Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі але фактично проживають окремо. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2019 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Крім того, відповідач сплачував аліменти на утримання доньки від першого шлюбу [PERSON] на період її навчання у вищому навчальному закладі. На теперішній час, [PERSON] закінчила навчання та втратила право на отримання аліментів від відповідача. Вважає, що матеріальний стан відповідача покращився, у зв`язку з припиненням сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, тому він має можливість сплачувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у більшому розмірі. Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягнуті з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 20 вересня 2008 року відповідач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №171. Від шлюбу сторони у справі мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2009 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2016 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , на її утримання в розмірі 20% всіх видів його заробітку (доходу), з 13 вересня 2016 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Як було встановлено судом, у вищезазначеному рішенні, на момент ухвалення рішення (26.09.2016 року) [PERSON] навчалась на першому курсі Донецького національного університету міста Вінниці на денній формі навчання (за угодою), за спеціальністю «російська мова і література», термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року. Станом на день ухвалення рішення судом (14.09.2022 року) [PERSON] , [INFO] , закінчила навчання (30.06.2020 року) та досягла 23-х річного віку, у зв`язку з чим, відповідач припинив сплачувати аліменти на її утримання, тобто його матеріальне становище покращилось. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Заявлений позивачем розмір аліментів не суперечить діючому законодавству, оскільки максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в п.17 Постанові Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Як зазначено в п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/6 до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання данним рішенням законної сили до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved