Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 51057 грн. 26 коп. та стягнути судовий збір у розмірі 2481 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області перебувала відповідач [PERSON] , яка отримувала пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 06.01.2021 відповідач звернулася до управління із заявою про призначення пенсії та надала пакет необхідних документів, в тому числі і довідку про заробітну плату № 35 від 09.07.2012 за період роботи з січня 2009 року по грудень 2012 року, яка видана ТОВ «ВАДО», яке знаходиться за межами України. З 06.01.2021 відповідачу була призначена пенсія за віком з урахуванням наданих документів, що містять відомості про страховий стаж (складав: 27 років 6 місяців 1 день) та заробіток, у сумі 4710 грн. 64 коп. В ході опрацювання пенсійної справи був направлений запит до державної установи відділення Пенсійного фонду РФ по Магаданській області про перевірку достовірності довідки № 35 від 09.07.2012, яка подавалася відповідачкою при призначені їй пенсії. 09.11.2021 на адресу управління надійшла відповідь, в якій зазначено, що підтвердити достовірність довідки про заробітну плату № 35 від 09.07.2012 не є можливим, оскільки ТОВ «ВАДО» ліквідовано 20.05.2013, індивідуальні відомості про застраховану особу персоніфікованого обліку за період з 2009 року по 2012 рік по організації не надавалися. Документи в обласну державну казенну установу «Державний архів Магаданської області» по особистому складу на державне зберігання не надходили. Крім цього, зазначили, що відповідач в системі індивідуального персоніфікованого обліку не зареєстрована. У зв`язку з вищевикладеним довідка вважається недійсною та виключається з розрахунку пенсії, внаслідок чого відповідач втратила право на призначення пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, тобто стаж став менше 27 років. З підстав, визначених ч.1 ст. 49 Закону № 1058-ІV, виплата пенсії була припинена. Так як відповідач не мала права на призначення пенсії за відсутності достатнього страхового стажу вона безпідставно її отримувала за період з 06.01.2021 по 30.11.2021, що в свою чергу призвело до переплати пенсії у розмірі 51057 грн. 26 коп. З метою вирішення спору в досудовому порядку управління неодноразово намагалося зв`язатися з відповідачем, однак всі спроби виявилися безрезультатними. Вважає, що відповідач [PERSON] набула майно, а саме грошові кошти в сумі 51057 грн. 26 коп., без достатньої правової підстави, а тому зобов`язана повернути це майно управлінню. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якій вона вказала, що після досягнення пенсійного віку вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсі. З урахуванням наданих нею документів страховий стаж складав 28 років 8 місяців 29 днів. 01.07.2022 їй стало відомо, що період роботи в ТОВ «ВАДО» був виключений з розрахунку пенсії, внаслідок чого її страховий стаж став менше 27 років. Підставою для цього є відповідь на запит від відділення Пенсійного фонду РФ по Магаданській області щодо перевірки достовірності довідки № 35 від 09.07.2021. З відповіді вбачається, що підтвердити надані відповідачем документи неможливо. З підстав, визначених ч.1 ст. 49 Закону № 1058-IV, їй, [PERSON] , була припинена виплата пенсії. Однак з такими висновками вона не погоджується. Вказала, що в спірний період з 2009 року по 2012 рік вона працювала на ТОВ «ВАДО» технологом. Їй була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку, в свою чергу, нараховувалися та сплачувалися страхові внески. При цьому відсутність даних про сплату роботодавцем страхових внесків за вказані періоди її роботи не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу вказаних періодів роботи, тому у позивача були відсутні підстави не зараховувати до її страхового стажу періоди роботи на ТОВ «ВАДО» з 08.01.2009 по 29.06.2012 у зв`язку з відсутністю у позивача даних про сплату страхових внесків по ЄСВ. Вказала на те, що сумніви позивача щодо несплати роботодавцем відповідача страхових внесків самі по собі не можуть бути підставою для неврахування підтвердженого періоду роботи відповідача у страховий стаж. Зазначила, що з письмових матеріалів справи вбачається, що переплата пенсії за спірний період виникла не з її, [PERSON] , вини, а з вини роботодавця. Вважає, що позивачем не доведено факту зловживань з боку відповідача, його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних, що також підтверджується й самим позивачем, який в позові зазначив на те, що формування звітності відповідачу проводилось самим управлінням Пенсійного фонду. Доказів, що помилкове призначення пенсії з її вини позивачем не надано. З урахуванням викладеного просила відмовити позивачу у задоволені позову. Представником позивача надіслано відповідь на відзив, де вказано, що відповідальність за достовірність даних, що враховується при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодувати надміру виплачені суми соціальних виплат несуть пенсіонери у разі неповідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Управління вважає, що в діях відповідача вбачаються ознаки зловживання з боку пенсіонера, що полягає у наданні недійсної довідки про заробітну плату та потягнуло за собою безпідставне призначення та виплату пенсії за період з 06.01.2021 по 30.11.2021 у сумі 51057,26. Представник позивача\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Полтавській областіКалініченко В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позові та відповіді на відзив та просила їх задовольнити Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник відповідача [PERSON] адвокат Бурлак М.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Вважає, що наданий ГУ ПФ України в Полтавській області доказ, а саме відповідь відділення ПФ РФ в Магаданській області є недопустимим, оскільки не містить печатки, а інформація, викладена в ній щодо того, що документи не передавалися до архівної установи, є інформацією від третіх осіб, тому не може братися до уваги судом. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~законом\~або договором. У випадку, якщо\~закон\~або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно вимог ст. 19 Конституції України\~\~ органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~\~\~Конституцією\~\~ та законами України. Згідно\~\~\~ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до\~\~\~ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених Законом. Згідно п. 4.1 та 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. При прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. У відповідності до п.4.3 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів. За приписами ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Письмовими доказами підтверджено, що 06.01.2021 відповідач [PERSON] звернулася до Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці з заявою про призначення пенсії. Підписуючи заяву, відповідач підтвердила, що повідомлена про зобов`язанння повідомляти управління про всі зміни, які викликають зміну розміру виплачуваної пенсії. Рішенням Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України за № 16350008916 [PERSON] з 06.01.2021 була призначена пенсія за віком у зв`язку з наявністю у [PERSON] страхового стажу для призначення пенсії (27 років 6 місяців 1 день). Управлінням до страхового стажу відповідача було включено період її роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ «ВАДО» на підставі довідки підприємства про заробітну плату для нарахування пенсії, що не заперечується сторонами. Місцезнаходженням ТОВ «ВАДО» є РФ, Магаданська область, м. Магадан, вул. Транспортна, 16. З метою перевірки вищевказаної довідки 17.08.2021 управлінням було направлено запит до державної установи-відділення Пенсійного фонду РФ по Магаданській області. Згідно повідомлення з державної установи-відділення Пенсійного фонду РФ по Магаданській області від 11.10.2021 ТОВ «ВАДО» зареєстровано в територіальному відділі ПФР по Магаданській області 09.12.1995, ліквідовано 20.05.2013. Індивідуальні відомості персоніфікованого обліку за період з 2009 по 2012 року в цілому по підприємству не надавалися. Документи до обласного державного архіву Магаданської області по особистому складу на державне зберігання не поступали. У зв`язку з чим відділення Пенсійного фонду РФ по Магаданській області підтвердити достовірність довідки про заробітну плату № 35 від 09.07.2012 не може. Окрім того, повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , в системі індивідуального (персоніфіцірованого) обліку не зареєстрована. Суд не вбачає підстав для визнання даного листа недопустимим доказом. Як встановлено судом, відповідачкою була подана заява на призначення пенсії 06.01.2021, а запит щодо перевірки достовірності довідки ТОВ «ВАДО» був направлений до державної установи-відділення Пенсійного фонду РФ по Магаданській області лише 17.08.2021, тобто більше ніж через сім місяців з дня звернення [PERSON] з заявою про призначення пенсії. Сторонами не заперечується, що управлінням було прийнято рішення про припинення виплати пенсії відповідачці у зв`язку з відсутністю в неї необхідного страхового стажу, тобто більше 27 років, проте дане рішення в матеріалах справи відсутнє. В подальшому управлінням був проведений перерахунок пенсії та встановлено, що виникла переплата пенсії [PERSON] на загальну суму 51057 грн. 26 коп. за період з 06.01.2021 по 30.11.2021, що підтверджується розрахунком переплати пенсії. Рішення про утримання надміру виплаченої пенсії [PERSON] позивачем не приймалося у зв`язку з припиненням виплати пенсії. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу направлялися листи щодо добровільної сплати переплати пенсії. У відповідності до ст.50 Закону № 1058-IV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затверджений\~постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4\~\~ та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003р. за №374/7695. Відповідно до пункту 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до\~\~\~статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Статтею 1215\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. Зловживанням з боку пенсіонера є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо чи подання підроблених документів. Таким чином, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховується при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей. Проте позивачем не було надано належних та допустимих доказів, що переплата відбулася саме внаслідок зловживань з боку відповідачки, зокрема, подання нею завідомо недостовірних відомостей, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог( ч.2 ст. 141 цього Кодексу). Згідно ч.1-6 ст.. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України). Виходячи з норми п.1 ч. 2 ст. 137, ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Разом з цим положеннями п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок зроблено Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 в справі № 922/445/19. Представник позивача не погоджується з заявленим розміром судових витрат відповідача. Заявлена [PERSON] сума витрат на правничу допомогу за підготовку позову, відповіді на відзив є, на думку суду, обґрунтованою та пропорційною до предмета спору. Суд також вважає, що заявлена сума участі адвоката в судовому засіданні, з огляду на їх кількість (2 судових засідання) та тривалість (1 год 20 хв та 20 хв.) у розмірі 5100 грн. не відповідає критеріям розумності та визначає її у розмірі 1400 грн. з розрахунку 700 грн. за кожні 50 хв. З огляду на те, що адвокатом подавалося також письмове клопотання, суд вважає за можливе стягнути 500 грн. з позивача з врахуванням часу, витраченого на його підготовку.Отже, на думку суду, з позивача на користь відповідача слід стягнути 5300 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved