Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заяву до [PERSON] розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 14 травня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Тудорковицькій сільській раді Сокальського району Львівської області. Від даного шлюбу в подружжя [INFO] народилась дитина [PERSON] . Станом на день подання даного позову до суду спільне життя між позивачем та відповідачем не склалось, оскільки вони є різними за своїми характерами людьми і не можуть знайти спільного консенсусу. Позивач зазначає, що примирення між сторонами неможливе, подальшого сенсу підтримання сімейні відносини немає, оскільки як позивача так і у відповідача на ґрунті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 25.03.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась. Належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою реєстрації. Конверт із вмістом судової повістки повернувся до суду за «закінченням термінів зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 14 травня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що зареєстровано Тудорковицькою сільською радою Сокальського району Львівської області, актовий запис №3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час спільного проживання у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із змісту позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин. Фактичні шлюбні відносин між ними припиненні. Подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~\~знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача.\~\~\~\~\~\~ Проаналізувавши вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 993 грн.

Outcome: approved