Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Тришака О.Г., пред`явив до суду позов до відповідачів Білецької сільської ради, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 12/60 частини житлового будинку [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 154, 9 кв.м. Обгрунтовував позов тим, що зазначене будинковолодіння на праві особистої власності належав колгоспному двору, що складався з 5 членів, а саме [PERSON] (бабуся позивача), [PERSON] (батько позивача та голова колгоспного двору), [PERSON] (дружина [PERSON] ), [PERSON] (дочки) та [PERSON] (сина (позивача). Надалі, [INFO] померла [PERSON] , а її син [PERSON] , який із нею проживав на момент її смерті, успадкував її частку та, відповідно, за життя йому належало 2/5 частки спірного будинковолодіння (або 24/60). [INFO] [PERSON] помер, однак за життя склав заповіт на користь свого сина позивача [PERSON] та, оскільки його дружина [PERSON] на час відкриття спадщини була пенсіонеркою, вона мала право на обов`язкову частку у спадщині померлого. В подальшому, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2021 року за [PERSON] визнано право власності на 20/60 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 163,7 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Також, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2021 року за [PERSON] визнано право власності на 4/60 частини житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 163,7 кв.м., житловою 94,6 кв.м., у порядку спадкування після смерті [PERSON] 22 жовтня 2021 року державним реєстратором Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Федоровичем В.Ю. на підставі вищевказаного рішення суду від 22 червня 2021 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 20/60 частки даного будинковолодіння, про що зроблено відповідний номер запису про право власності 44583750. З наведеного випливає, що станом на 2021 рік членами колгоспного двору залишилось троє осіб, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з усіх часток даного колгоспного двору, зареєстровано право власності на 24/60 (успадкована частка після смерті [PERSON] згідно з рішенням суду). Натомість, решта часток, які належали кожному із членів двору, на праві власності не зареєстровано у зв`язку із відсутністю погосподарських книг за 1986 та 1994 роки, тому позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання за ним права власності на частину даного житлового будинку, яка належить йому як колишньому члену колгоспного двору, оскільки у позасудовому порядку врегулювали дане питання неможливо. 23 листопада 2021 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І.М. відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 12 січня 2022 року від представника відповідача Білецької сільської ради надійшло клопотання, згідно з яким він просив здійснювати розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив. 25 березня 2022 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] подала відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача не заперечила щодо задоволення позову, оскільки оригінали документів, які були б підставою для реєстрації права власності на спірне майно відсутні, а станом на 15 квітня 1991 року та 01 липня 1991 року позивач дійсно проживав і був зареєстрований у спірному житловому будинку. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2022 року матеріали вказаної цивільної справи передано на розгляд судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., згідно з розпорядженням керівника апарату суду № 346 від 27 квітня 2022 року, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Ухвалою судді від 28 квітня 2022 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 09 год. 30 хв. 03 травня 2022 року, яке, у зв`язку з неявкою учасників процесу, відкладено до 31 травня 2022 року на 10 год., та за клопотанням представника позивача, повторно відкладено на 12 липня 2022 року на 15 год. 11 липня 2022 року відповідач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги визнала та просила задовольнити, а також просила проводити розгляд справи у її відсутності. Підготовче судове засідання, призначене на 12 липня 2022 року, за клопотанням представника позивача, відкладено на 03 серпня 2022 року на 14 год. 30 хв. 03 серпня 2022 року проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 вересня 2022 року на 15 год. 30 хв. У судовому засіданні 29 вересня 2022 року представник позивача адвокат Тришак О.Г. підтримав позовні вимоги, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та не заперечила проти його задоволення. Представник відповідача Байковецької сільської ради та відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, однак раніше, 12 січня 2022 року та 11 липня 2022 року судом отримано заяви від представника Білецької сільської ради та відповідача [PERSON] про розгляд справи без їхньої участі з проханням задовольнити позовні вимоги позивача. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 30 серпня 1991 року виконавчим комітетом В.Глибочецької селищної Ради народних депутатів Тернопільського району видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Даним свідоцтвом підтверджено, що вказане будинковолодіння належить колгоспному двору, що складається з 5 членів, головою якого є [PERSON] , свідоцтво видано на підставі рішення виконкому В.Глибочецької селищної Ради народних депутатів №12 від 28 лютого 1991 року «Про зміну голови колгоспного двору у зв`язку із смертю попереднього голови колгоспного двору [PERSON] ». Відповідно до реєстрового напису на документі про право особистої власності зазначений цілий жилий будинок (домоволодіння) з надвірними будівлями зареєстровано в Тернопільському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, що складається з 5 членів, головою якого є [PERSON] , та записано в реєстрову книгу №1 стор. №129 за реєстровим №64 від 30 серпня 1991 року. Згідно з довідкою №752 від 26 жовтня 2021 року, виданою Великоглибочецьким старостинським округом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] , відомості щодо реєстрації осіб у будинковолодінні, яке знаходиться в [ADDRESS] ), станом на 01 липня 1990 року у Великоглибочецькому старостинському окрузі Білецької сільської ради відсутні, оскільки погосподарських книш з 1986 по 1994 роки немає. Як убачається із акту опитування свідків від 16 лютого 2021 року, староста с. В. Глибочок [PERSON] , свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що станом на 01 липня 1990 року в будинковолодінні, яке знаходиться в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] (син, помер [INFO] ), [PERSON] (невістка), [PERSON] (внучка) та [PERSON] (внук). У технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 06 вересня 2021 року, зазначено, що розмір часток власності становить: 32/60 [PERSON] ; 16/60 [PERSON] , 12/60 [PERSON] . Всього по літері «А» загальна площа приміщень становить 154,9 м2, з неї: житлова 80,2; допоміжна 60,8; літніх неопалювальних приміщень 13,9. Рік побудови житлового будинку 1974. Наявний об`єкт незавершеного будівництва, який складається з житлової прибудови з підвалом готовністю 55%. З висновку про ринкову вартість майна, проведеного суб`єктом оціночної діяльності, ФОП [PERSON] , вбачається, що об`єкт оцінки домоволодіння, що включає в себе об`єкт незавершеного будівництва по [ADDRESS] , станом на 21 липня 2020 року становить 260\~705,5 грн. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2021 року у справі № 607/12558/20 позов [PERSON] до Білецької сільської ради та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та визнання прав забудовника задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 20/60 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 163,7 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Визнано за [PERSON] права та обов`язки забудовника на 5/12 частини незавершеної житлової прибудови до житлового будинку [ADDRESS] , згідно будівельного паспорта № [NUMBER] від 20 січня 2009 року, виданого померлому [PERSON] . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що судом установлено, що [PERSON] за життя склав заповіт на користь [PERSON] , який спадщину прийняв, оскільки звернувся з заявою до нотаріуса у шестимісячний строк, а також те, що [PERSON] має право на обов`язкову часку у спадщині та прийняла її, та суд дійшов висновку, що частка померлого у майні колгоспного двору становила 2/5, що дорівнює 24/60, частка позивача у спадковому майні, що належало померлому становить 20/60 частин житлового будинку по [ADDRESS] , частка [PERSON] 4/60. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 280619250 від 22 жовтня 2021 року за [PERSON] зареєстровано на праві приватної спільної часткової власності 20/60 частини житлового будинку [ADDRESS] , з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 154,9 кв.м., житловою 80,2 кв.м., складовими частинами якого є А житловий будинок, Б господарська будівля, В господарська будівля, Д літня кухня та Ж навіс. Підставою внесення запису вказано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61069627 від 22 жовтня 2021 року, [PERSON] , Білецька сільська рада тернопільської області. Підставою державної реєстрації зазначено: рішення суду від 22 червня 2021 року у справі №607/12558/20. Рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №63810997 від 09 червня 2022 року, державний реєстратор прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Тернопільської області Редьква Н.С., під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 07 червня 2022 року, встановила відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127, а тому вирішила зупинити розгляд вказаної заяви [PERSON] , у зв`язку із відсутність оригіналу документу, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності н нерухоме майно. Також, рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №64246195 від 21 липня 2022 року, державний реєстратор прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Тернопільської області Легінь О.М. відмовлено у державній реєстрації права приватної спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , за суб`єктом [PERSON] . До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону однією з загальних засад державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~31\~цього Закону\~для проведення\~державної реєстрації\~прав власності\~на індивідуальні\~(садибні)\~житлові будинки,\~садові,\~дачні будинки,\~господарські (присадибні)\~будівлі і\~споруди,\~прибудови до\~них,\~що були\~закінчені будівництвом\~до 5\~серпня 1992\~року та\~розташовані на\~територіях сільських,\~селищних,\~міських рад,\~якими відповідно\~до законодавства\~здійснювалося ведення\~погосподарського обліку,\~і щодо\~зазначених об`єктів\~нерухомості раніше\~не проводилася\~державна реєстрація\~прав власності,\~подаються: 1)\~виписка із\~погосподарської книги,\~надана виконавчим\~органом сільської\~ради (якщо\~такий орган\~не створений\~-\~сільським головою),\~селищної,\~міської ради\~або відповідною\~архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Відповідно до\~п.80\~Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№1127\~від 25\~грудня 2015\~року «Про\~затвердження Порядку\~державної реєстрації\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень»,\~Державна реєстрація\~права власності\~на індивідуальні\~(садибні)\~житлові будинки,\~садові,\~дачні будинки,\~господарські (присадибні)\~будівлі і\~споруди,\~прибудови до\~них,\~що були\~закінчені будівництвом\~до 5\~серпня 1992\~р.\~та розташовані\~на територіях\~сільських,\~селищних,\~міських рад,\~якими відповідно\~до законодавства\~здійснювалося ведення\~погосподарського обліку,\~може проводитися\~на підставі\~документів,\~передбачених статтею\~31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом установлено, що відомості щодо зареєстрованих осіб у будинковолодінні, яке знаходиться по [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року не збереглися та погосподарських книг з 1986 по 1994 роки немає. Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] за [ADDRESS] ) підтверджено, що цей будинок на праві особистої власності рахується як колгоспний двір, що складається з 5-х членів, головою якого був [PERSON] , та вказано про зміну голови [PERSON] . Копією акту опитування свідків від 16 лютого 2021 року підтверджено, що станом на 01 липня 1990 року у вищевказаному будинковолодінні, були зареєстровані та проживали голова двору [PERSON] та члени [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалюючи рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2021 року у справі № 607/12558/20 та визнаючи за [PERSON] право власності на 20/60 частини житлового будинку [ADDRESS] , суд виходив із того, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належало по 1/5 частині (що дорівнює 12/60) даного будинковолодіння. У зв`язку зі смертю [PERSON] її частка перейшла до сина, який проживав з нею на час смерті, [PERSON] , який, відтак, за життя мав 2/5 (що дорівнює 24/60) його частини, яке у свою чергу складалось 1/5 частини, належної йому як члену колгоспного двору та 1/5 частини, належної йому після смерті його матері. Після смерті [PERSON] за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2021 року право власності на 20/60 частини спірного будинку набув право власності [PERSON] . У цьому ж рішенні зазначено, що після смерті [PERSON] частка [PERSON] у спірному будинку становить 4/60. На підставі зазначеного рішення за [PERSON] зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 20/60 частини домоволодіння, житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS] , проте належна йому як члену колгоспного двору 1/5 (12/60) частина цього будинку за ним на праві власності не зареєстрована та в її реєстрації в позасудовому порядку йому відмовлено у зв`язку з відсутністю погосподарських книг. Відповідачі права позивача на спірне майно не оспорюють. Однак, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності позивача як члена колгоспного двору на належну йому 1/5 (12/60) частку у праві власності на вказане будинковолодіння, це стало перешкодою в державній реєстрації майнових прав позивача. За таких обставин суд приходить до переконання, що має місце порушення майнових прав позивача на отримання ним у власність частки майна, яка належить йому як члену колгоспного двору, тому його права підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на це майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved