Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

За позовом позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 05 лютого 2005 року виконавчим комітетом Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, актовий запис № 1. В обґрунтування вимог у позові [PERSON] зазначено про те, що 05 лютого 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] .. У шлюбі народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позов він підтримує, строк на примирення просить не надавати, але зауважує, що він по суті заперечує проти розподілу судових витрат та стягнення судового збору з відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибула, була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, відзиву не подала, але подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, де позов визнала в частині розірвання шлюбу, однак зазначила, що вона просить не стягувати з неї судовий збір через скрутне майнове становище, строк на примирення просила не надавати. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі з`ясовано, що позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 05 лютого 2005 року. Від шлюбу сторони мають спільну дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На цей час спільне життя позивача з відповідачем не склалося по суті з причин відсутності спільних інтересів. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя позивача з відповідачем та збереження шлюбу не можливі. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд убачає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір. Стягуючи з відповідача витрати з компенсації оплати позивачем судового збору, суд зауважує, що розподіл судових витрат за судовим рішенням прямо не залежить від пропозицій сторін, а покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України). Натомість отримувати чи не отримувати в суді виконавчий лист щодо примусового стягнення судового збору є суб`єктивним правом позивача, адже виконавчий лист видається судом (в контексті категорії розглядуваної справи) за заявою позивача чи вже стягувача (ст. 431\~Цивільного процесуального кодексу України, ст. 3\~Закону України «Про виконавче провадження»). Разом з тим, перевірка майнового стану боржника входить в компетенцію державного чи приватного виконавця під час примусового виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні (ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження») й не може здійснюватися судом протягом розгляду цивільної справи щодо розірвання шлюбу. За такої ситуації при ухваленні цього рішення суд відхиляє наведені вище аргументи як позивача, так і відповідача, стосовно не вжиття судом заходів із розподілу судового збору, позаяк суд має це зробити в силу закону. Одночасно подальша реалізація такого стягнення залежить тільки від волевиявлення позивача, вимоги якого задовольняються судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved