Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

03 червня 2022 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , про стягнення додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 15 425 грн. Мотивуючи свій позов тим, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки. На даний час визначений розмір аліментів не дозволяє забезпечити дитину усім необхідним, крім того дитина потребує додаткового матеріального забезпечення через стан свого здоров`я. За період з квітня 2021 року по грудень 2021 року позивачка витратила на консультацію лікаря-дерматолога, лікаря-онколога, а також проведення лазерного видалення гемангіоми 30 850 грн. В свою чергу відповідач не надає матеріальної допомоги на лікування доньки. Представник позивача в судове засідання не з`явився надав до суду заяву в якій просить справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Не надав відзив на позовну заяву у строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження. Відповідач був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. ( а. с. 55). Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] дитина, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2015 року вбачається, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходу (заробітку) [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2015 року і до досягнення донькою повноліття, тобто по [INFO] включно. ( а.с. 8). З консультативного висновку від 09.03.201 року вбачається, що [PERSON] має синдром блакитного пузирчастого невуса шкіри пальців лівої кисті (а.с. 11) Дитині проведено обстеження УЗД ( а.с. 12-13). Актами про надання послуг у ФОП [PERSON] та копіями квитанцій підтверджується, що мати дитини оплатила за медичний супровід під час проведення процедури, лазерне видалення гемангіоми, ультразвукову діагностику на загальну суму - 30850 грн. ( а.с.14-20). Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.185 Сімейного кодексу України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин що мають істотне значення (ч.4 ст.185 Сімейного кодексу України). Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Висновок суду ґрунтується також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Виходячи із норм ч.1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд

Outcome: approved