Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~в якому\~просить стягнути\~із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей сина [PERSON] та дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 15\~000 грн. щомісячно до повноліття дітей, але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказуючи на те, що вона з [PERSON] зареєстрували шлюб 14 липня 2007 року у виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 280. Від шлюбу\~мають неповнолітніх\~дітей -\~двійнят доньку\~ [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося, їхня сім`я розпалася, позивачка була змушена залишити чоловіка та переїхати разом з дітьми в с. Мархалівку до своїх батьків. Відповідач працює не офіційно, займається перевезенням пасажирів від залізничного вокзалу м. Києва за місцем призначення, має великі заробітки більше п`ятдесяти тисяч гривень на місяць, але надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відмовляється, заявляє щоб дружина подавала на аліменти і тоді буде виплачувати офіційно, але стверджує, що він як не працюючий багато платити не буде. Така поведінка відповідача є образливою не тільки відносно позивачки, а й відносно їхніх дітей. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням (а.с. 14). [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 22). [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутності, позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 5\~000,00 грн. (а.с. 23). Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами\~ст.10 ЦПК України\~передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 280, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - двійнят доньку [PERSON] та [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с 5) та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 4). Як вбачається із довідки виданою Мархалівським старостинським округом № 35 від 27.01.2022 року [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] , 2008 року народження фактично дійсно проживають в с. Мархалівка, Фастівського району Київської області (а.с. 6). Звертаючись з позовом про стягнення аліментів, позивачка посилається на те, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має змогу, на утриманні непрацездатних немає та на користь інших осіб аліменти не сплачує. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного Кодексу (далі -СК України)\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Статтею 180 СК України\~визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1-3\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1\~ст.182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3\~ст. 182 СК України\~\~визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За положеннями\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України Про\~застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів\~№\~3\~від\~15.05.2006\~р. передбачено, що згідно з ч. 3 ст.\~181\~Сімейного\~кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У відповідності до положень ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. \~ \~ \~ \~Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.ч. 1, 2\~ст. 12 Закону \~України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Вказана правова позиція узгоджується в постанові Верховного Суду\~від 31 жовтня 2018 року № \~461/4936/16.\~ \~ \~ \~ \~ Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 р. 2618 гривень. \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд враховує, що відповідач є працездатною особою, він не має інших неповнолітніх дітей, осіб, на утримання яких з нього були б стягнуті аліменти, непрацездатних батьків, яких він утримує. \~ \~ \~Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачених\~ст.188 СК, не встановлено. \~ \~ \~ \~Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їх добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Враховуючи те, що діти проживає разом з матір`ю, домовленості між сторонами щодо його утримання не досягнуто, його вік, стан здоров`я, матеріальне становище відповідача та матеріальне становище утримувача аліментів, з огляду того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років та приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік», і з огляду на бажання позивача отримувати кошти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, виходячи з засад справедливості,\~добросовісності, розумності, суд вважає за можливе та доцільне стягнути із відповідача на користь позивачки на утримання їх спільних дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дітей-двійнят повноліття. \~ \~ \~ \~ \~\~Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дітей, та не порушить прав сторін. Крім цього, зазначення того, що аліменти на утримання дитини мають бути не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, має місце у тому разі, якщо аліменти стягуються у виді певної частки від доходу заробітку платника аліментів, а не при визначенні виду стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1, 2\~ст. 179 СК України,\~аліменти,\~одержані на\~дитину,\~є власністю\~дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною першою\~ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Законом України\~№1368-VIII від 17.05.2016 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі»\~частину першу\~статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~доповнено абзацом сьомим, яким зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Судом встановлено, що до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка звернулася 02 лютого 2022\~року, у зв`язку з чим суд вважає можливим присудити аліменти з 02 лютого 2022 року, а саме з дня подачі позову до суду. \~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст.\~430\~ч.\~1\~п.\~1\~ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. \~ \~\~ \~ \~ \~На підставі п.3\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~ Згідно ч. 6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь Держави в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial