Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

в квітні 2021 року представник позивача АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було припинено АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». За позивачем було оформлено право власності на квартиру [ADDRESS] , що належала на праві власності відповідачу, та яка була передана ним в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 032/29-004К. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.03.2021 року № 247025998 було зареєстровано право власності за АТ «Альфа-Банк» на вказану квартиру. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач. Позивач вказує, що подальше проживання відповідача в квартирі, та реєстрація його в квартирі, що належить на праві власності банку, та відмова добровільно звільнити помешкання, перешкоджає власнику користуватись та розпоряджатись своїм майном, внаслідок чого порушується права позивача. Посилаючись на викладене, банк вимушений звернутися до суду із даним позовом та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , та зняти відповідача з реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В травні 2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив, відповідно до якого сторона відповідача заперечувала проти задоволення позову. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2021 року, провадження у даній справі було зупинено до набранням законної сили судовим рішенням у справі № 752/11791/21. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2022 року, у справі було поновлено провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.08.2022 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без йог участі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було припинено АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 11.01.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 032/29-004К та іпотечний договір № 02-10/40, предметом якого була квартира [ADDRESS] . З наявних у справі доказів вбачається, що за позивачем було оформлено право власності на квартиру [ADDRESS] , що належала на праві власності відповідачу, яка була передана ним в якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаними договорами. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.03.2021 року право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за АТ «Альфа-Банк». У спірній квартирі зареєстрований відповідач. Позивач посилається на те, що відповідачу була надіслана вимога про добровільне звільнення квартири, однак, останній, не реагує на вимогу позивача та продовжує користуватися спірною квартирою. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. На підтвердження свого права власності на спірну квартиру, позивач надав суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У частині 1 статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наведе свідчить про те, що позивач, як власник житла, має право на реалізацію свого права власності, оскільки відповідач в силу закону втратив право користування житлом. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача доведено підстави, з якими закон пов`язує можливість визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить зняти відповідача з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі. Однак, суд вважає, що зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом, а тому ця позовна вимога є передчасною. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме сума в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: partial