Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

26.08.2022 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Фастівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,2500 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Великоснітинської сільської ради кадастровий номер: 3224981200:01:001:0015. Позивачі є спадкоємцями першої черги спадкування за законом як дружина та донька спадкодавця. В передбачений строк позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом але лише на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку. Що стосується житлового будинку нотаріусом було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Дані обставини змусили звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивачі надали письмові заяви, де позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити, проти винесення рішення в підготовчому засіданні не заперечували. В підготовче судове засідання від представника відповідача надійшла письмова заява де представник відповідача позовні вимоги визнали та в їх задоволенні не заперечували, просили справу слухати у їх відсутність. Відповідно до ст. 200 ЦПК України,у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 16. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована на території Великоснітинської сільської ради Фастівського району київської області, для ведення особистого селянського господарства. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] позивачі по справі. Реалізуючи своє право на спадщину Позивачі звернулися із заявами про прийняття спадщини до Фастівської Другої державної нотаріальної контори на підставі чого, Бігіч С.Ю. , державний нотаріус була заведена спадкова справа № 323/2018 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та видано свідоцтво про право на спадщину за законом, від 17.08.2022 року, по Ѕ частку за кожним із спадкоємців. Спадщина, на яку в указаних частках, видано свідоцтво складається з земельної ділянки кадастровий номер: 3224981200:01:001:0015, площею 0,2500 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Великоснітинської сільської ради. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріусом, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.08.2022 року № 380/02-31/12, було відмовлено у зв`язку з тим, що ними не пред`явлено правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обґрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачами. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перевіряючи доводи позивачів судом було встановлено, що згідно Довідки КП Фастівської міської ради «Фастівське Бюро Технічної Інвентаризації» станом на 01.01.2013 року житловий будинок [ADDRESS] по право власності не зареєстровано. Первинну інвентаризацію домоволодіння проведено 11.11.1991 року на ім`я [PERSON] . На момент проведення технічної інвентаризації 01.11.2018 року самовільного переобладнання та самовільних забудов в домоволодінні не виявлено. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до Свідоцтва на забудову індивідуальної садиби від 21.01.1985 року виданого виконавчим комітетом Фастівської районної ради народних депутатів Київської області зареєстровано за № 8, виданого на підставі рішення виконавчого комітету В.Снітинської сільської ради народних депутатів від 28.10.1984 р. № 3 і відповідно запису шнурової книги № 533 [PERSON] відведена земельна ділянка розміром 0,20 га для будівництва індивідуального жилого будинку і господарських будівель. Згідно Акту про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку встановлено в натурі межі присадибної земельної ділянки виділеної [PERSON] . Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також у даному Листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved