Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 59754,32 грн. Судові витрати просив покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 жовтня 2020 року сторони уклали кредитний договір №22038000417662, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 37200 грн строком до 02 жовтня 2022 року. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 59754,32 грн, з яких: 25935,90 грн - залишок по кредиту, 1374,90 грн - відсотки за кредитом та 518,72 грн - комісії, прострочений кредит - 7789,91 грн. Станом на дату звернення до суду з позовом відповідач не повернув отриманий кредит та не сплатив проценти, що є підставою для звернення із зазначеною позовною заявою. У позовній заяві представник позивача просив розглядати справу у його відсутності. Ухвалою судді від 03 грудня 2021 року в справі відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання,не з`явився у судове засідання, про причини неявки неповідомив,не подаввідзив іпозивач незаперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин,встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно достатті 1055 Цивільного кодексу України. Суд установив, що 02 жовтня 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22038000417662, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби у розмірі 37200 грн, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі, зі сплатою (відсотків) річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів - 02.10.2022 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро», на підставі укладеного договору про споживчий кредит та приєднання споживачів до універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро». Відповідно до кредитного договору №22038000417662 від 02.10.2020 року, терміни, що використовуються в даному договорі, вживаються в значеннях, наведених в універсальному договорі банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», із змінами та доповненнями, до якого клієнт приєдналася шляхом підписання кредитного договору, інші умови, які не визначені в цьому договорі, зазначені в УДБО. Цей договір укладений в межах УДБО та є його невід`ємною частиною та разом складають єдиний договір. Укладаючи з банком цей договір клієнт приймає на себе всі обов`язки та набуває усіх прав, передбачених універсальним договором банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро». Пунктом 1.1 Кредитного договору №22038000417662 від 02 жовтня 2020 року передбачено, що банк надає клієнту кредит на споживчі потреби у сумі 37200 грн строком на 24 місяців, кінцева дата повернення 02 жовтня 2022 року. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит шляхом встановлення на картковому рахунку відновлювальної кредитної лінії. Пунктом 2.1 кредитного договору, платежі за погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів. За пунктом 4 вищевказаного договору, сторони визначили графік платежів і розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором. Відповідач скориставшись кредитними коштами, не виконує належним чином умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Станом на 13.09.2021 року у нього утворилась заборгованість перед банком в розмірі 59754,32 грн, з яких: 25935,90 грн - залишок по кредиту, 1374,90 грн - відсотки за кредитом та 518,72 грн - комісії, прострочений кредит - 7789,91 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ст.ст. 1,8,12 Закону України про «Споживче кредитування», а також Постанови НБУ № 49 від 8 червня 2017 року, передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом відносяться витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит. Статті 47 та 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», що закріплюють право банку самостійно встановлювати процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Чинним законодавством України передбачено право кредитодавця у договорі споживчого кредиту встановлювати оплату за обслуговування кредиту у вигляді комісії. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд дійшов до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2270 грн. понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved