Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2017 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що нормальні подружні стосунки у них з відповідачем не склалися через несхожість характерів та відсутність спільних поглядів на життя, чоловік не піклувався пр створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного та виховання дитини, у зв`язку з чим між ними час від часу виникали непорозуміння та конфлікти, на даний час вони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, усі спроби зберегти сім`ю та відновити сімейні стосунки не принесли жодних результатів, внаслідок чого їх спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини з нею та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, оскільки примирення не бажає. В разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечила проти розгляду справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказував, що наміру відновлювати стосунки з позивачкою він не має і їх подальше спільне життя не можливе, а тому не заперечив проти розірвання шлюбу, однак заперечив з приводу вказаних позивачкою причин, які призвели до розірвання шлюбу і вказує, що істинною причиною припинення шлюбних відносин є подружня зрада дружини. Крім того він згідний на визначення місця проживання доньки з матір`ю за умови, що позивачка не перешкоджатиме у спілкуванні з дитиною. Одночасно, у зв`язку з визнанням позову просив здійснити розподіл судових витрат відповідно до ст.142 ЦПК України. Від представника відповідача, адвоката Коновалової А.В. до суду надійшла заява, в якій вона у зв`язку з визнанням позову відповідачем просить слухати справу у відсутності відповідача [PERSON] та її відсутності. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради Мазанович Н.П. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника Органу опіки та піклування, оскільки спору з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини на даний час між сторонами немає, і висновок у даній справі не готується. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. А в зв`язку визнанням позову відповідачем, суд приходить до висновку, що є підстави ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2017 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Нормальні подружні стосунки між сторонами не склалися, тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають різні бюджети, на примирення не згідні. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх малолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір`ю, проти чого сторони не заперечують і на даний час спору про визначення місця проживання дитини у сторін немає. В зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, а решта 50% сплаченого нею судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved