Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців, встановивши наступні заходи тимчасового обмеження її права, зокрема: 1) Заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; 2) Усунути перешкоди у користуванні квартирою за адресою [ADDRESS] для постраждалої [PERSON] , шляхом негайного виселення [PERSON] , [INFO] . 3) Заборонити наближатися на відстань менше 500 метрів до місця проживання (перебування) та інших місць частого відвідування постраждалої [PERSON] , [INFO] . 4) Заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. 5) Заборонити [PERSON] , [INFO] , вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою з [PERSON] , [INFO] наближатися або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона зареєстрована та проживала у квартирі за адресою: [ADDRESS] , проте на даний час перебуває у Притулку для жінок, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського Центру тендерної рівності, запобіганню та протидії насильству У вищезазначеній квартирі також проживає її рідна донька [PERSON] , [INFO] , її онук [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , який спільно проживає однією сім`єю із її донькою, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. У вищезазначеній квартирі зареєстровані заявник, [PERSON] та її онук [PERSON] - вказаний факт підтверджує витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва № 81071335 від 17.06.2022 та довідка про реєстрацію місця проживання №80601806 від 19.05.2022. Заявник у позовній заяві повідомляє, що [PERSON] та [PERSON] регулярно застосовують фізичне та психологічне насильство, перебуваючи, зазвичай в стані алкогольного сп`яніння, ображають заявника, а саме: застосовують нецензурну лайливу лексику, штовхають, залякують її, знищували особисті речі та документи заявника. Починаючи з 2019 року заявник неоднаразово зверталася за захистом до правоохороних органів, соціальних служб, але це не дало жодного результату і [PERSON] не змінила своєї поведінки, при цьому знущалася ще більше. Заявник зазначає, що внаслідок протиправної та агресивної поведінки, конфліктів із [PERSON] , вона не може повернутися до свого дому за адресою: [ADDRESS] , оскільки відчуває небезпеку для свого життя і здоров`я, змушена переховуватися в закладах для жінок, які постраждали від домашнього насильства. Вищезазначена квартира належить на праві власності заявнику та [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва 27.12.2022 року (розпорядження № 58-763) - вказаний факт підтверджує інформаційна довідка КНП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 46 від 05.01.2022 року. Таким чином, посилаючись на існування реальної загрози продовження вчинення насильства відносно неї, заявниця просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , а тому звернулась до суду з даною заявою. Ухвалою від 07.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася, причин неявки не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 81071335 від 17.06.2022 та довідки про реєстрацію місця проживання особи №80601806 від 19.05.2022, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані заявник, її донька [PERSON] та її онук [PERSON] . З довідки Київського міського центру гендерної рівності запобіганню та протидії насильству від 10.05.2022 року №051/043-018-зв вбачається, що заявник перебуває у Притулку для жінок, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського центру тендерної рівності запобіганню та протидії насильству у період з 29.04.2022. З довідки вбачається, що заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія довідки від 23.05.2022 року № Д- 162/125/12/01-2022, копія талону ЄО №84269. У відповідь на звернення заявника ГУНП у м. Києві надало витяг з Інформаційного порталу Національної поліції України на спецлінію «102», до ГУНП в м. Києві, надійшли наступні повідомлення: 13.01.2019 о 20.39 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно [PERSON] вказуючи, що [PERSON] буянить, б`є посуду. 01.01.2020 о 21.52 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно [PERSON] вказуючи, що [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побила заявницю. 22.08.2020 о 17.59 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно [PERSON] вказуючи, що [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, погрожує заявниці, хоче забрати дитину. 23.09.2020 о 17.07 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно [PERSON] вказуючи, що [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не доглядає за дитиною, в квартирі все розкидано, вживає нецензурну лексику. 01.10.2021 о 14.54 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно [PERSON] вказуючи, що [PERSON] постійно скандалить, побила заявницю, забрала документи на квартиру 26.10.2021 о 23.19 год заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно [PERSON] , вказуючи, що [PERSON] чинить сварку, нападає на дитину та заявницю. 25.11.2021 о 12.32 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно [PERSON] , вказуючи, що [PERSON] завдала тілесних ушкоджень заявниці. 26.11.2021 о 10.57 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно [PERSON] , вказуючи, що [PERSON] споживає алкогольні напої, на зауваження заявниці реагує агресивно. 25.12.2021 року о 23.46 год заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно [PERSON] та [PERSON] , скаржилася, що вони чинять сварку. Відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень [PERSON] та [PERSON] притягалися до відповідальності у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 05.02.2020 постановою Дніпровського районного суду м. Києва встановлено: [PERSON] , 01 січня 2020 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання в квартирі [ADDRESS] , спровокувала сімейну сварку, тобто вчиняє насильство в сім`ї психологічного характеру. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду від 24.11.2021 року (справа № 755/1654/20 24), 24 вересня 2020 року близько 13 години за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] неналежно виконувала батьківськи обов`язки, а саме зловживала алкогольними напоями і залишила малолітнього сина без нагляду, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 184 КУпАП. 28.04.2022 постановою Дніпровського районного суду м. Києва встановлено: згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.12.21 серії ГП № 312863 [PERSON] 23.12.2021 о 23:50 хв. перебуваючи за адресою: [ADDRESS] вчинила дрібне хуліганство, тобто адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, яка саме і передбачає, що дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян утворюють склад цього адміністративного правопорушення. У постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2022 зазначено, що відповідно до протоколу серії ВАБ № 889511, [PERSON] , [INFO] о 22:00, неналежним чином виконувала покладені на неї батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої дитини, а саме: перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями [PERSON] вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. Крім цього, відповідно до протоколу серії ВАБ № 889516 [PERSON] , 29.05.2022 року, неналежним чином виконувала покладені на неї батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої дитини, 21.09.2011 року. Своїми діями [PERSON] вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП. 22.04.2022 постановою Дніпровського районного суду міста Києва (справа № 755/301/22) - встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 570951 від 25.12.2021 року, [PERSON] 25.12.2021 р. близько 22 год. 42 хв. вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно заявника, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Провадження у справі було закрите на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. 01.08.2022 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва за заявою [PERSON] видано обмежувальний припис [PERSON] на 6 (шість) місяців та встановлені заходи тимчасового обмеження його прав із покладенням на нього обов`язків. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Пунктами 6, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Верховний Суд України у постанові від 12.04.2022, по справі 753/4405/20, зауважив, що під час вирішення питань про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, якими формами домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, суд приходить до висновку про необхідність покладення на заінтересовану особу відповідного обов`язку на строк 6 (шість) місяців, згідно прохальної частини заяви [PERSON] . Оцінюючи ризики у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд також враховує право заявниці у відповідності до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» звернутись із заявою про продовження терміну обмежувального припису та скорочений строк розгляду такої заяви, що визначений ст. 350-5 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved