overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

28.01.2022 позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 20.11.2010 вони уклали шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2012 року народження. Протягом останніх двох років сімейні стосунки погіршились, що призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.11.2010 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1879. Сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила бажання іменуватись дошлюбним прізвищем. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

30.11.2022 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 23.11.2013 між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу дітей не має. За час спільного життя зрозуміли, що по різному дивляться на питання сімейного життя, з цієї причини стали виникати сварки, відсутнє взаєморозуміння, ще в липні 2017 року фактично припинили шлюбні відносини, примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив розірвати шлюб, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістила. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON]. перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.11.2013 у Відділі державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №1358. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як позивач посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не висловлено бажання змінити прізвище. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Для складання повного тексту рішення потрібен певний час, у зв`язку з чим на підставі ч.6 ст.259 ЦПК України, суд оголошує лише вступну та резолютивну частини рішення суду, а виготовлення повного тексту відкладає на три дні до 29.09.2022 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заяву обгрунтовує слідуючими обставинами. 10 грудня 2002р. Сторожинецькою районною державною адміністрацією був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №018428, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 820, яким посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,3500 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Їжівської сільської ради. У вказаному державному акті було допущено помилку, а саме ім`я власника замість « [PERSON] » у відповідному відмінку вказано « [PERSON] ». Враховуючи вищевказані обставини, заявник просить постановити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 018428 від 10 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 820, яким посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,3500 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Їжівської сільської ради. Заявник в судове засідання не з`явилася, її представник подав до суду клопотання у якому просить розглянути справу за відсутності заявника та за його відсутності, заяву підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду лист в якому зазначив, що не заперечує щодо задоволення заяви, просить розглянути справу без участі представника Чернівецької районної державної адміністрації та прийняти рішення згідно вимог Закону. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним заяву [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 грудня 2002р. Сторожинецькою районною державною адміністрацією був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №018428, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 820, яким посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,3500 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Їжівської сільської ради. У вказаному державному акті було допущено помилку, а саме ім`я власника замість « [PERSON] » у відповідному відмінку вказано « [PERSON] ». Із довідки №1190 від 10.08.2022р. виконавчого комітету Чудейської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] [INFO] та вказана в державному акті на право власності на землю серії ІІ-ЧВ №018428 « [PERSON] » є однією особою. Пунктом 6 ч. 1 с. 315 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа розглядає суд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною, встановлення щодо неї опіки та призначення опікуна. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 10 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

21.06.2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.10.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 267. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Тому просить розірвати шлюб між ними. Позивач у судове засідання не з`явився, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явися, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 09.10.2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 267, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони спільного господарства не ведуть, поновлювати шлюбні відносини позивач та відповідач не бажають, позивач наполягає на розірванню шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхнім дітям.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Враховуючи те, що для складення повного тексту рішення потрібен значний час, суд вважає за можливе відкласти складення рішення у повному обсязі на десятиденний строк з дня оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за можливе відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України відкласти складання повного рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 12.11.2013 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач належним чином договір не виконував, у зв`язку з чим, станом на 17.08.2021 року, має заборгованість у сумі 11461,82 гривня, з яких: 3543,30 гривні - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 гривень заборгованість за поточним тілом кредиту; 3543,30 гривні - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 7699,97 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625; 218,55 гривень - нарахована пеня; 0,00 гривень - нараховано комісії. Враховуючи викладене, просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту у сумі 11461 гривня 82 копійки та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, але у позовній заяві просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить копія оголошення опублікованого на офіційній сторінці Городищенського районного суду веб-порталу судової влади України. Листа про розгляд справи у його відсутність чи відзиву (заперечення) до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вище викладене, зі згоди представника позивача,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 04.09.2018 року вона уклала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання у них народилася [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є неприязні відносини з відповідачем, різні погляди на життя. На даний час шлюб існує лише формально і його збереження є неможливим. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 31.03.2019 року - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відзив на позов відповідачем [PERSON] не подавався. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, позовна заява містить клопотання про розгляд справи у її відсутності В судове засідання відповідач [PERSON] . Від представника відповідача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 04.09.2018 року у Хустському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №159(а.с.3). Від даного шлюбу народилася дочка: [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Також позивач [PERSON] , у відповідності до ст. 113 СК України, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 07 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №183. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки в майбутньому та не згодна на примирення. Спір щодо поділу спільного майна подружжя відсутній. У зв`язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте направив на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав повністю. Додатково зазначав, що спір щодо поділу спільного майна відсутній, на примирення він не згодний. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 07 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №183. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

В травні 2022 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Фактично шлюбні відносини припинені, наміру їх відновлювати не має, подальше збереження сім`ї неможливо. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.05.2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов просив задовольнити, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу . Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводиться. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 01 вересня 2017 9 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, на час звернення до суду вони фактично припинили шлюбні відносини і проживають окремо, примирення та збереження шлюбу між ними неможливо. Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сім`ї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім' ї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За такого, внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення , подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved