Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Позивач звернулася\~до Корсунь-Шевченківського\~районного суду\~Черкаської області\~з даним\~позовом,\~у якому просила здійснити поділ автомобіля «Mersedes-Benz ML 320», реєстраційний номер [NUMBER] та стягнути з відповідача на її користь компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля в розмірі 137708 грн 75 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 14.08.2013 року визнано мирову угоду у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідач відмовився від виконання укладеної мирової угоди у зв`язку із чим позивач звернулася до суду із позовом про визнання права спільної сумісної власності на набуте у шлюбі майно. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.08.2016 року у справі №699/136/16-ц задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та визнано спільним сумісним майном подружжя [PERSON] і [PERSON] будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] та автомобіль марки «Mersedes-Benz ML 320» кузов № [NUMBER] д.н. [NUMBER] . Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 10.09.2019 року вирішено питання про виділ частки із спільного будинковолодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Середня ринкова вартість аналогічного автомобіля на день звернення до суду становить 275417 грн 50 коп. Оскільки автомобіль є неподільною річчю, тому вона бажає виділити свою частину спільного майна з відповідачем шляхом отримання грошової компенсації в розмірі 137708 грн 75 коп. Ухвалою суду від 10.07.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с.17). Відповідачем поданий відзив на позов, який визнає частково та просить стягнути з нього на користь позивача грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля, яка буде визначена згідно висновку автотоварознавчої експертизи та розстрочити її сплату строком на 12 місяців. Також просив призначити автотоварознавчу експертизу для вирішення питання ринкової вартості спірного автомобіля, оскільки позивачем зазначена завищена вартість (а.с.19-21). Ухвалою суду від 08.02.2021 року закрито підготовче провадження по справі (а.с.56-57). 02.03.2021 року відповідачем подано заяву, в якій зазначив, що відмовляється сплачувати позивачу грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля, при цьому не заперечує, щоб автомобіль залишився у приватній власності позивача з отриманням від неї компенсації Ѕ частини його вартості. Не заперечує проти продажу автомобіля з подальшим поділом в рівних частинах коштів (а.с.64-65). Ухвалою суду від 11.03.2021 року призначено судову автотоварознавчу експертизу. До отримання висновку експертизи провадження у справі зупинено (а.с.69-72). Ухвалою суду від 13.12.2021 року поновлено провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Юдін В.С. позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач уникає вирішити спір в позасудовому порядку. Позивач не може прийняти даний автомобіль, оскільки проживає за межами України. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Перебийніс С.В. визнала правову природу спірного автомобіля, але не погодилася на виділення відповідачу автомобіля і стягнення з нього грошової компенсації. Погодилася на передачу автомобіля позивачці та стягнення з неї грошової компенсації на користь відповідача, оскільки відповідач не може сплатити грошову компенсацію. Суд, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.08.2016 року у справі №699/136/16-ц, яке набрало законної сили 18.04.2018 року, встановлено, що за період перебування у шлюбі сторони придбали майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського нотаріального округу 28.08.2003 року за реєстром №2493; автомобіль марки «Mercedes-Benz ML320», кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Прізвище позивачки змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ринкова вартість аналогічного автомобіля «Mercedes-Benz ML320» становить 275417,50 грн (а.с.11). Ухвалою суду від 11.03.2021 року призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського відділення Київського НДІСЕ (а.с.69-72). На вирішення експертизи поставлені питання: - яка дійсна ринкова вартість автомобіля марки марки «Mercedes-Benz ML320» 2002 року виробництва, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] станом на день проведення судової експертизи? - якщо автомобіль перебуває у технічно несправному та/або розукомплектованому стані, визначити ринкову вартість аналогічного, технічно-справного автомобіля станом на день проведення судової експертизи. Згідно висновку експерта від 27.10.2021 №461/21-23 Черкаського відділення Київського НДІСЕ дійсна ринкова вартість автомобіля марки«Mercedes-Benz ML320» 2002 року виробництва, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] станом на день проведення судової експертизи складає 231202 грн (а.с.87-108). Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Тому при визначенні ринкової вартості транспортного засобу суд приймає до уваги висновок експерта №461/21-23 від 27.10.2021 року, оскільки судом встановлено, що під час складення висновку експертом був оглянутий спірний транспортний засіб. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, за взаємною згодою. Згідно ч.2 ст.70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Підстав для відступу від засад рівності часток подружжя немає, тому суд визнає за [PERSON] та [PERSON] право власності по Ѕ частині автомобіля марки«Mercedes-Benz ML320» 2002 року виробництва, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до\~ч.1,2,4\~ст.71\~СК України,\~майно,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~ділиться між\~ними в\~натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. В даній справі предметом позову є неподільна річ, позивачем заявлена вимога про присудження їй сплати грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно, вказаним автомобілем користується відповідач, тому враховуючи його інтереси, суд вважає доцільним поділити автомобіль, виділивши його відповідачу в натурі та стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля в сумі 115601 грн. Згідно ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. У п. 22 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21\~грудня 2007\~року N\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69\~-\~72\~СК та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Не заслуговує на увагу твердження відповідача про те, що стягненням з нього коштів на користь позивачки компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, на що він не надав згоди, порушує вимоги частини 5 статті 71 СК України, оскільки попереднє внесення коштів на депозитний рахунок передбачає захист прав того з подружжя, частка якого у спільному майні припиняється. Суд зазначає, що право власності на автомобіль відповідача не припиняється, а йому залишається у власності автомобіль, а частка у власності на автомобіль припиняється особи, на чию користь стягується грошова компенсація, тобто позивача. Згідно п. 25 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21\~грудня 2007\~року N\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.\~71\~СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов`язань перед іншою. Аналіз статей 71 СК України, статті 370 та 364\~ЦК України дає можливість зробити висновок, що обов`язковою умовою попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду співвласником спільного майна є тоді, коли цей співвласник просить виділити неподільне майно йому. Позивач не просить виділити їй автомобіль, тому вона не повинна вносити кошти на депозит суду. Вказане узгоджується з висновками викладеними у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №209/3085/20, згідно якої приписи частин четвертої та п`ятої статті 71\~СК України і статті 365\~ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3\~ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365\~ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. Конструкція статей 71 СК України, статті 370 та 364\~ЦК України не забороняє позивачці просити суд виділити її частку у спільному майні подружжя відповідачу по справі, залишивши автомобіль йому у власність, та стягнути з нього без попереднього внесення ним на депозитний рахунок суду компенсацію за частку в спільному майні. Такий висновок буде відповідати інтересам сторін, так як позивачка тривалий час проживає за межами України. При цьому відповідач використовує спірний автомобіль одноособово. Також відповідач не заявляв зустрічний позов про залишення автомобіля у власності позивачки та стягнення з нього на її користь грошової компенсації. Визнання ідеальних часток сторін в цьому рухомому неподільному майні без його реального поділу та залишення рухомого неподільного майна у їх спільній частковій власності не буде відповідати інтересам сторін, так як не вирішить спір по суті. Твердження сторони відповідача, що останній не має можливості сплатити грошову компенсацію через матеріальний стан не заслуговує на увагу в силу наступного. У Постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 08.02.2022\~у справі\~№209/3085/20\~зазначено,\~що у разі\~задоволення позову\~відповідач стає\~одноосібним власником\~речі.\~Тому його\~не можна\~вважати неплатоспроможним.\~Більше того,\~якщо для\~задоволення позову\~про стягнення\~коштів суд\~мав би\~враховувати платоспроможність\~відповідача на\~час розгляду\~справи,\~то стягнення\~у судовому\~порядку багатьох\~боргів було\~би неможливим\~саме з\~цієї причини. Факт відсутності у відповідача коштів для одномоментної виплати компенсації позивачеві сам по собі не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати. Якщо у цього відповідача будуть відсутні кошти, зокрема регулярні доходи, для реального виконання рішення суду, за яким на користь позивача треба виплатити компенсацію, то під час виконавчого провадження виконавець може звернути стягнення на майно відповідача, у тому числі на присуджену йому річ (стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Виручені від реалізації кошти спрямовуються на задоволення вимог стягувача, сплату виконавчого збору, відшкодування витрат виконавчого провадження тощо. Згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки автомобіль є неподільною річчю і не може бути реально поділений між сторонами, тому суд визнає ідеальні частки подружжя в автомобілі марки«Mercedes-Benz ML320» д.н.з. [NUMBER] та вважає доцільним поділити автомобіль, виділивши його відповідачу в натурі і стягнувши з нього на користь позивача, яка звертаючись до суду надала згоду на отримання компенсації, грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля в сумі 115601 грн, припинити право власності позивача на частку у майні з дня отримання грошової компенсації. Щодо розстрочення виконання рішення суду суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може надати розстрочення виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до п.2 ч.7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується про надання прострочення виконання рішення. Відповідно до\~вимог п.2\~ч.4,\~ч.5\~ст.435\~ЦПК України\~вирішуючи питання\~про відстрочення\~чи розстрочення\~виконання судового\~рішення,\~суд також\~враховує у\~тому числі\~щодо фізичної\~особи -\~тяжке захворювання\~її самої\~або членів\~її сім`ї,\~її матеріальний\~стан. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. На підтвердження тяжкого матеріального стану стороною відповідача надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що [PERSON] не зареєстрований як фізична особа-підприємець, довідку Пенсійного фонду України про відсутність індивідуальних відомостей про особу, а також, що останній не перебуває на обліку як пенсіонер. Проте вище вказані докази суд оцінює критично і вважає такими, що не підтверджують тяжкий матеріальний стан відповідача. Інших доказів суду не надано. За таких\~обставин \~суд не\~вбачає підстав\~для розстрочення виконання рішення суду. Крім того, згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 1373,22 грн (а.с.1), ціна позову становить 137322,83 грн, судом позов задоволено частково та стягнуто 115601грн, відсоток задоволених позовних вимог становить 84,2% (115601грн*100%/137322,83 грн). Тому суд, відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) пропорційно розміру задоволених позовних вимог і становить 1156,25 грн (1373,22 грн*84,2%/100%). Крім цього, ухвалою суду від 11.03.2021 року призначено судову автотоварознавчу експертизу. Оплату експертизи покладено на позивача. Позивачем оплачена вартість експертизи в сумі 4118,64 грн, про що надано квитанцію (а.с.82). У зв`язку\~з викладеним\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~позивача судові\~витрати за\~проведення експертизи\~в сумі\~ 3467,95\~грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Outcome: partial