Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

25.02.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом до Костянтинівської міської ради, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , строком на три місяці після набрання рішенням законної сили. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилалася на те, що [INFO] померла її баба [PERSON] , [INFO] , за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно, до складу якої входить будинок за адресою: [ADDRESS] . Вона є єдиною спадкоємицею померлої, інших спадкоємців за законом чи заповітом не має. На теперішній час у зв`язку із пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини, вона не має можливості оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено у судовому порядку. Встановлений законом строк для прийняття спадщини був нею пропущений з поважних причин, оскільки на території України триває карантин, який з жовтня 2021 року та по теперішній час посилювався. Вказані обставини, на її думку, свідчать про об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для неї на вчинення дій про прийняття спадщини. Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.33), в якому просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що наведені позивачкою причини пропуску строку на прийняття спадщини, на його думку, не є поважними та не є об`єктивними. Позивачка відповідь на відзив не подала. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28.02.2022 відкрито провадження у цій справі, справу призначено до підготовчого судового засідання, відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовну заяву (а.с.29). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.08.2022 залучено до участі в розгляді цієї справи правонаступника Костянтинівської міської ради - Костянтинівську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області (а.с.64-65). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2022 року підготовче провадження у цій справі закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с.74). Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 52). Представник відповідача Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, його неявка згідно із ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 28 липня 2021 року Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.11), копією довідки КП «Служба єдиного замовника» б/н від 21.02.2022 (а.с.26). Позивачка [PERSON] народилася [INFO] у батьків [PERSON] , [PERSON] , та є онукою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 09.02.1985; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.10.1981 батьків позивачки; свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки серії [NUMBER] від 01.09.2007; свідоцтвом про розірвання шлюбу позивачки серії [NUMBER] від 04.08.2010; свідоцтва про укладення шлюбу позивачки від 20.01.2012; свідоцтвом про народження матері позивачки [PERSON] серії [NUMBER] від 11 квітня 1961 року (а.с. 13, 16,17, 18, 27). Згідно із договором купівлі-продажу від 14.10.2009, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Землянським В. І., реєстровий № 1891, [PERSON] належав на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] (а.с.20-25). За життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений 25 липня 2006 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, згідно із яким [PERSON] заповіла все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона буде мати право - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту від 25.07.2006 (а.с.70), інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69614089 від 29.07.2022 (а.с.61). Отже, позивачка [PERSON] , [INFO] , є спадкоємицею за заповітом на спадщину, що відкрилася після смерті її баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, з заявами про прийняття спадщини/відмову від спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався, що підтверджується відомостями, отриманими з Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області від 29.07.2022 № 106/01-09 (а.с.58, 59-60). 22 лютого 2022 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панасенко І. П., у відповідь на заяву позивачки, було надано роз`яснення про те, що прийняти її заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не можливо, оскільки нею пропущено встановлений законом строк на прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с.7). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. Постановами Кабінету Міністрів України: - від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами); - від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та етапів послаблення протиепідемічних заходів»; - від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», - від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12 березня 2020 року до 31 грудня 2022 року в Україні було запроваджено карантин. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом установлено, що строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини розпочався 28 липня 2021 року та сплинув 27 січня 2022 року, позивачка звернулася до суду із цим позовом 25 лютого 2021 року, а отже пропущений позивачкою строк для подання заяви про прийняття спадщини є меншим за календарний місяць, а отже є незначним. Крім того, судом враховані обмеженні, які діяли з 12 березня 2020 року та діють по теперішній час в Україні у зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами й приватними нотаріусами. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) створили позивачці перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Отже, наведені позивачкою причини пропуску строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, суд визнає поважними та вважає, що є достатні підстави для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За таких обставин, позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved