Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

26.08.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим в подальшому заявою від 15.09.2022 року, до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на період навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх доходів (заробітку) відповідача з моменту подання позову до суду і до 30.06.2024, але не більше як до досягнення 23 років. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що його батьком є [PERSON] . З 2020 року він навчається в Навчально-науковому інституті комп`ютерного моделювання, прикладної фізики та математики (ІКМ) Національного технічного університеті «Харківський політехнічний інститут» на 3 курсі денної форми, форма сплати за навчання: держбюджетна. Кінцевий термін навчання 30 червня 2024 року. Оскільки він навчається за денною формою навчання не має змоги працювати та забезпечувати себе самостійно. Батько матеріальної допомоги не надає. Коштів на його утримання та навчання не вистачає. Йому відомо, що батько офіційно працює та отримує пенсію, у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.08.2022 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.12.2002 року (а.с. 5). З довідки № 160/73 від 18.07.2022 р. вбачається, що [PERSON] з 01.10.2020 року є студентом Навчально-наукового інституту комп`ютерного моделювання, прикладної фізики та математики (ІКМ) Національного технічного університеті «Харківський політехнічний інститут» за денною формою навчання. Форма сплати за навчання: держбюджетна. Термін закінчення навчання 30 червня 2024 р.(а.с. 7) Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За роз`ясненнями, що містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ст. 200 СК України). Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Позивач не може самостійно забезпечити себе, оскільки продовжує навчання, в зв`язку з чим є потреба в матеріальній допомозі, а відповідач не надав доказів неможливості надання такої допомоги. Крім того суд бере до уваги, що позивач може отримувати матеріальну допомогу і від матері, а на утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей, про що вказано позивачем в позові. Таким чином, врахувавши обставини визначені ст. 182 СК України в межах наданих доказів суддя приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/8 частини всіх його доходів, оскільки він потребує матеріальної допомоги на час навчання. Суд вважає, що такий розмір аліментів, а саме 1/8 частини всіх доходів відповідача, є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, можливість надання такого утримання, суд приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно. За приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи частковість задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів, особливості їх формулювання, у зв`язку з чим вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, у зв`язку з неможливістю складення чіткої математичної пропорції, те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні із даним позовом до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави половину розміру судового збору, який підлягав сплаті при зверненні із даним позовом до суду та від сплати якого був звільнений позивач, а саме 496,20 грн. (992,40 грн:2). На підставі викладеного і

Outcome: partial