Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

06 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, у якому просила суд виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис №16 відомості про батька - [PERSON] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON] та [PERSON] в період з 2007 року по 2015 рік перебували у фактичних шлюбних стосунках. Попередні шлюбні стосунки [PERSON] та відповідача [PERSON] фактично були припинені з 2007 року, але шлюб у встановленому порядку між ними було розірвано лише 26 лютого 2015 року. У свою чергу під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у них народилася спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , під час реєстрації народження якого, батьком дитини було вказано відповідача, так як останній перебував в зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини. [PERSON] , вважаючи саме себе батьком цієї дитини, бажає офіційно оформити своє батьківство відносно своєї дитини, однак через наявність актового запису вирішити дане питання в позасудовому порядку не може. У зв`язку з чим позивач звернулася з відповідним позовом. Ухвалою суду від 15 грудня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження. 31 січня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання [PERSON] , будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Раніше подав до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Під час підготовчого судового засідання вказував, що дійсно спільно проживав з позивачем та в них народився син [PERSON] , батьком якого він вважає себе. На даний час бажає зареєструвати своє батьківство відносно народженої [PERSON] дитини. Представник третьої особи - Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник органу опіки і піклування Галицинівської сільської ради Миколаївської області в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив; пояснень, щодо позову суду не надав. З огляду на те, що доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд уважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, судом установлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 26 лютого 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 19 серпня 2015 року серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що складено актовий запис №20. Після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишено [INFO] ( а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 26 серпня 2009 року, [INFO] [PERSON] народила дитину - [PERSON] (а.с.10). Оскільки на момент народження дитини, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , то під час реєстрації дитини відомості про батька було вказано на підставі статті 122 СК України та зазначено батьком дитини [PERSON] , а відповідно прізвище дитини вказано « [INFO] », та по-батькові « [INFO] ». З копії свідоцтва про шлюб, [NUMBER] , виданого 03 серпня 2015 року Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області вбачається, що 03 серпня 2015 року [PERSON] зареєстрував шлюб зі [PERSON] та внаслідок реєстрації шлюбу, остання змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.11). Відповідно до пояснень позивача та третьої особи, які надані ними в судовому засіданні, що також визнається відповідачем у поданій ним заяві, [PERSON] та [PERSON] з 2007 року спільно не проживали, спільне господарства не вели, шлюбні відносини фактично були припинені. Крім того, з пояснень сторін вбачається, що починаючи з 2007 року по 03 серпня 2015 року [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Від спільного життя з [PERSON] , [PERSON] [INFO] народила дитину - сина [PERSON] . Так як народження дитини потребувало реєстрації у встановленому порядку, то реєстрація народження була здійснена відповідно до вимог Сімейного Кодексу України та батьком дитини вказано [PERSON] . Вказані обставини визнані учасниками справи, при цьому, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, тому, в силу частини першої статті 82 ЦПК України, указані обставини доказуванню не підлягають. Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Як роз`яснив Верховний Суд України в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), \- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до частини першої статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до статті 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження; Як встановлено судом, [PERSON] з 2007 року перебувала у фактичних шлюбних відносних із [PERSON] по 2015 рік. З 2015 року зазначені особи перебувають в зареєстрованому шлюбі та проживають разом однією сім`єю й на даний час, ведуть спільне господарство в с. Прибузьке Миколаївського району Миколаївської області. [PERSON] вважає себе батьком [PERSON] . Відповідач [PERSON] дані обставини визнав, як і визнала позивачка [PERSON] та таким чином підтвердили відсутність кровного споріднення між дитиною та відповідачем. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до пункту 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Крім цього, у відповідності до частини третьої статті 15 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Процесуальні права та обов`язки сторін визначено статтею 49 ЦПК України, зокрема, пунктом 1 частини першої передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно заяви відповідача [PERSON] від 31 січня 2022 року, відповідач визнав позов повністю. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, суд приймає визнання позову відповідачем [PERSON] . Ураховуючи викладене, оскільки судом установлена відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною, прийняття судом визнання позову відповідачем, суд уважає за можливе позов задовольнити повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 гривень На підставі викладеного та

Outcome: approved