Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

Степанівська селищна рада Сумського району Сумської області в особі ради опіки та піклування звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідачка має антисоціальну поведінку, ухиляється від виховання доньки та виконання батьківських обов`язків. З 20 жовтня 2021 року по теперішній час малолітня дитина перебувала в лікарні, а потім в КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», відповідачка не провідувала дитину, не приділяла їй належної уваги, матеріально не забезпечувала свою дитини. Рішенням Сумського районного суду Сумської області у відповідачки було відібрано дитину без позбавлення батьківських прав, а тому представник позивача просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , стягувати аліменти на утримання дитини, залишивши її на вихованні в державному закладі на повному державному утриманні. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] для розгляду справи до суду не з`явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, в тому числі й в електронному вигляді, від неї не надходило. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно довідки-характеристики Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області № 1055-02-32 від 19.07.2022 року області встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO], зареєстрована: [ADDRESS] , фактично проживає: [ADDRESS] . [PERSON] має інвалідність з дитинства (психіатричного напрямку), не заміжня, має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка відібрана, без позбавлення батьківських прав. За час свого проживання на території Степанівської селищної ради [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони: часто зловживає спиртними напоями, не працює, веде розгульний спосіб життя. Постійно створює конфлікти в родині, свариться з своїми батьками, співмешканцем. Наразі [PERSON] проживає разом із своїм співмешканцем у будинку де відсутні належні санітарно-гігієнічні умови для проживання (а.с. 16). Рішенням виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області № 286 від 20 жовтня 2021 року з метою захисту життя та здоров`я малолітньої дитини було вирішено негайно відібрати малолітню [PERSON] від матері [PERSON] та тимчасово влаштувати малолітню [PERSON] , [INFO] , до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» (а.с. 8). Згідно довідки № 221/01 від 19.07.2022 року, виданою КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] знаходиться в закладі на вихованні з 10.11.2021 року на повному державному утриманні (а.с. 9). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 19.07.2022 року за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] , [PERSON] .. Родина проживає у будинку, який електрифікований. Газопостачання, водопровід відсутній, піч в аварійному стані. Система електропостачання несе загрозу для проживаючих. На момент відвідування у будинку брудно, не прибрано (а.с. 17). Рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/2174/21 від 18.11.2021 року було відібрано без позбавлення батьківських прав [PERSON] , 2021 року народження, у її матері [PERSON] (а.с. 10-12). Рішенням Виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області № 156 від 25 липня 2022 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 13-16). Судом встановлено, що [PERSON] не цікавиться станом здоров`я та розвитку дитини, не надає їй ніякої матеріальної допомоги. В зв`язку з тим, що відповідачка не займається вихованням своєї дитини, не надає їй матеріальної допомоги, не цікавиться станом її здоров`я, повністю втратила контакт з донькою, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і таким відношенням до неї, відповідачка порушує права та інтереси малолітньої [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання малолітньої дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої [PERSON] , а тому її слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992,40 гривень на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved