Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

14 вересня 2021 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 08.03.2020 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про надання банківських послуг від 08.03.2020 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 24.05.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 22707,11 грн. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. 14.09.2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Лещенко О.В. 17.09.2021 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 20.09.2021 року справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 29.11.2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до АТ «Універсал Банк» про стягнення грошових коштів та відзив [PERSON] за первісним позовом. Ухвалою суду від 30.11.2021 року справа вищевказані позови об`єднані в одне провадження та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. 07.12.2021 року від представника позивача за первісним позовом до судді надійшла відповідь на відзив на позовну заяву АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 13.12.2021 року від представника відповідача за первісним позовом до судді надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 24.12.2021 року від представника позивача за первісним позовом до судді надійшли письмові пояснення у справі за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача та представник відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, останній просить справу слухати у його відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення рішення за його відсутності. Відповідач та позивач за зустрічним позовом і її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Представник відповідача подав до суду письмову заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність та не заперечує проти винесення рішення за його відсутності. Виходячи з цього, суд вважає, що учасники належним чином скористалися своїми процесуальними правами, тому ухвалює продовжити розгляд справи за відсутності учасників. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.03.2020 року [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про надання банківських послуг від 08.03.2020 року. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/rerms. Згідно із п.п. 2.2. п.2 Розділу І Умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Відповідно до пунктів 4.3, 4.8.1. п.5 Розділу І Умов Клієнт погоджується, операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. 08 березня 2020 [PERSON] приєдналася до Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Правил обслуговування фізичних осіб шляхом підписання анкети-заяви про надання банківських послуг від 08.03.2020 року. На підставі вказаної Анкети-заяви, [PERSON] надано кредит у розмірі 20 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок [NUMBER] зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць. Відповідно до розділу 2 Умов, відповідач (клієнт) надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява разом з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи та Правилами обслуговування фізичних осіб шляхом підписання анкети-заяви, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Заяві. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані банком умови користування послугами Банку. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п.п. 5.15-5.19 п.5 Розділу 2 Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом за договором. П. 5.15 передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки зазначеної в тарифах. У п. 5.16 вказано, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом в розмірі 0,0001% річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», «так і строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦПК України). Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, ще встановлені договором (ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживчий кредит" у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 24.05.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 22 707,11 грн., з яких: 22 707,11 грн. - тіло кредиту; 0 грн. - заборгованість за пенею та комісією. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 5.9.1 Умов та правил сторонами погоджено, що ідентифікація клієнта доступу до мобільного додатку здійснюється Банком за допомогою засобів ідентифікації, передбачені між банком і клієнтом (засоби ідентифікації: номер телефону клієнта, особис ПІН-код, сукупність цифрових та літерних компонентів тощо). Згідно з пунктом 5.2.7 Умов та правил Боржник зобов`язався не передавати платіжну картку та/або номер мобільного телефону та/або мобільний телефон, що використовує для мобільного додатку, у користування третім особам. Згідно з пунктом 5.2.8 Умов та правил Відповідач зобов`язався зберігати ПІН-код, коди доступу, аутентифікаційні дані в таємниці і ні за яких обставин не повідомляти третім особам. У разі одержання Відповідачем інформації щодо несанкціонованих операцій з його карткою або при виникненні підозр щодо шахрайства, він повинен якнайшвидше звернутись до Центру клієнтської підтримки Банку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до виписки про рух коштів, яка додана до матеріалів справи, 23 травня 2020 року відбулись зняття коштів з картки у м. Київ, а саме: - Банкомат ПУМБ / FUIB Готівка 23.05.2020 2:25 -1 039.41 UAH; - Банкомат ПУМБ / FUIB Готівка 23.05.2020 2:25 -1 040.00 UAH; - Банкомат ПУМБ / FU1B Готівка 23.05.2020 2:26 -1 040.00 UAH; - Банкомат DN00 Peremohy av.,3 Готівка 23.05.2020 2:37 -1040.00 UAH; - Банкомат DN00 Peremohy av., 3 Готівка 23.05.2020 2:38-1040.00 UAH; - Банкомат DN00 Peremohy av.,3 Готівка 23.05.2020 2:39-1 040.00 UAH; - Банкомат DNOO Peremohy av., З Готівка 23.05.2020 2:40 -1 040.00 UAH; - Банкомат BRANCH 10026-0173 Готівка 23.05.2020 2:58 -208.00 UAH; - Банкомат BRANCH 10026-0173 Готівка 23.05.2020 2:59 -2 080.00 UAH; - Банкомат BRANCH 10026-0173 Готівка 23.05.2020 3:00 -2 080.00 UAH; - Банкомат BRANCH 10026-0173 Готівка 23.05.2020 3:01 -2 080.00 UAH; - Банкомат BRANCH 10026-0173 Готівка 23.05.2020 3:02 -2 080.00 UAH; - Банкомат BRANCH 10026-0173 Готівка 23.05.2020 3:03 -2 080.00 UAH; - Банкомат BRANCH 10026-0173 Готівка 23.05.2020 3:03 -2 080.00 UAH, на загальну суму 19 967,41 грн. Твердження Відповідача про те, що Позивач визнав факт непроведення нею операцій зі зняття коштів з її картки, та повідомив про розгляд заяви на користь Відповідача, суд оцінює критично, оскільки Відповідач не надала підтверджень розгляду первинної заяви. Крім того, характер переписки свідчить про намір Позивача стягнути з Відповідача суму заборгованості. За заявою [PERSON] від 25.05.2020 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, відповідно якого 24.05.2020 року приблизно о 15:30 невстановлена особа за адресою: [ADDRESS] , з банківського рахунку викрала грошові кошти, чим спричинила [PERSON] матеріальну шкоду. Постановою слідчого СВ Подільського ГУ НП в м. Києві від 17.06.2020 року вказане кримінальне провадження за №12020100070001679 від 26.05.2020 року закрито відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України. Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.05.2022 року скасовано постанову від 17.06.2020 року про закриття кримінального провадження за №12020100070001679 від 26.05.2020 року. На час розгляду справи немає відомостей про встановлення підозрюваних осіб у кримінальному провадженні. Взагалі не долучено до матеріалів справи жодних відомостей щодо досудового розслідування по кримінальному провадженню. Саму по собі наявність відкритого кримінального провадження за заявою відповідача за первісним позовом суд не розцінює як доказ дотримання нею зобов 'язань за договором про надання банківських послуг. Допитана в якості свідка в судовому засідання [PERSON] повідомила, що грошові кошти були зняті 23.05.2020 року в період часу з 02:25 по 03:00 год. Кошти знімались в різних банкоматах різних банків. 25.05.2020 свідок звернулася до поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Перед цим вона вручну заблокувала картку через мобільний додаток Монобанк. Втрачену банківську картку свідок востаннє бачила в с.Липівка Бучанського району Київської області. Допитана в якості свідка в судовому засідання [PERSON] повідомила, що є сусідкою [PERSON] . Їй Відповідач повідомляла, що в неї викрали банківську картку. 22.05.2020 (рік точно не пам`ятає) відповідача до її батьків привіз її чоловік. 24.05.2020 року вона з родиною поїхала від батьків, перед цим вони сходили до міста вранці. До батьків вони приїздили в період карантину не менше трьох разів. Свідок повідомила, що вона не пам`ятає, чи ходив громадський транспорт в цей період у них в селі. Повідомила, що відповідач з 22.04.2020 року не виїжджала з села. Через тиждень Відповідач їй повідомила, що в неї вкрали картку. Відповідачем за первісним позовом не надано суду належних доказів щодо її місця знаходження в момент зняття коштів. Відповідач звернулася до банку лише о 24.05.2020 року о 20.53 з повідомленням про викрадення картки, коли всі операції вже були реалізовані, що не спростовується відповідачем у запереченні на відповідь на відзив від 13.12.2021 року. Тому суд приходить до висновку, що з моменту втрати картки, до моменту зняття грошових коштів з рахунку і до моменту виявлення відповідачем про зняття коштів пройшов значний відрізок часу. Тому не можна стверджувати, що відповідач дотрималась критерію «негайно», що стосується звернення до банку з повідомленням про втрату картки. Відповідно до підпункту 8 пункту 8 розділу 1 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (надалі - Положення) внутрішньобанківські правила залежно від особливостей діяльності банку повинні містити порядок подання користувачем повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які не виконувалися користувачем, і внесення електронного платіжного засобу до стоп-списку та його вилучення. Відповідно до пункту 6 розділу 6 Положення користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Маючи картку не можна зняти кошти, не знаючи пін-коду картки. За розголошення пін-коду несе відповідальність також тільки Відповідач. Тобто без розголошення з боку Боржника пін-коду своєї картки, номеру своїх карток, інша особа, маючи картку клієнта, не мала б змоги зняти чи переказати кошти. Згідно з пунктом 3.3 Умов та правил Операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки, з введенням відповідного ПІН-коду або з введенням коду, наданого Банком в рамках технології 3D-Secure, або операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки без введення ПІН-коду, або з використанням реквізитів Платіжної картки, або з використанням аутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному додатку - визнаються підтвердженими Клієнтом та ініційованими ним власноруч. Загалом було проведення 14 операцій зі зняття коштів, після кожного з яких на мобільний телефон Відповідача за первісним позовом приходило повідомлення. Але Відповідач за первісним позовом повідомила про втрату картки 24.05.2020 року о 20:53, що на думку суду, не відповідає критерію негайності. Згідно вимог пунктів 33.1-33.3 статті 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник несе перед банком відповідальні передбачену умовами укладеного між ними договору. Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації. В разі якщо цим платником не дотримано вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнанні програмне забезпечення тощо), то платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі - учаснику платіжної системи, що його обслуговують. При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу. Позивач за первісним позовом зі свого боку в повному обсязі надав безпечні умови задля того, щоб операції карті проходили безпечно, а саме, для входу в мобільний додаток необхідно ввести: Фінансовий номер телефона; ОТР-пароль; ПІН-код. Даний порядок передбачений п.п. 4.3.1. п. 4.3 Розділу IV Умов і правил обслуговування фізичних осі: відповідно до якого, банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифі: активація додаткових послуг, актуалізація контактних даних, зміна умов Договору інформування про розмір заборгованості по кредиту, що проводяться банком акціях, проведення опитування про якість обслуговування, дистанційне обслуговування, оформленні платіжних документів і т. д., в тому числі отримання згоди клієнта на вищевказані д встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв`язку (повідомлення в мобільному додатку , повідомлення в месенджерах, дзвінки і так далі). Банк має право встановлювати контакт з клієнтом на постійній основі. Механізм отримання згоди від клієнта за допомогою авторизації за допомогою мобільного телефону і ОТР-пароля наступний: 1.Банк генерує ОТР-пароль і відправляє його клієнту з зазначенням інформації, яка буде їм підтверджуватися. 2.У разі згоди клієнт передає отриманий ОТР-пароль Банку шляхом введення у відповідному рядку використовуваного сервісу. 3.У разі якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номер телефону клієнта, вважається, що клієнт прийняв запропоновані умови. Сторони визнають співпав ОТР-пароль електронним підписом клієнта. 4.При здійсненні платіжних операцій в системах дистанційного обслуговування виконання в програмних комплексах маніпуляцій, спрямованих на успішне завершення платежу, прирівнюється до електронного підпису клієнта. Згоду клієнта може бути підтверджено, крім іншого: -документом на паперовому носії з реквізитами, що дозволяють ідентифікувати цей документ; -документом в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису; -проведенням клієнтом банківських операцій, отриманням банківських послуг, яке супроводжується оформленням касових документів; -введенням пін-коду, паролів доступу до додатку, використання відбитка пальця клієнта (за допомогою технології TouchID). Згідно з пунктом 4.31 Умов та правил 4.31 якщо в результаті передачі (повідомлення) клієнтом третім особам ПІН-коду, кодів доступу, аутентифікаційних даних були здійснені несанкціоновані операції з його карткою, що призвело до виникнення заборгованості, клієнт зобов`язується погасити зазначену заборгованість протягом 3 місяців. У випадку якщо заборгованість буде погашена протягом 3 місяців з моменту здійснення несанкціонованих операцій, Банк на власний розсуд має право визначити зазначений час пільговим періодом та застосувати пільгову відсоткову ставку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що втрата картки та звернення з заявою до правоохоронних органів жодним чином не спростовує того висновку, що відповідно до п. 8.11 Умов та правил, клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації та аутентифікацїї, а також що відповідно до п. 8.15 Умов та правил у разі якщо клієнт дає згоду на проведення операцій з Картами або нанесеними на них даними поза полем його контролю, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі, Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду. З положеннями Умов та правил відповідач за первісним позовом погодилась. Суд приходить висновку, що відповідач за первісним позовом не довела той факт, що вона не знімала особисто кошти з банківської картки, що вона не передавала свою картку іншим особам чи не розголошувала відомостей, які б допомогли третім особам зняти кошти з її рахунку. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в первісному позові підлягають задоволенню в повному обсязі, а вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню на користь позивача за первісним позовом сума судового збору 2102,00 грн.

Outcome: approved