Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання\~шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 08.11.2005 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 75. В шлюбі народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою. Остання на даний час проживає з батьком, спору щодо визначення місця проживання дитини та розподіл спільного майна немає. Сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на спільне життя. Надалі перебувати у шлюбних відносинах не бажає, примирення не можливе. Просила постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явилася, однак 14.09.2022 року подала до суду заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує та просила розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 31). \~ \~ \~ \~Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, однак 07.09.2022 року подав до суду клопотання, в якому останній зазначив, що позовні вимоги визнає, надалі перебувати у шлюбі не бажає та просив розгляд справи проводити у його відсутності (а.с. 30). \~ \~ \~ \~08.08.2022 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст.\~18, ст.\~51, ч. 3 ст.\~56, ч. 1 ст.\~110 СК України\~дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 08.11.2005 року сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 75, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2007 року (а.с. 12). Від шлюбу у сторін [INFO] народилася одна дитина дочка [PERSON] , яка на даний час є неповнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.2007 року (а.с. 13). Спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини немає. Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Шлюбних відносин позивач і відповідач не підтримують, не проживають разом, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. \~ \~ \~ \~В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved