Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

1.Позиція позивача. У грудні 2020 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач - [PERSON] , просить стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6528,21 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 75000,00 грн. на користь [PERSON] , як законного представника неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 03 липня 2020 року о 18.00 годині її малолітній син [PERSON] переходив перехрестя вулиці Сурська та вулиці Ніженська у м. Кам`янське Дніпропетровської області, під час чого відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак [NUMBER] , рухалась по перехрестю вулиці Сурська та вулиці Ніженська у м. Кам`янське Дніпропетровської області, не вибравши безпечну швидкість руху, здійснила наїзд на її сина [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження, та був доставлений одразу до КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, а згодом був транспортований до Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради. Вина відповідача [PERSON] встановлена в межах адміністративної справи (справа № 208/6206/20) за ст. 124 КУпАП від 24 вересня 2020 року, де вона визнала свою вину повністю та на неї накладено штраф у розмірі 340 гривень. Згідно до висновку спеціаліста судово-медичного експерта №913 Кам`янського міжрегіонального відділення СМЕ від 18 серпня 2020 року вбачається, що судово-медичним експертом Беркут В.М. було проведено судово-медичне дослідження [PERSON] , [INFO] , за висновком якого було встановлено що 03 липня 2020 року близько 18.00 годин, мій син [PERSON] переходив дорогу разом зі своїм товаришем. Вони пропустили автобус, який рухався з їхньої сторони. Коли автобус проїхав, мій син - [PERSON] дійшов до середини дороги, далі нічого не пам`ятає. Прийшов до тями, коли знаходився в машині в КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня" Дніпропетровської обласної ради", з приводу: відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Знаходиться на амбулаторному лікуванні. І на основі даних судово-медичного обстеження громадянина [PERSON] . [INFO] судово-медичний експерт прийшов до наступних підсумків: -виявлене ушкодження у вигляді садни в області лівого колінного суглобу, що відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, яке має незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ №6. МОЗ України від 17.01.1995 року). Ушкодження виникло внаслідок дії тупого, твердого предмета, предметів. -при огляді у [PERSON] було виявлено рубець в області правого тім`яного бугра, який є слідом загоєння рани, відповідно наданим медичним документам в нього встановлений діагноз: відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана правої тім`яної ділянки, садна волосистої частини голови. Вказані ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, чи при ударі о подібні предмети, незадового до потрапляння в стаціонар. З виписки із медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого №6328 КІІ "ДОДКЛ" ДОР" вбачається, що в сина позивача - [PERSON] , виявлена відкрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забійна рана правої тім`яної ділянки (Г1ХО 03.07.2020 року). Садна волосистої частини голови. Забій лівого колінного суглоба. Скарги на головний біль, запаморочення, втрату свідомості та пам`яті. Лікарем [PERSON] сину позивача було призначено лікування під наглядом невролога, травматолога за місцем мешкання. Також були надані рекомендації лікаря для відновлення стан) здоров`я, також було рекомендовано сину уникати тривалого перебування на прямих сонячних променях. Фізичний та психоемоційний спокій до 3 місяців. Окрім цього лікарем були призначенні медичні препарати для відновлення стану здоров`я. На підтвердження завданої майнової шкоди, позивач зазначає що заявлена сума 6528,21 гривні складається із витрат на лікування сина [PERSON] , що підтверджена долученими чеками і квитанціями на підтвердження понесення витрат стороною позивача на придбання медичних препаратів. Також позивачем зазначено що відповідач в свою чергу не здійснювала дій ні одразу після події, ні по час розгляду справи по суті, на відшкодування майнової шкоди, не здійснювала дій на досудове врегулювання цього питання, і не відшкодувала шкоду у добровільному порядку, не пропонувала своєї допомоги у реабілітації дитини, навіть не вибачилася за скоєне. На підставі зазначеного, завдано крім майнової шкоди і моральна шкода, яку заподіяно внаслідок фізичного болю який переживав її син, його душевних страждань, які її син пережив у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, так як її син [PERSON] пережив величезний стрес та хвилювання., та на теперішній час має страхи від такої події, наслідки якої проявляються дотеперішнього часу. Крім того, взв`язку із травмуванням дитини, позивачка також перенесла величезний стрес, перебувала у емоційному напруженні. Внаслідок постійного хвилювання вїї сина тривалий час виникав головний біль, роздратованість. Він вимушений був вживати заспокійливі засоби. Поганий настрій, поганий сон, спогади про скоєне ДТП негативно впливали на стан сина позивача та відповідно і на її стан здоров`я. На фоні емоційного напруження син не міг спокійно спати. Крім того, з відеозапису Дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що Відповідач одразу ж після ДТП зупинивши свій транспортний засіб вийшла з нього та одразу ж почала телефонувати своєму чоловіку замість того, щоб надати в першу чергу допомогу моєму сину [PERSON] чи викликати швидку. Відповідач одразу після ДТІІ не підійшла до мого сина, щоб якось допомогти. Така позиція відповідача є зухвалою та неприйнятною для мене. Також, в обґрунтування моральної шкоди перенесеної її сином, позивач зазначила, що її син [PERSON] тривалий час займався карате, приймав участь у спортивних змаганнях, був перспективним та прогресивним спортсменом, досяг успіху у спорті. Однак після дорожньо-транспортної пригоди він був вимушений припинити займатись карате. Лікарі категорично заборонили йому продовжувати займатись спортом і приймати участь у змагання з карате і обґрунтовували це тим, що фізичні навантаження погіршать стан здоров`я мого сина. Таким чином, все це об`єктивно вплинуло на усталий спосіб життя дитини, можливість його розвитку, погіршення його стану здоров`я, стрес який він пережив від події, вплинув на його страхи, нервовий стан, що також мало і має негативні наслідки, а тому вважає що 75000 гривень є сумою яка підлягає стягненню з відповідача на відшкодування моральної шкоди завданої її сину [PERSON] , [INFO] , на її користь як законного представника дитини. 2.Позиція відповідача. Відповідачем відзиву на позов не подано. Але при зверненні із клопотанням про долучення доказів, зазначено позицію щодо незгоди із заявленими позовними вимогами, які на думку відповідача жодним чином не обґрунтовані. 3.Заяви, клопотання, процесуальні питання. 28 грудні 2020 року позивачем подано позов. 25 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 18 лютого 2021 року відповідач [PERSON] ознайомлена із матеріалами справи та особисто отримала копію позовної заяви із додатками (03 березня 2021 року), що підтверджено особистою заявою відповідача (а.с. 35). 12 квітня 2021 року адвокатом Калюжним Д.Ю., як представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи. 07 червня 2021 року адвокатом Калюжним Д.Ю. подано клопотання як представником відповідача про відкладення розгляду справи. 08 червня 2021 року позивачем подана заява про розгляд справи по суті. 12 жовтня 2021 року адвокатом Калюжним Д.Ю., як представником відповідача подано клопотання про ознайомлення зі справою та долучення доказів по справі. 4.Фактичні обставини встановлені судом. Постановою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Савранського Т.А. у справі справа № 208/6206/20 провадження № 3/208/3171/20 (а.с. 22), від 24 вересня 2020 року, встановлено: «…03.07.2020 року о 18.00 годині, Кулакова на перехресті вулиці Сурська та вулиці Ніженська в м. Кам`янське, керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» н/з [NUMBER] , не вибрала безпечну швидкість руху, а також не вжила заходів для зменшення швидкості руху та здійснила наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок ДТП зазначені транспортний засіб отримав механічні пошкодження. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що в зазначений у протоколі час та місце, здійснювала рух по вулиці Сурська в м. Кам`янське. Під`їжджаючи до перехрестя, побачила рухаючись на зустріч автобус. В той час коли порівнялась з автобусом, позаду останнього на дорогу раптово вискочив хлопчик. Встигла відреагувати та натиснула на педаль тормозу. Зупинити автомобіль одразу не вдалося в результаті чого збила хлопчика. Швидкісний режим не порушувала та рухалась з приблизною швидкістю 50 км/год. Гальмівний шлях склав приблизно 2,5 метри. Вину свою визнала. Відповідно до п.12.3 Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення правопорушника, рапорт, схему ДТП, судом встановлено, що [PERSON] винна в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Обставиною, що пом`якшують відповідальність, є визнання [PERSON] своєї вини….». Данною постановою, [PERSON] , визнана винною в здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підвергнута адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 (триста сорок) гривень на користь держави. Також, з [PERSON] , [INFO] , стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривні 40 копійок. Постанова набрала законної сили 05 жовтня 2020 року, і [PERSON] не оскаржувалася. Обставини події, також підтверджені дослідженим записом долученим до справи на ДВД диску (а.с. 10). Щодо родинних стосунків. Позивачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження, виданого Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 293 від 08 червня 2010 року (а.с. 21). Факт отримання малолітнім [PERSON] , [INFO] на час події 03 липня 2020 року тілесних ушкоджень, підтверджено (а.с. 11-20): -висновком спеціаліста судово-медичного експерта №913 Кам`янського міжрегіонального відділення СМЕ від 18 серпня 2020 року згідно до якого було встановлено що [PERSON] виявлене ушкодження у вигляді садни в області лівого колінного суглобу, що відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, яке має незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ №6. МОЗ України від 17.01.1995 року). Ушкодження виникло внаслідок дії тупого, твердого предмета, предметів; -при огляді у [PERSON] було виявлено рубець в області правого тім`яного бугра, який є слідом загоєння рани, відповідно наданим медичним документам в нього встановлений діагноз: відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана правої тім`яної ділянки, садна волосистої частини голови. Вказані ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, чи при ударі о подібні предмети, незадового до потрапляння в стаціонар; -випискою із медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого №6328 КІІ "ДОДКЛ" ДОР" на ім`я [PERSON] , згідно до якої у нього виявлена відкрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забійна рана правої тім`яної ділянки (Г1ХО 03.07.2020 року). Садна волосистої частини голови. Забій лівого колінного суглоба. Скарги на головний біль, запаморочення, втрату свідомості та пам`яті; -призначеннями лікаря [PERSON] лікування [PERSON] , [INFO] , під наглядом невролога, травматолога за місцем мешкання, та для відновлення стану здоров`я, також було рекомендовано уникати тривалого перебування на прямих сонячних променях. Фізичний та психоемоційний спокій до 3 місяців, призначенні медичні препарати для відновлення стану здоров`я. Щодо витрат на лікування малолітнього [PERSON] , [INFO] , надані копії чеків і квитанцій (а.с. 23-26), за сукупною сумою є відповідними до заявленої вимоги у розмірі - 6528,21 гривні. 5.Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)". Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з п. 3 ч.2 ст. 11 ЦК України серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків зазначено: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: ...відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України Збитками є: ...втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1187 ЦК України Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як роз`яснив Верховний суд України у постанові пленуму № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. 6.Висновки та мотиви прийнятого рішення. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок події ДТП, яке мало місце 03 липня 2020 року, внаслідок якої було травмовано [PERSON] , [INFO] , який на час події мав повних 9 (дев`ять) років. Представництво інтересів та захист прав та інтересів малолітньої дитини, здійснюють в тому числі її законні представники, і в даному випадку мати дитини [PERSON] . Винуватість відповідача - [PERSON] у скоєнні ДТП, що мало місце 03 липня 2020 року о 18.00 годині, на перехресті вулиці Сурська та вулиці Ніженська в м. Кам`янське, керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» н/з [NUMBER] , внаслідок порушення нею п.12.3 Правил дорожнього руху, встановлена та доведена судовим рішенням - Постановою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Савранського Т.А. у справі справа № 208/6206/20 провадження № 3/208/3171/20 (а.с. 22), від 24 вересня 2020 року, яке набрало законної сили 05 жовтня 2020 року і відповідачем не оскаржувалося. Також за змістом постанови відповідачка [PERSON] свою винуватість у скоєнні ДТП визнала у повному обсязі, що було враховано судом при розгляді адміністративної справи. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, - Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 23 ЦК України потерпілі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, спричинених протиправною поведінкою відносно самої особи, членів її сім`ї або близьких родичів тощо. Ч. 1 ст. 1166 ЦК України, - Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). На думку суду, позивачка належними та допустимими, достатніми доказами - чеками та квитанціями (а.с. 23-26), підтвердила що завдана сума майнової шкоди відповідає заявленій сумі 6528,21 гривні, а тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, так як стороною відповідача не спростовано факт того, що під час лікування дитини [PERSON] внаслідок його травмування 03 липня 2020 року, мати дитини [PERSON] витратила гроші на придбання медичних препаратів. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Частиною другою п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; вини останнього в її заподіянні. Вищевказані складові є необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності. На час події та на час розгляду справи по суті дитина - [PERSON] , [INFO] є малолітньою особою, представництво якого здійснює його мати [PERSON] , як законний представник. Факт травмування дитини [PERSON] , [INFO] підтверджено всіма вищезазначеними доказами у їх сукупності, як висновками експерта, медичними виписками, Постановою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Савранського Т.А. у справі справа № 208/6206/20 провадження № 3/208/3171/20 (а.с. 22), від 24 вересня 2020 року; що об`єктивно підтверджує і заподіяння як фізичного болю, страждань, так і психологічного травмування, моральних страждань дитини, відчуття нею страхів, обмеження у можливості жити звичайним життям, обмеженням у звичному спілкуванні з однолітками, родичами, та його розвитку, обмеженням можливості займатися спортом, відвідувати навчальний заклад. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ч. 2 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, - Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» слідує, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру і обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд враховує, що моральні страждання дитини позивача зумовлені глибокими емоційними його переживаннями, внаслідок характеру події, віку потерпілого, який мав вік повних 9 років на час події, що об`єктивно вплинуло як на фізичний так і моральний його стан, завдав його страждань психологічного та фізичного характеру, обмежив звичний уклад його життя, можливість його розвитку. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину емоційних переживань малолітнього [PERSON] , [INFO] , як на час події, так і з врахуванням наслідків такої події та його моральних страждань, розміру мінімальної заробітної плати станом на час винесення рішення яка дорівнює 6700,0 грн., а тому виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволеннюю При розрахунку розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд приходить до висновку щодо можливості її визначити на рівні 10 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 67000 гривень 00 копійок, як такого розміру, що на думку суду є справедливим, та таким що співвідноситься із подією, винністю відповідача у заподіянні тілесних ушкоджень малолітній дитині, та як наслідок винності відповідача у завданні дитині моральних страждань, які вона зазнала внаслідок події. Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). 7.Судові витрати. Позивач, згідно до Закону України «Про судовий збір» є особою яка звільнена від сплати судового збору, але зазначені витрати враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню з боку відповідача на користь держави, а розмірі: 840,80 гривень - за вимоги майнового характеру, 840.80 гривен - за вимоги немайнового характеру, всього: 1681,60 гривень.

Outcome: partial