Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач [PERSON] просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . В основу позовних вимог позивач зіслався на те, що являється власником квартири [ADDRESS] , в якому зареєстрована, але фактично не проживає більше двох років відповідачка [PERSON] , яка доводиться йому невісткою, тобто дружиною його сина [PERSON] . Останні на протязі двох років спільно не проживають, оскільки [PERSON] виїхав в Республіку Польща, а [PERSON] в АР Крим. Реєстрація відповідачки створює перешкоди у належному йому праві володіння, користування та розпорядження житлом, а в добровільному порядку відповідачка знятися з реєстраційного обліку не бажає. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Родіков І.С. у судове засідання не з`явилися, останній направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, справу просить розглянути без участі сторони позивача, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин та не повідомила суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд, за згодою представника позивача та враховуючи вимоги ст.ст.280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідачки, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 05.08.2002 року (а.с. 5). У належному позивачу будинку зареєстрована відповідачка по справі [PERSON] , яка у будинку не проживає, що підтверджується довідкою №346 виданої Дубівською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області 01.07.2022 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання складеним комісією Дубівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області 01.07.2022 (а.с. 6-7). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Також ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідачка понад один рік не проживає за місцем своєї реєстрації у квартирі, яка є власністю позивача, суд вважає, що вона втратила право на користування цим житлом.

Outcome: approved