Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

13.04.2021 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Бановська Ю. В. та просить їй визначити додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька, [PERSON] , який помер [INFO] . У подальшому позивачем 27.05.2021 року було подано уточнену позовну заяву без зміни предмету та підстав позову. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги після його смерті є позивач та відповідачі у справі, рідні брати позивачки. У встановлений законом строк вона не звернулася з заявою про прийняття спадщини з поважних причин тривала хвороба, що підтверджується консультативними висновками лікаря гастроентеролога. Передчасна та трагічна смерть батька та численні хвороби негативно відобразилися на її емоційному та психологічному стані, що призвело до депресії, у зв`язку з чим позивачка зверталася до допомогою до лікаря психіатра. Крім того, в Україні був запроваджені обмежувальні карантинні заходи з метою запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, позивачка прийняла рішення про самоізолювання за місцем проживання на період лікування до повного одужання. Трохи оправившись від тривалих хвороб позивачка завернулася до нотаріуса, проте їй у усній формі було відмовлено у прийнятті спадщини. 27.05.2021 року [PERSON] подав відзив на позов та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач вважає, що позивач не довела поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач була обізнана про смерть батька, була на його похороні, тому жодним чином не була позбавлена можливості подати заву про прийняття спадщини у належний шестимісячний строк. Подані позивачем копії медичних документів жодним чином не підтверджують наявність тяжкої хвороби, яка могла би їй перешкоджати подати заяву про прийняття спадщини. Позивач протягом 2019 -2021 років не перебувала на стаціонарному лікуванні, а виключно проходила медичні обстеження. Крім того, позивач так і не звернулася до нотаріуса навіть у 2021 році. Також, відповідач зазначає, що позивач протягом 2019-2021 років виїжджала за кордон для відпочинку. 27.05.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач вважає, що позивач не довела поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач була обізнана про смерть батька, була на його похороні, тому жодним чином не була позбавлена можливості подати заву про прийняття спадщини у належний шестимісячний строк. Подані позивачем копії медичних документів жодним чином не підтверджують наявність тяжкої хвороби, яка могла би їй перешкоджати подати заяву про прийняття спадщини. Позивач протягом 2019 -2021 років не перебувала на стаціонарному лікуванні, а виключно проходила медичні обстеження. Крім того, позивач так і не звернулася до нотаріуса навіть у 2021 році. Також, відповідач зазначає, що позивач протягом 2019-2021 років виїжджала за кордон для відпочинку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що після смерті батька позивач перебувала у пригнічено стані, в неї почалася депресія, загострилися хронічні хвороби, що стало перешкодою для вчасного звернення до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини. У судовому засіданні представник відповідачів проти позову заперечував. Позивачка взагалі не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою, навіть перед звернення з позовом до суду. Лікування позивач проходила виключно амбулаторно, жодного разу не перебувала на стаціонарному лікуванні. Відповідач [PERSON] пояснив, що періодично спілкувався з сестрою, вона ніколи не скаржилася на здоров`я. Останнього разу особисто він з нею бачився на при кінці лютого 2019 року, коли вона приїхала до Києва. Сестра виглядала здоровою, повідомила, що через кілька днів буде летіти на відпочинок до Єгипту з новим чоловіком. Відповідач [PERSON] повідомив, що сестра при спілкуванні жодного разу не скаржилася на здоров`я, адже він як лікар міг би дати поради щодо лікування. Щодо лікування депресії, то згідно документів позивач зверталася лікаря лише один раз та їй було призначено препарат міртазапін, проте вказаний препарат призначають на короткий термін. У подальшому позивач за психіатричною допомогою не зверталася. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, відповідачів, суд прийшов до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] . [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копіє свідоцтва про народження, копією витягу з Державного реєстру актових записів цивільного стану громадян щодо реєстрації актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] 02.06.2012 року. Згідно поданих медичних документів 14.02.2019 року позивач була оглянута лікарем психіатром КНП « Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та проходила амбулаторне лікування з діагнозом тривожно депресивний синдром ( т. 1 а. с. 10). Медичні записи ( т. 1 а.с. 15-17), які можливо є копією записів лікаря з амбулаторної карти позивачки суд не приймає до уваги, оскільки не можливо розібрати зміст вказаних рукописних записів. Згідно копії рецепту від 14.02.2019 року [PERSON] було призначено препарат міртазапін ( а. с. 19, т. 1). Згідно наданих копій медичних документів, судом встановлено, що позивач зверталася: -до лікаря дерматовенеролога ( консультативні висновки лікаря від 05.07.2019 року, 18.10.2019 року, 21.06.2019 року); -до лікаря гастроентеролога (консультативні висновки від 28.07.2018 року, 14.08.2018 року, 13.09.2018 року, 11.10.2018 року, 27.10.2018 року, 09.07.2019 року, 10.10.2019 року): -до лікаря уролога 28.02.2019 року; А також позивач проходила обстеження на УЗД- апараті 03.01.2019 року та рентгенологічне обстеження 08.07.2019 року. При цьому суд звертає увагу, що батько позивача помер [INFO] , а більшість звернень до лікаря гастроентеролога відбувалося у 2018 році, лікування відбувалося виключно амбулаторно, а протягом 2020 - 2021 року позивач до лікарів за медичною допомогою не зверталася взагалі. Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 10.11.2021 року [PERSON] перетинала державний кордон України : 16.03.2019 року -25.03.2019 року до Єгипту; 27.04.2019 року 01.05.2019 року;, 12.09.2019 року 22.09.2019 року до Єгипту, 02.11.2019-06.11.2019 року до Будапешту, 24.12.2019-08.01.2020 року до ОАЕ, 26.02.2020-01.03.2020 року до Копенгагену. Представник позивача повідомив, що дійсно позивач виїздила з туристичною метою до вказаних країн, проте вона таким чином намагалася полегшити свій стан депресії, оскільки лікар рекомендував змінити обстановку та відволіктися. Також, судом було досліджено матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З матеріалів якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини у встановлений строк звернулися відповідачі у справі, позивач з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася. Відповідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може \~визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). За позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, законом передбачено, що підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини є наявність поважної причини його пропуску. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини(статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Не можуть бути визнаними поважними причинами юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту,\~невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини (такий висновок наведено у постанові КЦС/ВС від 06.02.2018 у справі 180/1163/16-ц, і підтримано у постановах ВС: від 26.02.2020 у справі № 286/27/18 ; від 07.02.2020 у справі №431/1160/18-ц; від 02.09.2020 у справі № 761/10023/13-ц). Єдиною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначає стан свого здоров`я, проте на думку суду вказані позивачем обставини не є поважними та викликають певні сумніви. Суд звертає увагу, що батько позивача помер [INFO] , позивач була присутня на похороні, що визнається усіма учасниками справи. Заяви про прийняття спадщини до нотаріуса позивач так і не подала, а 13.04.2021 року звернулася з позовом до суду, тобто більше ніж через два роки після смерті батька. Хоча позивач надає підтвердження щодо звернення за медичною допомогою протягом 2019 року, проте лікування відбувалося виключно амбулаторно, крім того у 2020 році вона за медичною допомогою не зверталася взагалі. Позивач стверджує, що перебувала у стані глибокої депресії після смерті батька, проте за допомогою до лікаря психіатра зверталася лише одного разу 14.02.2019 року та більше за психіатричною допомогою не зверталася, при цьому п`ять разів виїздила за кордон з туристичною метою. Досліджуючи надані докази, суд критично ставиться до пояснень представника позивача щодо перебування у стані глибокої депресії та тривалого лікування, оскільки вказані обставини не перешкоджали позивачу виїжджати за кордон на відпочинок. Крім того, жодних обставин, які б свідчили про неможливість звернення до нотаріуса протягом 2020 року суду не надано. Посилання щодо карантинних заходів у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, суд вважає також не поважними, оскільки протягом року карантинні заходи змінювалися, нотаріальні контори продовжували виконувати свої функції. При цьому жодних інших поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем не зазначено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для пропуску строку для прийняття спадщини, а тому вважає, що у задоволені позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed