Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

У липні 2022 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просив визначити, що частка померлої [INFO] в м. Вінниці [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0598 га (кадастровий номер 0510136600:02:068:0225) цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] становила 1/2 частину. Визнати за мною, [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0598 га (кадастровий номер 0510136600:02:068:0225) цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в м. Вінниця. Мотивував тим, що після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,0598 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] . [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину, так як спадкодавець мав у власності майно, у вигляді невизначеної частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Ухвалою суду від 27.07.2022 відкрито провадження та вирішено справу проводити у порядку спрощеного позовного провадження. У залі судового засідання позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив суд позов задовольнити з підстав наведених у ньому. Суду пояснив, що вони із матір`ю набули права власності на земельну ділянку користувалися нею обоє, їх частки були рівні, між ними не існувало домовленостей про нерівність часток у праві власності на земельну дялянуц після смерті успадкував частину будинку з господарськими будівлями, яка належала спадкодавцю. Представник відповідача у встановлений судом строк надав відзив у якому проти задоволення позову заперечив, зазначив, що позивач пропустив термін звернення до суду оскільки постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2014 року, також зазначив, що позивач обрав невірний спосіб захисту адже коли судом буде визначено частку померлої він може звернутися до нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на частку земельної ділянки. У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення викладені у відзиві та просив у задоволенні позову відмовити. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка являється матір`ю [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с.2, свідоцтво про народження а.с. 5). Державним актом про право власності на земельну ділянку від 10.12.2008 серії ЯЗ №455166 підтверджується право власності позивача на земельну ділянку площею 0,0598 га., кадастровий номер 0510136600:02:068:0225, співвласником вказаної земельної є [PERSON] (держ. акт а.с. 9). [PERSON] дала згоду на зберігання вищевказаного державного акту у [PERSON] (а.с.10). Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.10.2014 після смерті [PERSON] спадкоємцем є її син [PERSON] , спадщина на яку видано свідоцтво складається з: 13/30 часток житлового будинку з прибудовами та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (свідоцтво про право на спадщину а.с. 7). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,0598 га., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належної його матері [PERSON] , померлій [INFO] оскільки нотаріус не міг визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку слід видати свідоцтво про право на спадщину. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків установлених законом. Згідно ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Отже дієздатність [PERSON] закінчилась з її смертю і право на її майно перейшло спадкоємцю, зокрема її сину [PERSON] .. Саме він може звернутися до суду з позовом про визначення частки майна у спільній сумісній власності. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків установлених законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суд дослідивши матеріали справи встановив факт смерті [PERSON] , факт прийняття спадщини після її смерті сином - [PERSON] , факт порушення прав позивача - неможливість оформлення права на спадшину через те, що частка майна у спільній сумісній власності не визначена. Суд встановив, що земельна ділянка площею 0,0598 гектарів, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510136600:02:068:0225, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, перебувала у власності [PERSON] та [PERSON] . Суд приймає до уваги те, що позивач звернувся до суду з захистом своїх прав, як спадкоємця майна [PERSON] та за змістом ч. 4 ст. 25 ЦК України дієздатність [PERSON] припинена з моменту її смерті. Згідно змісту позовних вимог позивач просив визначити частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0.0598 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 0510136600:02:068:0225, що частка померлої [INFO] в м. Вінниці [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0598 га (кадастровий номер 0510136600:02:068:0225) цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] , проте суд не взмозі задовольнити вимоги у такому контексті, адже визнати частку за померлим неможливо, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги визнавши, що частки на момент приватизації [PERSON] та [PERSON] були рівні. Позивач просив судові витрати залишити за ним, тому суд не застосовує ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved