстровані у квартирі є члени сім`ї наймача - позивач (дружина) та відповідач (син) (а.с.32-34). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, після чого між відповідачем та позивачем виникла конфліктна ситуація стосовно користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстровано місце проживання сторін, що також підтверджується зверненнями позивача до поліції. Із матеріалів справи вбачається, що позивач несе витрати на утримання квартири за адресою: [ADDRESS] , а саме сплачує заборгованість за комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями. При цьому, позивач позбавлена можливості проживати у вказаному помешканні з огляду на вселення до нього з ініціативи відповідача інших осіб. Відповідно до частини 4 статті 9 Житлового кодексу, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до частини 1 статті 64 Житлового кодексу, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до частини 1 статті 65 Житлового кодексу, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Частиною 3 ст. 116 ЖК України визначено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не спростовано тверджень позивача, щодо незаконного проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] сторонніх осіб, вселених за ініціативи [PERSON] без згоди [PERSON] . Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про усунення їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення з квартири сторонніх людей підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved