Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

[PERSON] за участю заінтересованої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що звертається до суду із даною заявою з приводу узаконення юридичного факту утримання та здійснення постійного догляду за неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Вказує, що зареєстрований та проживає разом із своїм неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що разом з ними проживала до 04.02.2020 року його колишня дружина і мати його сина - гр. [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~від 06\~серпня 2020\~року шлюб\~між заявником\~та гр.\~ [PERSON] \~було розірвано.\~Вказує,\~що з\~того часу\~і по\~теперішній час\~особисто утримує,\~виховує свого\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~та здійснює\~постійний догляд\~за ним.Колишня дружина і мати сина - гр. [PERSON] з того часу живе окремо, має іншу сім`ю, догляд за сином не здійснює, вихованням не займається. Заявник вказує,\~що 04\~березня 2022\~року на\~підставі Указу\~Президента України\~від 24.02.2022\~року №69/2022\~його було\~призвано на\~військовуслужбу по мобілізації і він проходить військову службу в 5-му Ужгородському батальйоні територіальної оборони (військова частина [NUMBER] ). Зазначає, що відсутність документа, яким встановлено та підтверджується факт, що заявник є єдиним піклувальником над своїм сином [PERSON] , позбавляє його можливості реалізації соціальних прав піклувальника, реалізації права на відстрочку від мобілізації та звільнення з військової служби. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] просить визнати факт, що він є єдиною особою, на утриманні якого є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні обставини, викладені в заяві підтвердили, просили таку задовільнити. Також підтвердили, що звернулися до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні [PERSON] його неповнолітнього сина [PERSON] з метою звільнення заявника з військової служби за мобілізацією. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2008 року, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.08.2020 року у справі №308/973/20 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 20.10.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №702 було розірвано. Згідно довідки №43/146 від 25.03.2022 року, виданої командиром військової частини [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 04.03.2022 року. Відповідно до довідки №6 від 12.03.2020 року, виданої психоневрологічним диспансерним відділенням Ужгородської міської поліклініки, [PERSON] на обліку в ПНДВ УМП не перебуває, психіатрична допомога за час реєстрації в м. Ужгород не надавалась. Згідно довідки №56 від 12.03.2020 року, виданої КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради, [PERSON] за медичною допомогою до лікаря-нарколога в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради не звертався. Згідно довідки від 29.07.2022 року, виданої КНП «УМП» Ужгородської міської ради ПНВ, [PERSON] в ПНВ КНП«УМП» Ужгородської міської ради не спостерігається. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 27.07.2022 року, виданого КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей», [PERSON] за результатами оцінки щодо вживання психоактивних речовин ознак зловживання чи наркологічного захворювання не виявлено. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 19.07.2022 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей Ужгородської міської ради, за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Умови проживання в квартирі добрі, квартира облаштована всіма комунальними зручностями (світло, вода, газ), в квартирі є все необхідне та побутова техніка. В результаті обстеження з`ясовано, що син проживає разом з батьком, батько добре та любляче відноситься до свого сина. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява [PERSON] , [INFO] , від 14.07.2022 року, зареєстрована в реєстрі за №500, в які вона стверджує, що у зв`язку з тим, що в даний момент має іншу сім`ю та не проживає з сином [PERSON] , [INFO] , та не має в достатній мірі часу та можливостей приймати участь його вихованні, тому доручає своєму колишньому чоловіку, батьку сина [PERSON] , [INFO] , з яким проживає їх син за адресою: [ADDRESS] , утримувати та самостійно виховувати неповнолітнього сина [PERSON] . Суд критично оцінює даний доказ, оскільки згідно ст. 78 Закону України «Про нотаріат» та як про це зазначено в заяві, нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені в документі, а лише підтверджує, що підпис зроблено певною особою. Крім того, згідно даної заяви зареєстроване місце проживання [PERSON] знаходиться за адресою [ADDRESS] , тобто разом з [PERSON] та [PERSON] . Також ч. 3 ст. 155 СК України передбачено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Крім того, відповідно до довідки про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04.02.2020 року №725/18-21, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч.2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 стаття 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 181 СК України Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. В частині 3 статті 155 СК України (здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків) зазначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Частиною 2 статті 157 СК України закріплено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Таким чином, судом встановлено, що в [PERSON] є як батько [PERSON] , так і мати [PERSON] . Батьки за згодою мають право визначити місце проживання дитини з одним з них, проте не вправі відмовитися від обов`язку утримувати дитину. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років. [PERSON] в поданій заяві зазначив, а в судовому засіданні підтвердив, що подав дану заяву з метою звільнення з військової служби, оскільки призваний за мобілізацією до військової частини [NUMBER] . Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року, в Україні оголошено часткову мобілізацію. У відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» № 2102-IX від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме узаконення юридичного факту утримання та здійснення постійного догляду за неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,\~

Outcome: dismissed