Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом\~Миколайовичембуло вчинено виконавчий напис № 2877 у зв`язку із заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в розмірі 28 125 (двадцять вісім тисяч сто двадцять п`ять) гривень 11 копійок. 05 серпня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінським Олегом Володимировичем на підставі виконавчого напису № 2877 від 22 січня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 17 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським Олегом Володимировичем на підставі виконавчого напису № 2877 від 22 січня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст.ст.\~87,\~88 ЗУ «Про нотаріат»,\~постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172. [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2877 вчинений 22 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 28 125 (двадцять вісім тисяч сто двадцять п`ять) гривень 11 копійок. Стягнути безпідставно отримані за виконавчим написом нотаріуса грошові кошти в сумі 9\~071 (дев`ять тисяч сімдесят одна) гривня 11 копійок. Стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно заяви, поданої позивачем просить розгляд справи проводити у його відсутність, позов задовольнити. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. До суду від представника відповідача надійшла заява про визнання позову, згідно якої позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнають, просять стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду, інші 50 відсотків судового збору на підставі ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~повернути позивачу з державного бюджету. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис № 2877 яким стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів в розмірі 28 125 (двадцять вісім тисяч сто двадцять п`ять) гривень 11 копійок. 05 серпня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінським Олегом Володимировичем на підставі виконавчого напису № 2877 від 22 січня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62706777. 17 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським Олегом Володимировичем на підставі виконавчого напису № 2877 від 22 січня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до підпунктів 1.2 Глави 16 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та\~статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172\~(далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені»\~у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34.\~36,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актам з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання Враховуючи, що відповідачем визнано позов в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про те, що заборгованість не була безспірною на момент вчинення виконавчого напису, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 9\~071 (дев`ять тисяч сімдесят одну) гривню 11 копійок безпідставно набутих коштів, суд вказує на наступне. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважив, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. В даному випадку, правовою підставою набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» 9\~071 (дев`ять тисяч сімдесят одна) гривня 11 копійок, став спірний виконавчий напис нотаріуса №2877 від 22 січня 2020 року, який визнано таким, що виконанню не підлягає. Тому, правова підстава для отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів на підставі виконавчого напису від [PERSON] відпала, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України. Разом з тим, відповідно до довідки виданої Агрофірмою радгосп «Білозерський» № 213 від 25 лютого 2021 року із 9\~071 (дев`ять тисяч сімдесят одна) гривня 11 копійок стягнутих з боржника, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» перераховано лише 7\~627 (сім тисяч шістсот двадцять сім) гривень 11 копійок. При цьому, 1\~444 (одна тисяча чотириста сорок чотири) гривні пов`язані з витратами виконавчого провадження (основна винагорода приватного виконавця, витрати виконавчого провадження). Вказана сума не була набута ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відтак і не підлягає поверненню за його рахунок. Тому, заявлені вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» 9\~071 (дев`ять тисяч сімдесят одна) гривня 11 копійок безпідставно набутих коштів підлягає задоволенню частково, у розмірі 7\~627 (сім тисяч шістсот двадцять сім) гривень 11 копійок. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Outcome: partial