Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» про визнання дій неправомірними, визнання протоколу незаконним та скасування. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2020 року (головуючий суддя Мазун І.А.) позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 року (головуючий суддя Мазун І.А.) відкрито провадження по справі. 02 лютого 2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси провадження у справі за позовом [PERSON] до АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» про визнання дій неправомірними, визнання протоколу незаконним та скасування закрито. Не погоджуючись зі вказаною ухвалою суду, [PERSON] подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Постановою Одеського апеляційного суду від 09.12.2021 року ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 27.01.2022 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді Плавичу І.В. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджує витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №174658374 від 22.07.2019 року. На день набуття права власності на квартиру не була підключена до постачання електроенергії. У червні 2020 року у телефонному режимі позивач звернулася до Центрального РЕМ АТ «Одесаобленерго» із заявою про відновлення точки обліку електричної енергії у квартирі [ADDRESS] , де отримала відповідь про наявність заборгованості у розмірі 401,92 грн. та у випадку сплати зазначеної заборгованості, остання матиме можливість подати письмово заяву про відновлення точки обліку у квартирі [ADDRESS] . Після сплати боргу у розмірі 401, 92 грн., позивач знову звернулась до відповідача у телефонному режимі та повідомила про сплату боргу, на що їй було відмовлено на підставі наявності боргу від попереднього власника, який складає близько 90000 грн. та після погашення зазначеного боргу, вона матиме право на відновлення точки обліку у квартирі [ADDRESS] . Не маючи наміру сплачувати борги за попереднього власника квартири [ADDRESS] , 20.07.2020 року позивач звернулася до Центрального РЕМ АТ «Одесаобленерго» із письмовою заявою про відновлення точки обліку у квартирі [ADDRESS] , додатком до якої надано рахунок про обов`язок сплатити заборгованість у розмірі 401,92 грн. та квитанцію про сплату №0.0.1735948020.1 від 15.06.2020 року. Враховуючи, що позивачем було виконано вимоги щодо погашення заборгованості перед Центральним РЕМ АТ «Одесаобленерго», [PERSON] очікувала на задоволення заяви щодо відновлення точки обліку у її квартирі. Натомість 02.09.2020 року на адресу позивачки надійшов лист №110/03-1181 від 27.08.2020 року Центрального РЕМ АТ «Одесаобленерго», яким [PERSON] повідомляється про обов`язок сплатити ще один рахунок, але вже за недораховану електроенергію у розмірі 12064, 41 грн. у плині 30 днів з дня отримання зазначеного рахунку. Розрахунок недорахованої електроенергії проведено на підставі Протоколу №293 від 09.12.2019 року засідання комісії з розгляду Акту про порушення №8005627 від 08.11.2019 року. Додатком до листа №110/03-1181 є копія протоколу та рахунок на суму 12064,41 грн. Копія Акту про порушення №8005627 від 08.11.2019 року [PERSON] не надсилалась. На засіданні комісії [PERSON] не викликалась та не була присутня. Згідно зі змісту Протоколу №293 від 09.12.2019 року вбачається, що 08.11.2019 року представниками Центрального РЕМ АТ «Одесаобленерго» було проведено перевірку засобів обліку електричної енергії позивача, за результатами якої складено Акт про порушення №8005627, яким встановлено, що споживач [PERSON] при користуванні електричною енергією порушила Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року, а саме: самовільне підключення до електричної мережі, що є власністю Центрального РЕМ АТ «Одесаобленерго», поза розрахунковими засобами обліку без наявності договору на користування електричною енергією, без наявного розрахункового засобу обліку електричної енергії. Позивач [PERSON] вважає, що дії працівників щодо складання Акту про порушення №8005627 від 08.11.2019 року є неправомірними, щодо прийняття рішення комісії Центрального РЕМ АТ «Одесаобленерго» оформленого Протоколом №293 від 09.12.2019 року незаконним, оскільки належним чином не встановивши наявність порушення користування електроенергією склали акт з порушенням вимог ПРРЕЕ та визначили суму для сплати, посилаючись на споживання недорахованої електроенергії, а тому й підлягає скасуванню. Акт про порушення, складений з порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії №312 від 14.03.2018 року, а тому не має породжувати правові наслідки щодо сплати недорахованої електроенергії в розмірі 12064, 41 грн. Від представника АТ «ДТЕК Одеські електромережі» надійшов відзив, в якому просить відмовити [PERSON] у задоволені позову, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, оскільки складання акту про порушення, протоколу засідання комісії, здійснення рахунку вартості кількості спожитої не облікованої електричної енергії, виставлення рахунку позивачу до оплати здійснені у відповідності до вимог законодавства та є законними. [PERSON] надала до суду заперечення на відзив, в яких зазначає, що Акт №8005627 складено у присутності особи, яка назвалася [PERSON] , та на яку оформлено особовий рахунок на квартиру, хоча на той час власником квартири була саме [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином та своєчасно. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі продажу від 22.07.2019 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 08.11.2019 року представником Центрального РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» було проведено перевірку засобів обліку електричної за адресою: [ADDRESS] , за результатами якої складено та підписано Акт про порушення №8005627, з якого вбачається, що перевіркою було виявлено порушення пп1 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме «самовольное подключение эл. установок, токоприемников к эл. сети, которая не является собственностью потребителя. Путем: наброс, эл. энергия потребления, ПУ не учитывается». Згідно Акту перевірка не проводилася в присутності власника квартири [PERSON] , однак за участі [PERSON] . Рішенням комісії від 09.12.2019 року по розгляду акту №8005627 від 08.11.2019 року про порушення, вирішено провести розрахунок не облікованої електроенергії 4356 кВт. год на суму 12064,41 грн. На засіданні комісії [PERSON] була відсутня. В матеріалах справи відсутні докази повідомлення споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. [PERSON] дізналася про те, що відбулося засідання комісії 09.12.2019 року лише із листа №110/03-1181 від 27.08.2020 року, який надійшов на її адресу. За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст. 16 ЦК України. Одним із таких способів, як зазначено у п. 10 ч. 2 наведеної статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживача. Тобто, за змістом вказаної норми суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов`язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту. Згідно пункту 7 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №122 від 08.02.2006 року, рішення енергопостачальника щодо визначення розміру та порядку відшкодування збитків, завданих йому внаслідок викрадення електричної енергії, може бути оскаржено в установленому законом порядку. Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно висновку щодо застосування відповідних норм права, що викладена в пункті 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 року по справі № 910/17955/17, провадження № 12-137гс19, реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 87053623, вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недорахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання у контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недорахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача. Отже виходячи з норм чинного законодавства, можливість оскарження певних правочинів можливо за умови порушення прав та інтересів особи. Такими порушеннями прав та можуть бути, зокрема, неправомірне виникнення зобов`язань у особи. Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року №2019-VIII визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: Електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу. Оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності. Тобто цим Законом визначено, що електропостачальник та оператор системи розподілу це два окремих суб`єкта у сфері функціонування ринку електричної енергії. Таким чином, з моменту набрання чинності Закону України «Про ринок електричної енергії», з 11.06.2017 року АТ «ДТЕК Одесаобленерго», відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності. Згідно п.13 Прикінцевих та перехідних положень Розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією. Таким чином, з моменту набрання чинності Закону України «Про ринок електричної енергії», з 11.06.2017 року АТ «ДТЕК Одесаобленерго» є оператором системи розподілу електричної енергії, але як правонаступник в частині прав та обов`язків, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, також має права та обов`язки електропостачальника. Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 було затверджено ПРРЕЕ та визнано такою, що втратила чинність з 11.06.2018 року постанову Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року №28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією». Відповідно до\~пункту 6\~зазначеної Постанови\~від 14.03.2018\~року №312 до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Згідно з підпунктом 8 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування. У пункті\~8.2.4\~ПРРЕЕ визначено,\~що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного\~главою 8.4\~цього розділу. За змістом пункту 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в\~додатку 9\~до цих Правил. \~ \~ \~ \~Пунктом 1.1.1. ПРРЕЕ зазначено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Споживачем електричної енергії є фізична особа, у тому числі фізична особа підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. В розумінні ПРРЕЕ Договір про постачання електричної енергії споживачу домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами. Таким чином, позивач навіть не набув статусу споживача, на якого розповсюджуються ПРРЕЕ щодо купівлі, споживання електричної енергії. Складення Акту № 8005627 від 08.11.2019 року представниками Центрального РЕМ АТ «Одесаобленерго» за відсутності позивачки призвело до порушення вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ. В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача)або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи). У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті. Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Згідно Акту № 8005627 від 08.11.2019 року перевірка не проводилася в присутності власника квартири [PERSON] , лише за участі [PERSON] . В акті про порушення зазначено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 09.12.2019 року, однак матеріали справи не містять доказів належного сповіщення позивачки про місце, час і дату засідання комісії. Засідання комісії Центрального РЕМ з розгляду актів про порушення проводилося 09.12.2019 року без присутності [PERSON] , що є суттєвим порушенням. Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження присутності [PERSON] під час складання акту про порушення, про відмову позивача від підписання вказаного акту та про отримання [PERSON] повідомлення про засідання комісії з розгляду актів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Згідно статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає Також, ЄСПЛ у рішенні від 04 квітня 2019 року у справі «KUNERT v. POLAND» (заява № 21851/03) констатував відсутність порушення права на справедливий суд, закріпленого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки заявник не проявив належної старанності в оформленні процесуальних документів, які він подав до суду. Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] споживачем послуг електропостачання є [PERSON] , однак акт про порушення №8005627 від 08.11.2019 року складено за відсутності [PERSON] . Засідання комісії Центрального РЕМ про розгляд актів про порушення Правил користування електричною енергією для населяння, яке відбулося 09.12.2019 року проводилося без присутності [PERSON] , що є суттєвим порушенням\~та має своїм наслідком недійсність такого рішення. Належні та допустимі докази про отримання [PERSON] повідомлення про засідання відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved