Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] у віці 60 років помер їхній батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з квартири номер два ( [ADDRESS] . На випадок своєї смерті, [PERSON] залишив розпорядження щодо належного йому майна. Дане розпорядження оформлено у вигляді заповіту який посвідчено 06.12.2007 року, державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, [PERSON] , та зареєстровано в реєстрі за №3-3743. Відповідно до вказаного заповіту, [PERSON] заповідає належну йому на праві власності квартиру номер два ( [ADDRESS] , в рівних частках: [PERSON] та [PERSON] . Даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Окрім спадкоємців за заповітом, [PERSON] та [PERSON] є також спадкоємці за законом, що мають право на обов`язкову частку в спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Спадкоємцями за законом, що мають право на обов`язкову частку на квартиру номер два ( [ADDRESS] , є: - непрацездатна за віком та станом здоров`я дружина спадкодавця, [PERSON] , [INFO] . - інвалід 3-ї групи з дитинства, син спадкодавця, [PERSON] , [INFO] . - недієздатна донька спадкодавця, [PERSON] , [INFO] . 15 лютого 2022 року, вони [PERSON] та [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, [PERSON] , з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька, [PERSON] . Проте, державний нотаріус першої Чернівецької державної нотаріальної контори, Прядко 1.1, своєю постановою №189/02-31 від 22.02.2022 року, відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що вони пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надали державній нотаріальній конторі документів, які б свідчили про те, що вони постійно відповідно до Закону проживали разом з спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини і таким шляхом прийняли спадщину, а тому вчинення таких нотаріальних дії без встановлення цих фактів, суперечить чинному законодавству Україні. Також, листом №190/02-14-72/2022 від 22.02.2022 року, державного нотаріуса першої Чернівецької державної нотаріальної контори, [PERSON] , було запропоновано . спадкоємцям до «15» березня 2022 року, особисто звернутися до першої Чернівецької державної нотаріальної контори, з питання з`ясування у всіх спадкоємців за законом намірів, щодо оформлення спадщини після смерті спадкодавця, [PERSON] . У випадку неотримання відповіді до «15» березня 2022 року, вони будуть вважатися такими, що спадщину не прийняли. Відповідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, коли за згодою піклувальника і органу опіки та піклування відмовляється від прийняття спадщини. В зв`язку з чим, таким, що прийняла спадщину, є донька спадкодавця, [PERSON] , недієздатна особа, опікуном якої був її покійний батько, [PERSON] . На день отримання листа від першої Чернівецької державної нотаріальної контори, [PERSON] ще не було призначено іншого опікуна. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2022, у справі 725/757/22, опікуном над недієздатною, [PERSON] призначено її брата [PERSON] . Рішення набрало законної сили 23.03.2022. [PERSON] не відмовлялася від належної їй частки спадщини, а а отже, є такою, що прийняла спадщину. Всі члени сім`ї [PERSON] мають інвалідність ІІ-ІІІ групи, з дитинства. Вони своєчасно не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в зв`язку з необізнаністю в законодавстві, вважали, що після смерті батька, [PERSON] вони всі в рівних частках, як його діти та дружина прийняли спадщину. Про заповіт вони дізналися поза межами строку передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України. Вважають, що такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними істотними труднощами при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Саме необізнаність є поважною причиною, через яку спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пропустили строк на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Саме ця обставина змушує їх звернутися до суду з цією позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, оскільки вважають, що строк звернення до нотаріуса був ними пропущений з поважної причини. А тому просили визначити для них додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , терміном у два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Позивачі, представник позивачів в судове засідання не з`явились, представник позивачів звернулася до суду з письмовою заявою в якій позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, представник відповідача завернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено що позивач Позивачі [PERSON] , [PERSON] були рідними синами (а.с. 12,13)., а [PERSON] була законною дружиною (а.с. 14) [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина на належно йому майно, яке складається з квартири номер два ( [ADDRESS] . На випадок своєї смерті, [PERSON] залишив розпорядження щодо належного йому майна. Дане розпорядження оформлено у вигляді заповіту який посвідчено 06.12.2007 року, державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, [PERSON] , та зареєстровано в реєстрі за №3-3743 (а.с.10). Відповідно до вказаного заповіту, [PERSON] заповідає належну йому на праві власності спірну квартиру, в рівних частках своїм синам - позивачам [PERSON] та [PERSON] . Даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України \~право на\~обов`язкову\~частку у\~спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). А отже, спадкоємцями за законом, що мають право на обов`язкову частку на квартиру [ADDRESS] , є: - непрацездатна за віком та станом здоров`я дружина спадкодавця, [PERSON] , [INFO] ; \~ \~ \~ \~- інвалід 3-ї групи з дитинства, син спадкодавця, [PERSON] , [INFO] ; \~ \~ \~ \~- недієздатна донька спадкодавця, [PERSON] , [INFO] . 15 лютого 2022 року, вони [PERSON] та [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, [PERSON] , з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька, [PERSON] . На їхнє звернення, державний нотаріус першої Чернівецької державної нотаріальної контори, Прядко 1.1, своєю постановою №189/02-31 від 22.02.2022 року, відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що вони пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надали державній нотаріальній конторі документів, які б свідчили про те, що вони постійно відповідно до Закону проживали разом з спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини і таким шляхом прийняли спадщину, а тому вчинення таких нотаріальних дії без встановлення цих фактів, суперечить чинному законодавству Україні (а.с.16). Листом №190/02-14-72/2022 від 22.02.2022 року, державного нотаріуса першої Чернівецької державної нотаріальної контори, [PERSON] , було запропоновано . спадкоємцям до «15» березня 2022 року, особисто звернутися до першої Чернівецької державної нотаріальної контори, з питання з`ясування у всіх спадкоємців за законом намірів, щодо оформлення спадщини після смерті спадкодавця, [PERSON] . У випадку неотримання відповіді до «15» березня 2022 року, вони будуть вважатися такими, що спадщину не прийняли (а.с.16). Відповідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, коли за згодою піклувальника і органу опіки та піклування відмовляється від прийняття спадщини. А тому, такою, що прийняла спадщину, є донька спадкодавця, [PERSON] , недієздатна особа, опікуном якої був її покійний батько, [PERSON] . На день отримання листа від першої Чернівецької державної нотаріальної контори, [PERSON] ще не було призначено іншого опікуна. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2022, у справі 725/757/22, опікуном над недієздатною, [PERSON] призначено її брата [PERSON] . Рішення набрало законної сили 23.03.2022. [PERSON] не відмовлялася від належної їй частки спадщини, а отже, є такою, що прийняла спадщину. Всі члени сім`ї [PERSON] мають інвалідність ІІ-ІІІ групи, з дитинства. Вони своєчасно не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в зв`язку з необізнаністю в законодавстві, вважали, що після смерті батька, [PERSON] вони всі в рівних частках, як його діти та дружина прийняли спадщину. Про заповіт вони дізналися поза межами строку передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України. Вважають, що такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними істотними труднощами при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Саме необізнаність є поважною причиною, через яку спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пропустили строк на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Саме ця обставина змушує їх звернутися до суду з цією позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, оскільки вважають, що строк звернення до нотаріуса був ними пропущений з поважної причини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про практику розгляду судами України справ про спадкування» надано роз`яснення, шо вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 2 Листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про існування спадкового майна, є поважною причиною пропуску строку. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В той же час факт необізнаності особи про наявність спадкового майна може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини. З огляду на викладене суд вважає, що причини несвоєчасного звернення до нотаріальної контори позивачів із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому необхідно позивачам визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved