Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

Адвокат Дерев`янко І. О. звернулася до суду з заявою в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] на тимчасово окупованій території України. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] [PERSON] померла у с. Кінські Роздори Пологівського району Запорізької області, а на даний час вказана територія є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії російської федерації. Тому первинних документів про смерть [PERSON] заявниця не має та не може отримати. Факт смерті [PERSON] підтверджується лише копією свідоцтва про смерть, яке видно Ленінським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки від 09 березня 2022 року, актовий запис № 297. В той же час в заяві вказано, що заявниця обізнана з тим, що таке свідоцтво не є підставою для державної реєстрації смерті, оскільки останнє видане на окупованій території України. Заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою проведення державної реєстрації смерті, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що наявне свідоцтво не є підставою для реєстрації факту смерті. Факт смерті [PERSON] має юридичне значення для заявниці у зв`язку з тим, що померла за час свого життя 17 лютого 2020 року склала заповіт на ім`я заявниці, а тому для отримання свідоцтва про право на спадщину, оформлення спадкових прав, заявниці необхідно встановити факт смерті [PERSON] . У судове засідання заявниця, її представник та представник заінтересованої особи не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, встановив обставини справи і визначив\~\~відповідно до них наступні правовідносини та прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я. О. від 17 лютого 2020 року, [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] земельні ділянки площами 4,0842 га та 1,3382 га (а.с.6). Таким чином, судом з`ясовано, що від встановлення факту смерті [PERSON] для заявниці залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав у зв`язку з наявністю заповіту. У той же час, згідно роз`яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Проте [PERSON] не надала суду документи про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в проведенні реєстрації факту смерті [PERSON] , зазначивши лише про те, що отримала усну відмову. Також судом встановлено, що в заяві вказано про місце смерті [PERSON] в с. Кінські Роздори Пологівського району Запорізької області, а відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 85 від 06 травня 2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 травня 2022 року за № 501/37837 «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року N 75», затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 30 квітня 2022 року, куди включено також і Пологівський район\~Запорізької області. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої\~форми про\~смерть,\~виданого закладом\~охорони здоров`я\~або судово-медичною\~установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця не надала суду відповідний документ встановленої форми про смерть [PERSON] , який виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Відповідно до\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~-\~тимчасово окупована\~Російською Федерацією\~територія України\~(далі\~-\~тимчасово окупована\~територія)\~є невід`ємною\~частиною території\~України,\~на яку\~поширюється дія\~Конституції\~та\~законів України,\~а також\~міжнародних договорів,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України. Правовий\~статус тимчасово\~окупованої території,\~а також\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~визначаються цим\~Законом,\~іншими законами\~України,\~а також\~міжнародними договорами,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України,\~принципами та\~нормами міжнародного\~права. Тимчасова\~окупація Російською\~Федерацією територій\~України,\~визначених частиною\~першою статті\~3\~цього Закону,\~незалежно від\~її тривалості,\~є незаконною\~і не\~створює для\~Російської Федерації\~жодних територіальних\~прав. За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території. Згідно ч. 1-3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території\~України»\~державні органи\~та органи\~місцевого самоврядування,\~утворені відповідно\~до\~Конституції\~та законів\~України,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території діють\~лише на\~підставі,\~у межах\~повноважень та\~у спосіб,\~що передбачені\~Конституцією та\~законами України. Будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність\~вважаються незаконними,\~якщо ці\~органи або\~особи створені,\~обрані чи\~призначені у\~порядку,\~не передбаченому\~законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Частиною 1\~ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачено, що у разі порушення положень цього\~Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають\~на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна, а згідно зі\~ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Надана заявницею копія свідоцтва про смерть [PERSON] не є належним документом, який підтверджує факт смерті, оскільки видана не на підставі та у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України У зв`язку з тим, що заявниця та її представник не надали суду належних та допустимих доказів, з яких можливо було б встановити факт смерті [PERSON] , тому суд вважає, що підстави для задоволення заяви відсутні.

Outcome: dismissed