Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягнути із відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошові сумі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебував у шлюбі, який зареєстрований 05.11.2011 у виконавчому комітеті Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області. За час перебування у шлюбі з відповідачкою у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 08.07.2019 року шлюб із відповідачкою розірвано. Відповідачка не цікавиться дитиною, її успіхами у школі, не провідує дочку, не цікавиться її здоров`ям, не займається її вихованням, та не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Недавно у їхньої доньки було перше причастя, а тому на його прохання допомогти придбати дочці плаття, відповідачка відмовилась, зіславшись на те, що немає грошей, а тому цим питанням займався він. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.06.2022року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не подала відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без її участі не надходило, та не повідомила суд про причину неявки, при цьому остання належним чином повідомлялася про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Направлене на її адресу рекомендоване повідомлення повернуто до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі\~\~№ 800/547/17) є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним. Крім того, секретарем судового засідання, 22.07.2022 року та 25.07.2022 року було здійснено телефонограми за номером телефону, який вказаний у позовній заяві, однак повідомити телефонограмою відповідача про розгляд справи не представилось можливим, оскільки вказаний номер мобільного телефону знаходиться позо зоною досяжності. Крім цього, згідно ч.11\~ст.128 ЦПК України\~повідомлення відповідача було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Жидачівського районного суду Львівської області). У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України\~суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~є батьками\~малолітньої [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.5). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 08.07.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.2). Згідно довідок Гніздичівської селищної ради №393, №394 від 21.06.2022 року, неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , зареєстроваа та проживає разом із батьком [PERSON] , [INFO] у [ADDRESS] та знаходиться на утриманні батька (а.с.6-7). Відповідно до вимог\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України\~визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Стаття 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. \~ \~ \~ \~За приписами вищезазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. \~ \~ \~ \~За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Згідно до\~ст. 191 ч. 1 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позов. Враховуючи вищезазначені обставини, зокрема постійне проживання неповнолітньої доньки з батьком, який здійснює догляд за нею, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину, зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, у судове засідання не з`явилась та не надала суду доказів на спростування позовних вимог, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти у твердій грошові сумі 2500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягування з 21.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Згідно ч.1\~ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved