Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У липні 2021 року до Малиновського районного суду звернувся директор ТОВ «ДСК «Южний» - Чумаченко І.В. з позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Ярмак Людмила Костянтинівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Некрилов Костянтин Юрійович, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна в якому просить суд визнати правочини недійсними. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в травні 2020 року позивачу стало відомо про те, що 21 травня 2020 року Гречин Наталією Володимирівною, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису від 20 травня 2020 року, виданого Некриловим Костянтином Юрійовичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2840. В постанові приватного виконавця від 21.05.2020 року зазначено, що підлягає стягненню з боржника, позивача за цим позовом, Товариства з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" 600000,00 (шістсот тисяч) гривень згідно договору позики від 01.09.2004 року та договору застави майна від 01.09.2004 року, строк виконання зобов`язань за якими настав 20.01.2020 року. Стягувачем згідно постанови приватного виконавця є [PERSON] , [INFO] . Договір позики від 01 вересня 2004 року укладений в місті Донецьку між фізичною особою [PERSON] , жителем міста Одеси, що є позикодавцем, і Товариством з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", що є позичальником. Згідно договору позики [PERSON] передав позичальникові безпроцентну позику, а саме, гроші в сумі 600000,00 (шістсот тисяч) гривень, які передав в момент підписання договору, тому додаткова розписка не оформлювалась. Згідно договору остаточний розрахунок щодо повернення суми позики позичальником має бути здійснено не пізніше 20 січня 2020 року (тобто позика діяла 15 років 4 місяці і 20 днів). Згідно договору позики від 01 вересня 2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" представляв директор Лакатош Валерій Михайлович. Договір позики засвідчено [PERSON] , приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 985. Позивач стверджує, що ніяких грошей у відповідача не отримував, ніякого договору позики не оформлював і тому цей договір, на думку позивача, має бути визнаний недійсним за таких підстав. На день, який зазначено як день підписання і засвідчення вищезазначеного договору позики, тобто на 01 вересня 2004 року, існувало підприємство, яке мало назву Дочірнє підприємство "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", що підтверджується статутом Дочірнього підприємства "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" за 2001 рік, статутом Дочірнього підприємства "Дробильно- сортувальний комплекс "Южний" в новій редакції за 2004 рік, і тільки в 2005 році було створено "Товариство з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", що підтверджується статутом товариства за 2005 рік. Таким чином, 01 вересня 2004 року позичальником за договором позики не могло бути Товариство з обмеженою відповідальністю "Дробильно - сортувальний комплекс "Южний", як зазначено в договорі, оскільки на той час такого підприємства, як Товариство з обмеженою відповідальністю "Дробильно- сортувальний комплекс "Южний", не існувало. Крім того в графі договору "7. АДРЕСИ РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН" позичальником також зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", якого на той час ще не існувало. Згідно договору позики, від імені позичальника діяв і підписав договір ніби то директор ТОВ "ДСК "Южний" [PERSON] . Позивач стверджує, що станом на 01 вересня 2004 року, тобто день, який зазначено як день підписання і засвідчення договору Дочірнього підприємства "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" був [PERSON] . Підставою звільнення [PERSON] і призначення на посаду директора [PERSON] стало рішення Засновника про зміну директора Дочірнього підприємства "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" від 19 лютого 2004 року. Договір застави обладнання від 01 вересня 2004 року укладений в місті Донецьку між фізичною особою [PERSON] , жителем міста Одеси, що зазначений в тексті договору (в преамбулі і розділі 1 договору) як "Позикодавець", "Заставодержатель" (в пунктах 1.4 - 3.6, 5.6. договору), "Залогодержатель" (в пункті 5.1 договору) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", що зазначений в тексті договору (в преамбулі і розділі 1 Договору). "Позичальником", в решті тексту - "Заставодавець". Згідно договору застави обладнання в розділі 1 Договору "Предмет застави" зазначено, що в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики між [PERSON] і ТОВ "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" Заставодавець надає Заставодержателю в заставу належні йому на праві власності основні засоби - обладнання, згідно з наведеним нижче переліком : -Установка для сортування (грохочення) Powerscreen Titan 1800, серійний номер 12100208, у кількості 1 (одна) од.; -Дробильна установка GIPO ZP 170 R-DE для подрібнення вугілля, асфальту, будівельного сміття, лому бетонного та інших матеріалів (серійний номер GP 341600) у кількості 1(одна) од.; -Дробильна установка GIPO ZP 170 R-DE для подрібнення вугілля, асфальту, будівельного сміття, лому бетонного та інших матеріалів (серійний номер GP 341601) у кількості 1(одна) од. В тексті договору, а саме, в пункті 2.4.3. мова йде про право Заставодержателя "...достроково стягнути виданий під заставу кредит та\\або порушення Заставодавцем (Позичальником) будь якої з вимог цього Договору застави. Позивач стверджує, що ніякого кредитного договору, в заставу якого надавалося вищезазначене майно, ніколи не укладалося. Розділ 6 договору "Реквізити та підписи сторін" також містить назву Товариство з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", якого на той час не існувало, що підтверджується статутом Дочірнього підприємства "Дробильно- сортувальний комплекс "Южний" за 2001 рік, статутом Дочірнього підприємства "Дробильно- сортувальний комплекс "Южний" в новій редакції за 2004 рік, і тільки в 2005 році найменування позивача було змінене на "Товариство з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний". Згідно пункту 7.1. статуту Дочірнього підприємства "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний": "Управління здійснюється Засновником Підприємства, йому належить право остаточного рішення за всіма питаннями діяльності Підприємства і розпорядження його власністю". Ні в договорі позики, ні в договорі застави обладнання від 01 вересня 2004 року не зазначено рішення засновника з питань отримання позики і застави майна Підприємства, оскільки таке рішення ніколи не приймалося. 24.05.2005 року Дочірнє підприємство "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" здало для знищення (внаслідок реорганізації) печатку ДП "Дробильно- сортувальний комплекс "Южний". В матеріалах виконавчого провадження знаходяться документи, які підтверджують стягнення з позивача на користь відповідача 600000,00 гривень, а саме: -Заява [PERSON] від 11 червня 2020 року про стягнення з ТОВ "Дробильно- сортувальний комплекс "Южний" коштів у розмірі 600000,00 гривень і перерахування за вказаними реквізитами; -Розпорядження приватного виконавця № 62159818 від 11 червня 2020 року про перерахунок грошових коштів у сумі 600000,00 гривень на рахунок, зазначений [PERSON] в заяві; -Платіжне доручення № 4665 від 12 червня 2020 року про перерахунок грошових коштів; Постанова приватного виконавця про зняття арешту від 11 червня 2020 року, з якої вбачається, що грошові кошти утримані в повному обсязі. Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 12.11.2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" задоволені, визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2840, вчинений 20 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим Костянтином Юрійовичем про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" на користь [PERSON] 600 000,00 (шестисот тисяч) гривень. На підставі вказаного позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Інші процесуальні дії у справі Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 01.07.2021 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 02.07.2021 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року позов залишено без руху. 19.08.2021 року на адресу суду від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дробильно-сортувальний комплекс «Южний» - Чумаченко І.В. надійшла заява (вх. № 38900) про усунення недоліків. 25.08.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. 19.10.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси було витребувано від приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Некрилов Костянтина Юрійовича належним чином засвідчені матеріали нотаріальної справи за реєстровим номером 2840 від 20.05.2020 року по вчиненню виконавчого напису та витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження АСВП № 62159818, відкритого 21.05.2020 року, які надійшли на адресу суду 15.12.2021 року (вх. № 62025). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2021\~року підготовче провадження по цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Заяви (клопотання) учасників справи Директор ТОВ\~«ДСК «Южний»\~-\~Чумаченко І.В. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві, а також не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~ про дату, час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ЦПК України, відзив на позов до суду не надавав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Ярмак Людмила Костянтинівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Некрилов Костянтин Юрійович, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна, до суду не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку\~ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам\~ст. 223 ЦПК України. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 20.05.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Некрилов К.Ю. вчинив виконавчий напис за № 2840, яким стягнув з ТОВ « Дробильно-сортувальний комплекс «Южний» згідно договору позики та договору застави майна від 01.09.2004 на користь [PERSON] , [INFO] суму у розмірі 600\~000 грн. за договором позики від 01.09.2004\~року та договором застави майна від\~01.09.2004\~року обладнання укладеного між сторонами 01.09.2004, строк виконання зобов`язань настав 20.01.2020 року, а саме: -Установки для сортування ( грохочення) POWERSREEN Titan1800, серійний номер 121 09 208, у кількості 1 (одна) одиниця; -Дробильна установка GIPO ZP 170 R-DE для подрібнення вугілля, асфальту, будівельного сміття, лому бетонного та інших матеріалів (серійний номер GP341600) у кількості 1 (одна) одиниця; -Дробильна установка GIPO ZP 170 R-DE для подрібнення вугілля, асфальту, будівельного сміття, лому бетонного та інших матеріалів (серійний номер GP341601) у кількості 1 ( одна) одиниця. Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 12.11.2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" задоволені, визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2840, вчинений 20 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим Костянтином Юрійовичем про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" на користь [PERSON] 600 000,00 (шестисот тисяч) гривень, яке набрало законної сили 15.12.2020 року. Відповідно до наданих до суду матеріалів виконавчого провадження №62159818 приватного виконавця Гречин Н.В., договір позики від 01 вересня 2004 року укладений в місті Донецьку між фізичною особою [PERSON] , жителем міста Одеси, що є позикодавцем, і Товариством з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", що є позичальником. Згідно договору позики [PERSON] передав позичальникові безпроцентну позику, а саме, гроші в сумі 600000,00 (шістсот тисяч) гривень, які передав в момент підписання договору, тому додаткова розписка не оформлювалась. Згідно договору остаточний розрахунок щодо повернення суми позики позичальником має бути здійснено не пізніше 20 січня 2020 року (тобто позика діяла 15 років 4 місяці і 20 днів). Як вбачається з договору позики від 01 вересня 2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" представляв директор Лакатош Валерій Михайлович. Договір позики засвідчено [PERSON] , приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 985. Згідно договору позики, від імені позичальника діяв і підписав договір директор ТОВ "ДСК "Южний" [PERSON] . Станом на 01 вересня 2004 року, тобто день, який зазначено як день підписання і засвідчення договору Дочірнього підприємства "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" був [PERSON] , що підтверджується засвідченою нотаріально копією його трудової книжки, з якої видно, що він був призначений на посаду директора 19 лютого 2004 року згідно наказу № 9 від 19.02.2004 року і звільнений 11 квітня 2008 року згідно наказу № б-ш від 11.04.2008 року. Підставою звільнення [PERSON] і призначення на посаду директора [PERSON] стало рішення Засновника про зміну директора Дочірнього підприємства "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" від 19 лютого 2004 року. Договір застави обладнання від 01 вересня 2004 року укладений між фізичною особою [PERSON] , що зазначений в тексті договору (в преамбулі і розділі 1 договору) як "Позикодавець", "Заставодержатель" (в пунктах 1.4 - 3.6, 5.6. договору), "Залогодержатель" (в пункті 5.1 договору) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", що зазначений в тексті договору (в преамбулі і розділі 1 Договору). "Позичальником", в решті тексту - "Заставодавець". Згідно договору застави обладнання в розділі 1 Договору "Предмет застави" зазначено, що в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики між [PERSON] і ТОВ "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" Заставодавець надає Заставодержателю в заставу належні йому на праві власності основні засоби обладнання. В тексті договору, а саме, в пункті 2.4.3. мова йде про право Заставодержателя "...достроково стягнути виданий під заставу кредит та\\або порушення Заставодавцем (Позичальником) будь якої з вимог цього Договору застави. Позивач стверджує, що ніякого кредитного договору, в заставу якого надавалося вищезазначене майно, ніколи не укладалося. Відповідно до статуту Дочірнього підприємства "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" за 2001 рік, статутом Дочірнього підприємства "Дробильно- сортувальний комплекс "Южний" в новій редакції за 2004 рік, станом на 01 вересня 2004 року, існувало підприємство, яке мало назву Дочірнє підприємство "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", Згідно з квитанцією № 029176 від 24.05.2005 року УАСМ ОМУ МВС України прийняло для знищення (внаслідок реорганізації) печатку ДП "Дробильно- сортувальний комплекс "Южний". Відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний" було реорганізовано у 2005 рік. Згідно пункту 7.1. статуту Дочірнього підприємства "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", "Управління здійснюється Засновником Підприємства, йому належить право остаточного рішення за всіма питаннями діяльності Підприємства і розпорядження його власністю". В матеріалах справи відсутне рішення засновника з питань отримання позики і застави майна Підприємства. Ні в договорі позики, ні в договорі застави обладнання від 01 вересня 2004 року не зазначено рішення засновника з питань отримання позики і застави майна Підприємства, оскільки таке рішення ніколи не приймалося. В матеріалах виконавчого провадження №62159818 знаходяться документи, які підтверджують стягнення з позивача на користь відповідача 600000,00 гривень, а саме: -Заява [PERSON] від 11 червня 2020 року про стягнення з ТОВ "Дробильно- сортувальний комплекс "Южний" коштів у розмірі 600000,00 гривень і перерахування за вказаними реквізитами; -Розпорядження приватного виконавця № 62159818 від 11 червня 2020 року про перерахунок грошових коштів у сумі 600000,00 гривень на рахунок, зазначений [PERSON] в заяві; -Платіжне доручення № 4665 від 12 червня 2020 року про перерахунок грошових коштів; -Постанова приватного виконавця про зняття арешту від 11 червня 2020 року, з якої вбачається, що грошові кошти утримані в повному обсязі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною 5 ст.203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним догову позики від 01 вересня 2004 року укладений між фізичною особою [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ярмак Людмилою Костянтинівною, зареєстровано в реєстрі за № 98. та договору застави обладнання від 01 вересня 2004 року, укладений між фізичною особою [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю "Дробильно-сортувальний комплекс "Южний", посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ярмак Людмилою Костянтинівною, зареєстровано в реєстрі за № 987, оскільки в судовому засіданні встановлено відсутність волевиявлення позивача на укладання вказаних договорів, що є підставою для визнання цих угод недійсними відповідно до частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України. Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дробильно-сортувальний комплекс «Южний» грошові кошти у розмірі 600000,00 (шістсот тисяч) гривень, які були стягнуті за виконавчим написом № 2840, вчинений 20 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим Костянтином Юрійовичем суд зазначає наступне. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України закріплено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 08 вересня 2021 року справа № 201/6498/20. Також, Верховний Суд у постанові від 08.09.2021 року по справі №206/2212/18 зазначив, що аналіз норм статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Наведене у своїй сукупності свідчить, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно. Отже, положення глави 83 застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Оскільки під час виконання приватним виконавцем виконавчого напису нотаріуса з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дробильно-сортувальний комплекс «Южний» (код ЄДРПОУ 31672563) утримано грошові кошти у розмірі 600000 гривень та рішенням суду виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, зазначені грошові кошти є безпідставно набутим майном та підлягають поверненню позивачу. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам слід стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 9000,00 грн.

Outcome: approved