Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

17.12.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 30 липня 2011 року у зареєстрованому шлюбі Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Подружжя має малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружжя не має спільних інтересів, у них наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони не ведуть спільного господарства з листопада 2020 року. У зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований 30 липня 2011 року між нею та [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області; прізвище залишити « [PERSON] », судові витрати з відповідача не стягувати. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності. До початку проведення судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, в якій вказав про визнання позову [PERSON] про розірвання шлюбу. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбних правовідносинах з 30 липня 2011 року, зареєстрованих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №100, підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, Серії [NUMBER] від 30.07.2011 року (а.с.3). Подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.4), що зумовлює розгляд даної категорії справи про розірвання шлюбу, виключно в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що подружжя з листопада 2020 року проживає окремо, примирення між ними неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені в письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. За заявою позивача, судовий збір з відповідача на її користь, судом не стягується. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved