Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та накласти заборону на відчуження 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , до досягнення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно яких вона має статус одинокої матері. З часу народження дітей відповідач належним чином не виконувала своїх батьківських обов`язків, зловживала алкоголем, не забезпечувала дітей належним харчуванням та відповідними умовами проживання. Соціальні служби вживали заходів для виправлення відповідача та подолання складних життєвих обставин, виправлення асоціальної поведінки, однак це позитивних результатів не дало. Розпорядженням міського голови №69 від 26.06.2019 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , було скеровано на повне державне забезпечення в інтернатну групу ДНЗ №15 "Пролісок" м.Стрия у зв`язку з тим, що мати дітей відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей, зловживає алкоголем, не контролює свою поведінку та через відсутність належного догляду за дітьми створює умови, що загрожують здоров`ю та безпечному проживанню дітей. Орган опіки та піклування на підставі ст. 164 Сімейного кодексу України звертався до Стрийського міськрайонного суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітніх дітей. Стрийський міськрайонний суд прийняв рішення 25.02.2021 року у справі № 456/413/20 про відібрання у [PERSON] дітей без позбавлення її батьківських прав та попереджено про необхідність зміни ставлення до виховання малолітніх дітей та піклування про них і покладено на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради №128 від 28.04.2021 року, малолітнім [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 24.09.2008р. №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. З квітня 2021 року, із часу відібрання дітей, [PERSON] не виявила бажання повернути дітей назад до себе в сім`ю. Відповідач не цікавиться життям та розвитком дітей, станом здоров`я, не готує дітей до дорослого життя, не цікавиться навчанням старшої дочки у школі, не забезпечує дітей матеріально, а це у свою чергу означає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. З інформації директора Стрийського міського центру соціальних служб, наданого на запит служби у справах дітей від 15.11.2021 р. № 427 вбачається, що [PERSON] в центр соціальних служб для отримання соціальних послуг з метою повернення своїх двох дітей на проживання в сім`ю не зверталась. Комісія з представників служби у справах дітей міської ради неодноразово намагалася провести обстеження умов проживання матері, але [PERSON] не відчиняла двері, хоча зі слів сусідів знаходилась у квартирі. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах, виданого старшим державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЗМУМЮ (м.Львів) при примусовому виконанні виконавчого листа №456/413/20 виданого 07.05.2021 року Стрийським міськрайонним судом, [PERSON] зобов`язана сплачувати аліменти на користь малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на повному державному забезпеченні в інтернатній групі ДНЗ №15 "Пролісок" м.Стрия, на особистий рахунок в Державному ощадному банку України, в розмірі 1/6 частини на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2020р. і до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів відповідно до вищевказаного виконавчого документа станом на 01.12.2021 року становить 63210 грн. 60 коп. Як вбачається з інформації ДНЗ №15 "Пролісок" №63 від 03.12.2021р., діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , виховуються в групі інтернатного типу та перебувають на повному державному забезпеченні з 26.06.2019 р. Згідно виставлених діагнозів діти потребують серйозного лікування. Однак, мати дітей [PERSON] , зарекомендувала себе з негативної сторони, оскільки не приділяє уваги дітям, належним чином не доглядає та не піклується про них. Не створила належних умов для проживання, виховання та загального розвитку своїх дітей. Жодного разу не потурбувалася про здоров`я дітей. [PERSON] навчається в 2 класі ЗШ 1 - III ст. №8 з 1 вересня 2020 року. Від початку навчання [PERSON] в школі, відповідачка жодного разу не прийшла до школи, не підходила до вчителів, не цікавилася успіхами дитини. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 25.02.2021 року у справі № 456/413/20 про відібрання у [PERSON] дітей без позбавлення її батьківських прав, остання попереджалась про необхідність змін у ставленні до виховання малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] , однак позитивних зрушень у поведінці [PERSON] не відбулося. Враховуючи наведене, позивач вважає, що є підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. 21.12.2021 року комісія з питань захисту прав дитини надала згоду на позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . За відповідачем [PERSON] зареєстроване право власності на 1/2 частину нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживати, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти інші члени сім`ї. Тому позивач також просить накласти заборону на відчуження Ѕ частки вищевказаної квартири, яка належить на праві часткової власності відповідачу [PERSON] . Представник позивач виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Кухар З.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Відповідачка в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечила. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 22.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 08.06.2017 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Згідно Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги №00011804202 від 22.02.2013 року та № 00018174929 від 08.06.2017 року [PERSON] має статус одинокої матері. Розпорядженням міського голови Стрийської міської ради Львівської області О.Канівця №69 від 26.06.2019 вирішено скерувати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в інтернатну групу ДНЗ №15" "Пролісок" м.Стрия у зв`язку з тим, що їх мати [PERSON] , 1983р.н., ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей, зловживає алкоголем, не контролює своєї поведінки та через відсутність належного догляду за дітьми створює умови, що загрожують здоров`ю та безпечному проживанню дітей. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.02.2021 року відібрано у [PERSON] її дочок [PERSON] , [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Також вказаним рішенням ухвалено стягувати з [PERSON] на користь малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , які перебувають на повному державному забезпеченні в інтернатній групі ДНЗ №15 «Пролісок» м. Стрия, на особистий рахунок дітей в Державному ощадному банку України в розмірі по 1/6 частині на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30.01.2020 і до досягнення дітьми [PERSON] , [PERSON] повноліття. З розрахунку заборгованості по аліментах, виданого 01.12.2021 року старшим державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЗМУ МЮ (м.Львів) Федоришин Н.С. вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.12.2021 року становить 63210,60 грн. З повідомлення адміністрації ДНЗ №15 «Пролісок» Рванцової О.С. №63 від 03.12.2021 року надісланій начальнику служби у справах дітей Н.Ковалишин вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , виховуються в групі інтернатного типу та перебувають на повному державному забезпеченні з 26.06.2019р. Два рази в рік (травень, листопад), діти проходили медичний огляд. Лікарі-спеціалісти зробили висновок, що діти не відповідають розумовому і фізичному розвитку згідно віку. Мати дітей [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, оскільки не приділяє уваги дітям, належним чином не доглядає та не піклується про них. Не створила належних умов для проживання, виховання та загального розвитку своїх дітей. З інформації Стрийського міського центру соціальних служб Стрийського району Львівської області №427 від 15.11.2021 року, надісланій начальнику служби у справах дітей Н.Ковалишин вбачається, що станом на 15.11.2021 року [PERSON] в центр соціальних служб для отримання соціальних послуг з метою повернення своїх двох малолітніх дітей на проживання в сім`ю, не зверталась. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №128 від 28.04.2021 року надано малолітнім [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вихованцям інтернатної групи ДНЗ №15 «Пролісок» м.Стрия, які зареєстровані по [ADDRESS] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №463 від 30.12.2021 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1983 р.н. Із висновку вбачається, що [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] , є матір`ю двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно яких вона має статус одинокої матері. З часу народження дітей належним чином не виконувала своїї батьківських обов`язків, зловживала алкоголем, не забезпечувала дітей належним харчуванням та відповідними умовами проживання. Соціальні служби вживали заходів для виправлення громадянки та подолання складних життєвих обставин, виправлення асоціальної поведінки, однак, це позитивних результатів не дало. Розпорядженням міського голови №69 від 26.06.2019 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , було скеровано на повне державне забезпечення в інтернатну групу ДНЗ №15 "Пролісок" м.Стрия у зв`язку з тим, що мати дітей - [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей, зловживає алкоголем, не контролює свою поведінку та через відсутність належного догляду за дітьми створює умови, що загрожують здоров`ю та безпечному проживанню дітей, а тому виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області вважає за доцільне дати дозвіл на позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не цікавиться їхнім життям, не виявляє бажання спілкуватись з ними та приймати участь у їх вихованні, не провідує, не цікавиться здоров`ям, успіхами, морально та матеріально не підтримує. Після ухваленого рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.02.2021 року, який дав можливість відповідачу змінити своє ставлення до виховання малолітніх доньок [PERSON] , [PERSON] , та піклування про них, відповідач не виявила жодного бажання повернути дітей до себе в сім`ю, не цікавилася їхнім життям та розвитком, станом здоров`я, не забезпечувала дітей матеріально, та продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи те, що відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а також враховуючи позицію виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів дітей позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за дітьми сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особам з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сімї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Частиною 4 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Відповідно до ч. 3 ст. 25 вказаного Закону, у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Стрийською міською радою 28.10.2005 року, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина квартири в [ADDRESS] . Враховуючи вищезазначені обставини справи, з метою захисту житлових прав дітей, суд вважає необхідним накласти заборону на відчуження житла за вказаною адресою, без згоди відповідного органу опіки та піклування та до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved