Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

05 травня 2021 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. 26 травня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 30 липня 2021 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із уточненою позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року замінено у даній цивільній справі за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, первісного відповідача [PERSON] на належних відповідачів - [PERSON] , [PERSON] та розгляд справи за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування позовних вимог, уточнених позовних вимог представник позивача зазначає, що між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір. Позичальнику були надані грошові кошти, встановлений термін їх повернення. Однак він не виконав покладені на нього зобов`язання, не повернув отримані грошові кошти у визначений договором строк. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яка до цього часу не погашена. [INFO] позичальник [PERSON] помер. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців. В даному випадку спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тому позивач звернувся до суду, просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 11647,97 грн. за кредитним договором №б/н від 22.01.2014 та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, в порядку спрощеного позовного провадження,позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через судовий виклик, причину неявки в судове засідання не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи чи про слухання справи у їхній відсутності не подали, відзив на позов до суду не подали. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні 22.01.2014 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, на підставі заяви-приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що при укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зазначена обставина була підтверджена заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.03.2020 (а.с.55). Із розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість станом на 09.02.2021 складається з тіла кредиту, в тому числі з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 11647,97 грн. Згідно із ст. 1218 ЦПК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст. 1263 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч.1 ст 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. 03 серпня 2020 року банк звернувся до Нововолинського державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст.1281 ЦК України (а.с.120), на підставі претензії банку заведенна спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] за №130 за 2020 рік (а.с.119). Заяви від спадкоємців не надходили (а.с.132, 134, 135). 04.12.2020 року відповідачу [PERSON] направлявся лист-претезія, у якому позивач пред`явив вимогу до останнього (а.с.59). Відповідачам [PERSON] та [PERSON] листи-претензії не направлялись. Встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право на пред`явлення вимог до спадкоємців. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту і строки позовної давності не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1281, ст.1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. За приписами ч.2 ст.1281 ЦК України, якщо кредитор міг дізнатися про прийняття спадщини, він має право пред`явити вимогу до спадкоємця, який прийняв спадщину, у шестимісячний строк з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Позивач АТ КБ "ПриватБанк" дійшов висновку, що спадкоємцями позичальника [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 18.03.2020 по 18.09.2020. Такого висновку позивач дійшов з огляду на те, що останні постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В даному випадку відповідачами, які були зареєстровані разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина підтверджується листом Управління "Центр надання адміністративних послуг" Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 04.11.2021 №17-08/5060, де вони разом із позичальником [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З даного листа також вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за іншою адресою, зокрема: [ADDRESS] . Таким чином, судом не встановлено чи проживали відповідачі із спадкодавцем на час відкриття спадщини, чи лише відповідачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстрованими. На час відкриття спадщини, та станом на 04.01.2022 із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до нотаріуса не зверталися, що підтверджується копією спадкової справи №130 за 2020 рік (а.с.118-135). Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, однак в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержавного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі який відповідає його частці у спадщини. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положеньстатті 1282 ЦК України. Аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника та для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК Україникредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначенихстаттею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, необхідно встановити дійсний розмір вимог кредитора (перевірити розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першоїстатті 1282 ЦК України. Всупереч цьому позивачем не надано суду будь-яких належним і допустимих доказів на підтвердження наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна, його обсягу та вартості, що об`єктивно могло б складати спадкову масу. Як зазначено у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Всупереч зазначеним вимогам ЦПК України, позивач АТ КБ "ПриватБанк" не подав суду достатньо доказів на підтвердження того, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] входять до кола спадкоємців після смерті спадкодавця [PERSON] і що вони прийняли спадщину, а також не надано доказів щодо наявності та вартості спадкового майна, як того вимагають статті 1281 і 1282 ЦК України, тобто представник позивача не подав суду належних доказів, які б підтверджували підставність та правомірність заявлених позовних вимог. Проаналізувавши надані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище норми матеріального і процесуального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, судові витрати понесені позивачем та підтверджені документально (а.с.1), відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed