Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогою: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [PERSON] , [INFO] є дочкою сторін. З 2006 року дитина проживає разом з її матір`ю - позивачем, яка весь цей час займалася її вихованням та матеріальним і духовним забезпеченням. Однак більше 16 років батько дитини - відповідач взагалі не приймав участі як у вихованні так і в утриманні дочки. Крім того відповідач не цікавився її навчанням не спілкується з нею і взагалі не виявляє інтересу до дочки [PERSON] . Отже, таку поведінку відповідача слід вважати як ухилення від виховання своєї дитини, а позбавлення відповідача батьківських прав сприятиме кращим її інтересам. Ухвалою суду від 07.04.2022 відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також залучено до участі в справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Липовецької міської ради та зобов`язано надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача стосовно [PERSON] . Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Третьою особою Органом опіки та піклування Липовецької міської ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дитини [PERSON] . Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 25.05.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про його дату, час та місце не з`явились, а представник третьої особи Органу опіки та піклування подала через канцелярію суду заяву в якій підтримала позов, та просила про розгляд справи без її участі. Таким чином, за правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд зауважує, що в силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (визначені в ст. 82 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Суд оцінивши зібрані докази встановив наступні фактичні обставини. Згідно зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] її батьками є позивач та відповідач (а.с.3). 11.08.2006 шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.4). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, що складений депутатом Липовецької міської ради та двома сусідами, [PERSON] , [INFO] проживає з її матір`ю - позивачем і перебуває на її утриманні, водночас в акті зазначено, що батько - відповідач протягом 15-ти років не бере участь у вихованні дитини, не спілкується з нею, не відвідує та не вітає на свята й День народження (а.с.5). Згідно з довідки, виданої за місцем навчання [PERSON] вбачається, що її батько ніколи не брав участі у її вихованні (а.с. 6). Згідно з довідки по місцю проведення медичних обстежень [PERSON] також вказано, що відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні, догляді та вихованні дитини з 2006 року (а.с. 7). Згідно з Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його дочки [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Липовецької міської ради №102 від 18.05.2022 зазначено, що після розлучення батьків з 2006 року [PERSON] проживала разом з матір`ю, яка забезпечувала її всім необхідним одягом, продуктами харчування та піклувалася про стан здоров`я дитини, чого не робив її батько, який до того ж навіть не проявляв інтересу до своєї дитини та її внутрішнього світу. Таким чином, з огляду на те, що у стінах Липовецької міської ради було заслухано батька, комісією було визначено за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки [PERSON] (а.с. 27). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом пп. ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Такі фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків Судом, з огляду на подані стороною позивача докази у цьому судовому процесі встановлено, що відповідач не забезпечує свою дочку [PERSON] , [INFO] , матеріально й не піклується про навчання, психологічний і фізичний розвиток з часу коли шлюб між сторонами було розірвано. Дитина проживає з матір`ю, яка повністю перейняли на себе обов`язки по вихованні дитини та її матеріальному утриманню. До того ж, позивач ще виховує й утримує іншу дитину [PERSON] 2016 р.н. Суд зважає, на Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дочки [PERSON] , де зазначено, що після розлучення батьків з 2006 року [PERSON] проживала разом з матір`ю, яка забезпечувала її всім необхідним одягом, продуктами харчування та піклувалася про стан її здоров`я, чого не робив батько, який до того ж навіть не проявляв інтересу до своєї дитини. Таким чином, з огляду на те, що у Липовецькій міській раді було заслухано батька, комісією було визначено за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , що й вказано у такому висновку. У зв`язку з викладеним слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд, оцінюючи надані стороною позивача докази вважає їх належними та достатніми, оскільки вони підтверджують існування обставин на які посилається позивач і не оспорював відповідач, а у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки. Інших доказів на противагу зазначених висновків суду відповідачем не надано та в ході судового процесу не встановлено. Крім того, в ході розгляду справи у суді відповідач, будучи належним чином повідомлений про судові засідання, не з`являвся до суду, не висловлював свої заперечення у відзиві на позов і не намагався переконати суд про те, що причиною такої його поведінки могли слугувати хоч якісь для того перешкоди зі сторони позивача чи інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Разом з тим, згідно з приписами ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Суд враховує, що приписами ст. 183 СК України унормовано визначення судом розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Також, згідно ч. 5 ст. 183 СК України законодавцем визначено можливість для того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд аналізуючи вищезазначені норми матеріального права, враховуючи те, що дитина має право на отримання аліментів від свого біологічного батька навіть після позбавлення його батьківських прав, а тому дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів забезпечить отримання коштів на утримання в розмірі, що є мінімальний, але гарантований державою для дитини відповідного віку та забезпечить її належне утримання й гармонійний розвиток. Суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує позивача як матір в місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду відкрити у відділенні Державного ощадного банку України рахунок на ім`я її дитини [PERSON] для перерахування відповідачем аліментів на її особистий рахунок. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved