Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] , якою просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25 серпня 2022 року суд відкрив провадження у цивільній справі та зупинив її до припинення перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України або до припинення в Україні воєнного стану. 26 вересня 2022 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області провадження у справі було поновлено та прийнято рішення провести судовий розгляд без призначення судового засідання та виклику учасників справи. Представник позивача подала заяву, якою просила суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримала. А відповідач, в поданій заяві просив розглянути справу без його участі, а також зазначив, що він позовні вимоги визнає повністю. Оцінка суду щодо фактів. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано між ними 06 липня 2019 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 215. Під час реєстрації шлюбу, [PERSON] змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 6 свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). [INFO] народився [PERSON] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.03.2020 року серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Нижньовербізької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 7). З довідки № 418 про склад сім`ї, вбачається що за адресою: [ADDRESS] , проживає малолітній [PERSON] та його батьки (а.с. 8). Встановлені судом правовідносини. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, в межах яких між ними виник спір, у якості батьків, щодо утримання дитини, в якому відповідач, як батько, відмовляється від утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття у заявленому позивачкою розмірі. Оцінка суду щодо права. Положення частини 1 і 2 статті 51 Конституції України гарантують, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. А положеннями частини 6 статті 7 та частини 1 статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, та щодо дитини. Статті 180 та 181 Сімейного кодексу України встановлюють обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, за домовленістю між батьками. При цьому, згідно частини 1 статті 15 Сімейного кодексу України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Отже, виходячи із змісту наведених норм права, невиконання відповідачем, як батьком дитини свого обов`язку з її утримання до досягнення нею повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, порушує право позивача, як матері дитини, на рівність обов`язків між жінкою та чоловіком щодо утримання дитини. А тому, на підставі частини першої статті 55 Конституції України, частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 18 Сімейного кодексу України порушене право позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до положень частини третьої статті 181, частини першої статті 191 Сімейного кодексу України за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, від дня пред`явлення позову. Згідно з частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а сам їх розмір повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину. А згідно з частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Тож оскільки позивачка заявила вимогу про стягнення з відповідача аліменти на дитину у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а відповідач визнав позов, і суд вважає, що таке визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси будь-яких інших осіб, позов підлягає задоволенню повністю. Висновок суду по суті позовних вимог. Отже, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову до суду (тобто з 16 серпня 2022 року) і до досягнення дитиною повноліття. В силу положень пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, також слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Висновок суду щодо судових витрат. З огляду на те, що позов підлягає задоволенню на користь позивача, але позивачка звільнена від сплати судового збору, в силу положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. Таким чином,

Outcome: approved