Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третіми особами зазначивши Приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М., в якому просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, який зареєстрований в реєстрі за №56047 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в сумі 48037,77 грн. таким,що не підлягає виконанню; Стягнути з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь [PERSON] 6382,80 грн. безпідставно стягнутих за виконавчим написом коштів, та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 56047 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості за Кредитним договором в сумі 48 037, 77 грн. На підставі виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Дмитром Олександровичем 22.06.2021 року було відкрито виконавче провадження №65862936. Постановою приватного виконавця від 30.06.2021 було звернуто стягнення на доходи позивача з відрахуванням коштів на погашення заборгованості за виконавчим написом. Так, позивач вказує, що при вчиненні виконавчого напису було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; з 22.02.2017 року нотаріуси не мають права вчиняти виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, які не посвідчені нотаріально; сума заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією є по суті оспорюваною сумою та такою, що не визнана позивачем як безумовна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом; вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями не вбачається за можливе Отже, посилаючись на ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», приписи статей 15,16,18 ЦК України та підзаконні нормативні акти, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. 07.10.2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №56047, виданого 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 48037,77 грн., який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича (виконавче провадження №65862936), до набрання законної сили судовим рішенням. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.10.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі Призначено судове засідання. Клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено.Витребувано у приватного нотаріуса Остапенка Євгена Михайловича виконавчий напис та засвідчені копії всіх матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 24.05.2021 р. за № 56047 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості в сумі 48037,77 грн. ' Зазначена ухвала приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не виконана. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.02.2022 року прийнято збільшену позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих коштів за виконавчим написом до спільного розгляду. 15.02.2022 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича довідку про розмір фактично стягнутих з [PERSON] коштів у виконавчому провадженні №65862936 із зазначенням на погашення чого вони були спрямовані. В судове засідання 21.09.2022 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.09.2022 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Треті особи приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису №56047 виданим 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості у загальному розмірі 48 037,77 грн. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Дмитром Олександровичем 22.06.2021 року відкрито виконавче провадження №65862936 (а.с. 19). Разом з тим, 30.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. за виконавчим провадженням №65862936 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. За приписами ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» закріплено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, саме такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі 910/10374/17. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). В даному випадку оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24.05.2021 року. При цьому відповідачем не доведено факт надання нотаріусу на час вчинення виконавчого напису оригіналу нотаріально посвідченого договору та підтвердження безспірності заборгованості, між тим позивач дану заборгованість оскаржує, посилаючись на відсутність належних попереджень про розмір заборгованості, що не спростовано в судовому засіданні. З огляду на викладене, підлягає задоволенню позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №56047 від 24.05.2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 48 037,77 грн. Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Підстави для закінчення виконавчого провадження передбачені ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно з довідкою ВЧ 3005 від 26.10.2021 р. в рамках виконавчого провадження № 65862936 з Позивача були стягнуті грошові кошти на загальну суму 6 382 грн. 80 коп. (а.с. 63). Відповідно до статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. На виконання ухвали суду приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О надані копії платіжних доручень, щодо проведення утримань з [PERSON] , з яких вбачається, що на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» перераховано за платіжним дорученням №2721 від 20.08.2021 року у розмірі 1 479, 63 грн, та за платіжним дорученням №3434 від 16.09.2021 у розмірі 2127,60 (а.с. 97 - 102). Інші грошові кошти були перераховані в якості винагороди приватному виконавцю, та перебувають на рахунку приватного виконавця до розгляду справи по суті. За таких обставин в межах заявлених позовних вимог, суд задовольняє вимогу позивача частково, лише в межах перерахованих коштів на рахунок відповідача. В іншій частині, щодо стягнення безпідставно набутих коштів, відмовити. В частині грошових коштів, зарахованих в рахунок винагороди, витрат виконавчого провадження та які перебувають на рахунку приватного виконавця, позивач має право звернутися щодо їх повернення безпосередньо до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О.. та за наявністю спору, вирішити питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений ним судовий збір: - в сумі 908,00 грн., за вимоги немайнового характеру (а.с. 3). - в сумі 454,00 грн., при подачі заяви про забезпечення позову (а.с. 31), - в сумі 508,00 грн., що є пропорційним до частини задоволення позовних вимог майнового характеру (а.с.60). Враховуючи викладене,

Outcome: partial