Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 вересня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на\~те,\~що 05 вересня 2016\~року уклав\~шлюб з\~відповідачем, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Сосунки не склались та почуття любові поступово никло, різні погляди на життя та ведення побуту призводять до суперечок. Постійні сварки призвели до відчуження, втрати почуттів, а намагання відновити стосунки результату не дали та з 17 листопада 2021 року вони мешкають окремо. Подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Спершу відповідач подала заяву про підтримання позовних вимог в якій просила повернути дошлюбне прізвище [PERSON] . В подальшому подала заяву в якій зазначила, що позов визнає в повному обсязі, дійсно з листопада 2021 року мешкає у м.Дніпрі та перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком з яким має намір зареєструвати шлюб. Просила здійснювати розгляд справи у її відсутність. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 05 вересня 2016 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 вересня 2016 року. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.09.2016 року, виданим виконавчим комітетом Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області. Позивач зазначає, що стосунки не склались, вони втратили почуття любові та поваги, з листопада 2021 року мешкають окремо. Зазначає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач позов визнала в повному обсязі та зазначила, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком з яким має намір укласти шлюбу після розірвання даного шлюбу. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що сторонам не вдалося створити міцної сім`ї, шлюб сторін існує формально, поновлення шлюбних\~відносин неможливе, оскільки сторони мешкають окремо та відповідач має намір укласти новий шлюб,\~подальше збереження\~шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх доньки, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач зустрічних вимог не заявила, підстави для відновлення її дошлюбного прізвища відсутні. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору в розмірі 496,20 грн., інша частина судового збору в розмірі 496,20 грн. компенсується позивачу за рахунок державного бюджету. На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~56,\~105,\~110,\~112,\~113\~СК України,\~

Outcome: approved