Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

02.08.2022 в судовому засіданні представником відповідача [PERSON] адвокатом Гринівим Т.В. було заявлено клопотання про надання строку для подання доказів понесених судових витрат у зв`язку із розглядом справи. Рішенням Жидачівського\~районного суду\~Львівської області\~від 02.08.2022\~призначено судове\~засідання для\~вирішення питання\~про судові\~витрати [PERSON] \~на 02 вересня 2022 о 10 год 00 хв в приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області (81700, Львівська область, Стрийський район, м. Жидачів, вул. Я. Мудрого, 20). Визначено [PERSON] строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тобто до 08 серпня 2022 року включно. У вказаний строк представником відповідача зазначені докази було надано, витрати на професійну правничу допомогу становлять 10\~000,000 грн. Таким чином, вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України відповідачем виконані в повному об`ємі. Розгляд справи стосовно ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу відбувся 02.09.2022 за участі позивача [PERSON] та його представника [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечили, обгрунтовуючи тим, що відповідачем не подавалась заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки в матеріалах справи така відсутня та в судовому засіданні стороною відповідача не було заявлено такої вимоги. Окрім того, зазначили, що в матеріалах справи відсутні докази сплати витрат на професійну правничу допомогу, не конкретизовано яку кількість годин адвокат проводитиме в судових засіданнях, відсутні докази ознайомлення з матеріалами цивільної справи, а також не обгрунтовано розмір витрат на підготовку відзиву у розмір 3000,00 грн. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Гринів Т.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відтак у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК Україна розгляд справи вирішено проводоти за відсутності сторони відповідача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~статті 2 Цивільного процесуального кодексу України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої статті 58\~Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно ч. 1\~ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ч. 1 ст. 20\~Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку. Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". (ч. 4 с. 62\~Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із ч. 1\~ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 3 ст. 26\~Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Частиною 4\~ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137\~ЦПК України,\~витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. В справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Велика Палата роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. Пунктом 4 частини 1\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до\~статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3\~ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано\~Главою 63 Цивільного Кодексу України. Зокрема,\~ст. 903 ЦК України\~передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити\~\~надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 ЦК України\~регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на\~\~умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно\~ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги\~\~ клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни\~\~розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання\~\~правової допомоги. Відсутність в договорі\~\~про надання правової допомоги розміру та\\або порядку обчислення адвокатського гонорару\~\~не дає, як суду, так і іншій стороні\~\~спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому\~\~договорі\~\~розміру та\\або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оглядом матеріалів\~справи встановлено,\~що 01.07.2022\~між адвокатом\~Гринівим Т.В.\~та Стегнієм\~З.Б.\~було укладено\~Договір про\~наданий правової\~допомоги /а.с.51/. Згідно з п. 1.1. вказаного Договору замовник доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу з питань, що виникають у замовника зі захистом та відновленням порушених прав, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а також підписувати та подавати заяви, проводити платежі, отримувати документи у всіх державних інстанціях /а.с.51/. Пунктом 4.1. вказаного Договору визначено, що адвокат надає правову допомогу за винагороду в розмірі 10\~000,00 грн /а.с.51/. Згідно розрахунку вартості робіт адвоката адвокат, [PERSON] , відповідно до договору про надання правової допомоги надав та зобов`язується надати замовнику [PERSON] , який проживає: с. Черемхів, Стрийський район, Львівська область, наступну правову допомогу: ознайомлення з матеріалами справи та вивчення правової позиції - вартість 2 год. роботи 2\~000,00 грн.; підготовка відзиву на позовну заяву у цивільній справі №443/487/22 вартість 3 год. роботи 3\~000,00 грн.; участь у судових засіданнях в суді першої інстанції вартість 5\~000 грн незалежно від кількості судових засідань /а.с.52/. Відповідно до Акту приймання-передачі правничої допомоги згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 01.07.2022 виконавцем належним чином надано Замовнику наступну Правничу допомогу згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 01.07.2022 (надалі «Договір»): ознайомлення та вивчення матеріалів справи №443/487/22 за позовом [PERSON] до Відповідача [PERSON] про захист честі гідності та ділової репутації.; аналіз чинного законодавства, судової практики у подібних спорах, практики Європейського суду з прав людини; обрання найбільш оптимальної стратегії захисту прав та інтересів Замовника, надання Замовнику правових консультацій, написання заяв по суті справи (відзиву) та їх надсилання до Жидачівського районного суду; участь в судових засіданнях. Вартість Правничої допомоги, визначеної у п. 1 цього Акта та договору, становить 10 000,00 грн. Правнича допомога, визначена п. 1 Акту, надана Виконавцем своєчасно, належно та в повному обсязі. Жодних майнових та/або інших претензій з приводу надання Виконавцем Правової допомоги та/або її якості у Замовника немає. Даний Акт є підставою для оплати вартості Правничої допомоги, визначеної п. 2 Акту в порядку, передбаченому Договором (протягом 5 днів з дня підписання акту) /а.с.104/. Суд погоджується з доводами представника відповідача [PERSON] адвоката Гриніва Т.В. про те, що долучені до матеріалів заяви документи підтверджують надання ним правової допомоги відповідачу [PERSON] при розгляді справи №443/487/22, однак критично оцінює розмір витрат на професійну правову допомогу в сумі 10 000, 00 грн, з огляду на наступне. Так, відповідно до наданого суду акту виконаних робіт, підписаних замовником [PERSON] та виконавцем Гринівим Т.В, останній просить стягнути з позивача на користь відповідача 10 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, в тому числі за ознайомлення та вивчення матеріалів справи №443/487/22 за позовом [PERSON] до відповідача [PERSON] про захист честі гідності та ділової репутації, а згідно розрахунку вартості робіт адвоката адвокат, Гринів Т.В., відповідно до договору про надання правової допомоги вартість ознайомлення з матеріалами справи та вивчення правової позиції за 2 год роботи становить 2\~000,00 грн. Однак матеріали справи не містять доказів ознайомлення стороною відповідача із матеріалами цивільної справи №443/487/22, а тому суд вважає, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума \~8 000,00 грн (10\~000,00 грн 2\~000,00 грн), тобто за виключенням 2000,00 грн. від загальної суми витрат на професійну правничу допомогу. Викладені стороною позивача доводи у судовому засіданні щодо обсягу надання адвокатом Гринівим Т.В. професійної правничої допомоги судом до уваги не приймаються з огляду на таке. Відповідно до\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~182\~ЦПК України\~при розгляді\~справи судом\~учасники справи\~викладають свої\~вимоги,\~заперечення,\~аргументи,\~пояснення,\~міркування щодо\~процесуальних питань\~у заявах\~та клопотаннях,\~а також\~запереченнях проти\~заяв і\~клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (п. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Суд критично оцінує покликання сторони позивача стосовного того, що відповідачем не було подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки норми ЦПК України не містять обов`язку подання заяви в письмовому вигляді, а тому зважаючи на те, що представником відповідача [PERSON] адвокатом Гринівим Т.В. в судовому засіданні 02.08.2022 о 12:56 год, що підтверджується Журналом судового засідання та звукозаписом судового засіданні, було заявлено клопотання про призначення судового засідання для вирішення питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення\~\~(пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої\~статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом\~\~\~\~у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду\~у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі №159/5837/19 (провадження 61-10459ск20). Таким чином, аргументи сторони позивача про те, що відповідачем не доведено належним чином факту оплати витрат адвоката, пов`язаних з наданням правничої допомоги (фактичної сплати), є неспроможними, оскільки витрати на правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. За статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. \~Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги\~є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (п. 5.35 - п. 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)). Згідно правової\~позиції Верховного суду\~в постанові\~від 31\~січня 2022\~року в\~справі №185/5421/21\~винагорода адвоката\~за послуги\~згідно з\~договором про\~надання правової\~допомоги визначена сторонами\~у твердій\~(фіксованій)\~сумі,\~яка за\~весь час\~дії договору\~не змінюється\~в залежності\~від обсягу\~послуг та\~витраченого адвокатом\~часу. При\~зазначенні фіксованого\~розміру для\~виплати адвокатського\~гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Зазначене відповідає\~правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19. Пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд не дає оцінки обґрунтованості визначеного між сторонами договору розміру почасової оплати послуг адвоката та не приймає до уваги посилання представника позивача про те, що стороною відповідача не доведено розмір витрат за складання відзиву на позовну заяву, так як у даному випадку діють питання ринкових відносин, які не врегульовані чітко законодавством, а тому є правом сторін договору. Також, не беруться до уваги покликання сторони позивача, що стороною відповідача ні в акті виконаних робіт, ні в розрахунку, не конкретизовано кількість судових засідань та їх час, оскільки згідно ч.1 ст. 627 ЦК України \~відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу\~сторони є\~вільними в\~укладенні договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та справедливості,\~а тому\~відповідачем та\~його представником\~адвокатом Гринівим\~Т.В.\~було узгоджено, що незалежно від кількості судових засідань в суді першої інстанції їх вартість становитиме 5\~000,00 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста\~статті 137 ЦПК України). У пунктах 34 - 47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. При цьому на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат. Якщо стороною заявлено суму витрат, яка не є співмірною з наведеними вище критеріями, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5\~ст. 137 ЦПК). З власної ініціативи суд не вправі зменшувати розмір понесених стороною витрат, тому у випадку, якщо наявні сумніви щодо завищеного гонорару адвокату, адвокат іншої сторони обов`язково має заявити відповідне клопотання. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6\~ст. 137 ЦПК). В цьому контексті Верховний Суд зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів (постанова Верховного по справі №826/2689/15 від 09 квітня 2019 року). Під час судового засідання 02.09.2022 стороною позивача клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката заявлено не було. Відтак, оскільки в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено в повному обсязі, понесені відповідачами витрати пов`язані з наданням правничої допомоги мають бути стягнуті з позивача по справі. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що стороною відповідача подано докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8\~000,00 грн, відтак заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення та з позивача на користь відповідача слід стягнути 8\~000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved