Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є у спільній частковій власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй та її сину [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . [INFO] її син помер, а 16.05.2018 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона та відповідач успадкували по ј частині вказаної квартири. Таким чином, вона стала власником ѕ частин зазначеної нерухомості. Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2019 року вона є власником ј частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] , а також є власником Ѕ частини земельної ділянки, кадастровий номер 0722885600:02:001:2773, площею 0,2500 га, що розташована в с. Ботин Луцького району. Іншим співвласником вказаного майна є відповідач [PERSON] . Вказує, що на даний час вони не можуть поділити спірне майно. У зв`язку з чим, просила поділити спірне майно, а саме: - квартиру [ADDRESS] в натурі в ідеальних частках, виділивши їй ѕ вказаної квартири, а [PERSON] ј частку; - у разі, якщо виділ (поділ) квартири технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то поділ провести з присудженням грошової компенсації; - у випадку неможливості виділу (поділу) квартири, встановити порядок її користування; - поділити житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами [ADDRESS] в натурі в ідеальних частках, виділивши їй ј частку вказаної нерухомості, а [PERSON] ѕ частки; - у разі, якщо виділ (поділ) домоволодіння технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то поділ провести з присудженням грошової компенсації; - у разі, якщо виділ (поділ) житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] технічно неможливий, то встановити порядок його користування; - поділити земельну ділянку, кадастровий номер 0722885600:02:001:2773, площею 0,2500 га, що розташована в с. Ботин Луцького району в ідеальних частках, виділивши їй та відповідачу по Ѕ ідеальної часки в натурі. В ході розгляду справи, представник позивача подав заяву про зміну предмету позову та просив припинити право [PERSON] на ј частку в квартирі [ADDRESS] зі сплатою останній вартості цієї частки та визнати за [PERSON] право власності на ј частку вказаної квартири, яка належить відповідачу. Крім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2022 року позовні вимоги щодо поділу житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] та Ѕ частини земельної ділянки, кадастровий номер 0722885600:02:001:2773, площею 0,2500 га, що розташована в с. Ботин Луцького району залишені без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав з підстав викладених в ній. Просив суд її задовольнити. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явилася,\~хоча належним\~чином була\~повідомлена про\~час та\~місце розгляду\~справи.\~Заяви про\~розгляд справи\~за її\~відсутності не подала. При цьому, її клопотання про неможливість слухання справи так як через воєнний стан в Україні не може з`явитись до суду суд до уваги не приймає, оскільки будь-якими доказами їх поважність не підтверджується, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2018 року (а.с. 13) і позивачу належить ѕ частки вказаної нерухомості. Частиною 1 ст.\~356\~ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3 ст.\~358\~ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо цього будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно вимог ст.\~361\~ЦК України співвласник має право розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 та 2 ст.\~364\~ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. В силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358\~ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26\~ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Статтею 365\~Цивільного кодексу\~України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Такий самий підхід у правозастосуванні ст.365\~ЦК України викладений у постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року №303/2585/16-ц, а також постанові Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року №357/11232/14-ц. Надаючи оцінку кожній з підстав для припинення частки у спільному майні, яка визначена у ст.365 ЦК України, суд зазначає наступне. Як слідує з висновку експерта за результатами судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної екпертизи №8301-8304 від 12.10.2021 року, зокрема п. 4, 5, розділити в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників ѕ та ј квартиру [ADDRESS] у відповідності до вимог будівельних норм і правил технічно неможливо. При цьому, у зв`язку з незначною площею, що припадає на ј частину вказаної однокімнатної квартири, встановити порядок її користування не надається можливим (а.с. ). Згідно п. 3 вказаної експертизи, ринкова вартість ј частин квартири [ADDRESS] становить 147962,50 грн. (а.с. ). Отже, як встановлено судом, частка відповідача у спірному майні становить 1/4, що, на переконання суду, не є істотною в розумінні п.1 ч.1 ст.365 ЦК України, оскільки площа ідеальної частки ј частини становить всього 8,9 кв.м., що є незначною площею для житла, та не відповідає нормативу жилої площі на одну особу у 13,65 кв.м., який встановлений у ст.47 ЖК України. Крім того, виділити в натурі таку незначну частку житла є технічно неможливим. Також, на думку суду, спільне володіння і користування майном є неможливим, адже між сторонами неможливо встановити справедливий порядок користування майном, який би відповідав їх ідеальним часткам у ньому і в натурі такий поділ однокімнатної квартири є неможливий. А тому, за таких обставин, оскільки позивачем доведено суду наявність сукупності виключних обставин для припинення частки відповідача у спірному майні, які передбачені у ст. 365 ЦК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. При цьому, суд зважає, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, яка крім цього має у власності частину житлового будинку Згідно вимог абз. 4 ч. 2 ст.\~364\~ЦК України право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав грошову компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 04.10.1991\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства,\~що регулює\~право приватної\~власності громадян\~на жилий\~будинок» розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Як зазначалося вище, ринкова вартість ј частин квартири [ADDRESS] визначена експертом і становить 147962,50 грн. (а.с. )., а тому підлягає відшкодуванню відповідачем як компенсація за її припинення. Згідно ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що у даному випаду є усі передбачені чинним законодавством підстави для припинення за [PERSON] права власності на належну їй ј частку квартири [ADDRESS] та одночасним визнанням за [PERSON] право власності на вказану частку нерухомого майна, шляхом стягнення з останньої на користь відповідача 147962,50 грн. компенсації її вартості. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1681,60 (840,80+840,80) грн. сплаченого судового збору та витрати за проведення експертизи в розмірі 13728,80 грн.

Outcome: approved