Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право на користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 172990782 від 08.07.2019 року, виданого на підставі договору дарування, серії та номер 1937, виданого 08.07.2019. У вищевказаному будинку проживає позивач [PERSON] , а також брат [PERSON] , 1992 року народження та їх батько [PERSON] . Брат позивачки, [PERSON] не проживає за даною адресою з 2008 року, перебуває у місцях позбавлення волі. На даний час позивачка [PERSON] , через прописку брата [PERSON] не може виробити для себе субсидії на комунальні платежі. Просила суд визнати [PERSON] , 1992 року народження таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з`явились, до початку судового засідання подали заяву про розгляд справи без їх участі та просять задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином була повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: Житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 172990782 від 08.07.2019 року, виданого на підставі договору дарування, серії та номер 1937, виданого 08.07.2019 належить [PERSON] (а.с.71). [PERSON] зареєстрован в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , але з 2008 року в ньому не проживає, що підтверджується актами про відсутність особи за місцем реєстрації від 19.05.2021 р., 14.06.2021 р., 07.07.2021.(а.с.15-17). Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України\~ визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексу України\~та ст.383 Цивільного кодексу України\~власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2\~статті 405 ЦК України\~визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, він не пов`язана спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених\~ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved