Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

8 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами. Із 24 квітня 2004 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Має з відповідачем спільного сина [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв домашнє насильство, вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 8 жовтня 2008 року був засуджений за вчинення злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 156 КК України, що і стало передумовою для розірвання шлюбу, яке відбулося 9 липня 2009 року. Після відбуття покарання, відповідач лише один раз відвідав сина, коли йому було п`ять років. Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 серпня 2012 року з відповідача стягнуто аліменти, однак коштів на утримання дитини батько не сплачує, не дарує подарунків на день народження та навіть не вітає зі святами його по телефону. У межах виконавчого провадження по стягненню аліментів ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 червня 2013 року [PERSON] оголошено у розшук за ухилення від сплати аліментів. Місцезнаходження відповідача та місце його роботи їй не відоме. На цей час їхній спільний син [PERSON] проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, крім того, ним опікується її чоловік, [PERSON] , який утримує його матеріально, а також турбується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батько дитини, [PERSON] , не відвідує [PERSON] ні вдома, ні в навчальних закладах, не створює умов для отримання ним освіти, не спілкується з ним, взагалі не цікавиться, здоров`ям та успіхами, життям та майбутнім дитини, не бере участі у його вихованні морально та матеріально не підтримує його, тобто не виконує свої батьківські обов`язки з утримання, розвитку, лікування та виховання. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач має можливість виконувати свої батьківські обов`язки відносно свого неповнолітнього сина, однак він свідомо ними нехтує та самоусунувся від їх виконання без поважних причин, залишивши його без батьківської уваги та турботи. Протягом багатьох років він не змінив свого ставлення до виховання сина. У зв`язку з викладеним позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Представник органу опіки та піклування Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області Костян Л.Ю. позовну заяву підтримала. Відповідач вдруге до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому, зважаючи на згоду позивача на розгляд справи у заочному порядку, підтримання ним позовних вимог, відсутність відповідача та відзиву на позов, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Свідок [PERSON] у суді вказала, що є односельчанкою позивачки. І знає її сім`ю добре. Повідомила, що востаннє бачила відповідача близько 5 років тому, коли він приїжджав у село Лучка на новий рік. Більше вона його не бачила, оскільки після відбуття покарання він виїхав із села. Неповнолітній [PERSON]. у суді вказав, що востаннє бачився з батьком близько трьох років назад, коли він їздив до нього у м. Київ. Там він весь час сидів у квартирі, яку винаймав батько, та чекав його з роботи. Інколи вони разом увечері прогулювалися по вулиці. Одного разу батька не було вдома близько доби, після чого він повернувся у стані сп`яніння. Зазначив, що батько не цікавиться його життям, навчанням та взагалі не бере у ньому участі. Востаннє, близько трьох років назад, на його прохання батько переказав 1000 грн, більше жодної матеріальної допомоги від нього не надходило. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 24 квітня 2004 року [PERSON] , 1983 року народження, та [PERSON] , 1987 року народження, зареєстрували шлюб (а.с. 7). [PERSON] народився [INFO] у с. Лучка Липоводолинського району Сумської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 8 жовтня 2008 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк три роки (а.с.10). 9 липня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 серпня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти у розмірі 100 грн на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 11). Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 червня 2013 року [PERSON] оголошено у розшук, як боржника у виконавчому провадженні №37736733 про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] . Піл час розгляду подання державного виконавця про оголошення особи у розшук, судом було встановлено, що боржник зареєстрований по [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживає (а.с. 12). 6 березня 2020 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] ( а.с.21). Із наданих Лучанським старостинським округом Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області та Центром надання адміністративних послуг Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області відомостей вбачається, що станом на 9 серпня 2022 року [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , але за місцю своєї реєстрації не проживає з 2008 року (а.с.16, 26). [PERSON] разом із сином [PERSON] та чоловіком [PERSON] зареєстровані та проживають по [ADDRESS] (а.с.17). Із довідки Лучанського старостинського округу Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області від 24 червня 2022 року № 113 вбачається, що [PERSON] за період навчання сина у Лучанській ЗОШ I-III ступенів (до 2019 року) не приймав участь у шкільному житті дитини. У батьківських зборах, святкових заходах, благодійних внесках, харчуванні дитини брала участь лише його мати - [PERSON] ( а.с. 14). Згідно з довідкою Розбишівської гімназії Сергіївської сільської ради Полтавської області від 1 липня 2022 року № 44 за період навчання [PERSON] у гімназії, у шкільному житті дитини (регулярне відвідування батьківських зборів, урочистих заходів та оплаті за харчування) брала участь його мати - [PERSON] та його вітчим [PERSON] . Рідний батько [PERSON] ніколи не цікавився навчанням і поведінкою сина, в школі не з`являвся жодного разу (а.с. 15). [PERSON] перебуває на обліку в Липоводолинській районній філії Сумського ОЦЗ, як безробітна з 6 жовтня 2021 року. [PERSON] працює у ТОВ «Завод Кобзаренка» на посаді маляра, у період із 1 грудня 2021 року по 31 травня 2022 року отримав дохід у розмірі 151 393 грн 89 коп ( а.с. 20, 22). Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного комісією у складі начальника служби у справах дітей Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області Костян Л.Ю. та інших, неповнолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , її чоловіком [PERSON] та бабусею [PERSON] у чотирьохкімнатному будинку по [ADDRESS] , у якому створені усі санітарно-гігієнічні умови для проживання, навчання та дозвілля дитини. У сім`ї дружні родинні відносними (а.с.13). Відповідно до висновку Липоводолинської селищної ради від 28 червня 2022 року доцільним є позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 19). Рішенням виконавчого комітету Липоводолинської селищної ради від 28 червня 2022 року № 70 вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов`язками батьків. Згідно зі ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Стаття 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суть позовних вимог зводиться до того, що батько не бере участь, не цікавиться вихованням та розвитком неповнолітнього сина, а тому ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Із матеріалів справи, пояснень позивача, свідка та самого неповнолітнього [PERSON] вбачається, що батько взагалі не спілкується із сином, і така його поведінка жодним чином не спрямована на підтримання чи налагодження будь-яких зв`язків з дитиною, має ознаки свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками відносно неповнолітнього [PERSON] . Оскільки жодних поважних причин такої поведінки батька, матеріали справи не містять, суд розцінює таке ухилення від виховання дитини, як його винну поведінку. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про необхідність позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , що буде сприяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки матеріали справи містять рішення суду, яким з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина, тому суд вважає можливим не вирішувати це питання. На виконання положень ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача 992 грн 40 коп судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: approved