Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що позивачка проживала з 2014 року у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . Однак, на час народження дитини сторони не підтримували шлюбні відносини, і позивачка була змушена в судовому порядку встановлювала батьківство відповідача та стягнення з нього аліменти на утримання дитини. Після проведення судового молекулярно-генетичного дослідження [PERSON] було визнано біологічним батьком [PERSON] та за рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання дитини. Позивачка зазначила, що з моменту народження та по даний час відповідач бачив дитину кілька разів, останній раз в квітні 2018 року. Дитина не знає, що він є її батько та не знайома з ним. Всі батьківські обов`язки по відношенню до доньки виконує нинішній чоловік позивачки [PERSON] . Крім того, відповідач не сплачує аліменти і станом на грудень 2021 року має заборгованість. Іншої матеріальної допомоги не надає, та не бере участь у вихованні дитини. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідує її, не знає інтересів дитини та її уподобань, не вітає на день народження. Все вищевикладене свідчить про те, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дочки [PERSON] . Таким чином, позивачка просила суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно [PERSON] та визначити місце проживання дитини з позивачкою. Ухвалою суду від 24.12.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано термін на усунення недоліків. 30.12.2021 року на адресу суду надійшла заява від позивачки про усунення недоліків. Ухвалою суду від 13.01.2022 року по справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. За клопотанням представника позивачки, з метою виконання вимог ч.4 ст.19 СК України, судом витребовувся письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Ухвалою суду від 14.07.2022 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Крім того, подала до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме: позовної вимоги про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. Також зазначила, що протягом строку визначеного законодавством України подасть відповідні докази про понесенні позивачкою витрати на правову допомогу. Відповідач до судового засідання повторно також не з`явився. Про причини неявки суду не повідомлено. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Представник Служби у справах дітей ВМР в судове засідання також не з`явилася, до суду подала клопотання в якому просила справу розглядати без її участі, підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . Судом встановленні наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд приймає заяву представника позивачки [PERSON] про відмову від частини позовних вимог, та закриває провадження у частині позовної вимоги про визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю. Судом установлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 21.07.2021 року (а.с.10). Позивачка [PERSON] 04.10.2020 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.9). Як вбачається з Довідки б/н від 13.06.2022 року, КЗ «ДНЗ №57 ВМР» зазначив, що вихованням дитини [PERSON] займається мати - [PERSON] . Мати відвідує батьківські збори, консультації, тренінги, приймає активну участь у житті групи. З батьком [PERSON] вихователі групи не знайомі. За час перебування дитини в ЗДО батько жодного разу в закладі не з`являвся (а.с.10). Згідно Характеристики на вихованку старшої групи №9 КЗ «ДНЗ №18 ВМР» [PERSON] , дівчинка спокійна, вихована, дружелюбна. Протягом усього періоду, проведеному в дитячому закладі вихованням дитини більше займалася мати [PERSON] . Вона постійно приводила та забирала дитину з садочка. З батьком вихователі групи не знайомі. [PERSON] упродовж всього перебування дитини в дошкільному закладі не з`являвся та не проявляв цікавості до виховного процесу дочки (а.с.11). Також, з Характеристики на ученицю середньої групи по контемпу ГО «Центр розвитку та творчості «Сімейний клуб» на [PERSON] вбачається, що дитина відвідує уроки по танцям з квітня 2021 року. Дівчинка відповідальна та старанна, вихована та ввічлива, наполеглива на тернуваннях. Протягом усього навчання тільки мама приймала участь у творчому житті дитини, купувала тренувальний одяг і взуття, слідкувала за фізичним розвитком і здобутками у концертах. На заняття дитину приводила мама і забирала теж. З батьком [PERSON] педагогічний склад і адміністрація громадської організації не знайома. (а.с.113). Відповідно до Характеристики [PERSON] виданої ЦР «Розумашка», дитина відвідує художню студію з вересня 2021 року. Ліза ввічлива та допитлива дівчинка, старанно та дисципліновано відноситься до виконання завдань. За період відвідування дитиною центру батька дитини не бачили та не чули про батька від дівчинки. (а.с.114). КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Вінниці" на адвокатський запит надав відповідь №291/01-2 від 17.02.2022 року, з якої вбачається, що мати дитини [PERSON] уклала декларацію з сімейним лікарем [PERSON] . [PERSON] перебувала на оглядах, обстеженнях, лікуванні у КНП «ЦПМСД №2 м.Вінниці» у присутності матері. Батько дитини [PERSON] не звертався у заклад щодо отримання інформації про стан здоров`я дитини. (а.с.116-117). Крім того, з Листа №54361/18.25/30 Третього відділу ДВС у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) вбачається, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №65948355 з виконання виконавчого листа №127/12764/20 від 29.06.2021, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 30.09.2021 року наявна заборгованість зі сплати аліментів становить 38 373,20 грн. (а.с.12). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батько дитини [PERSON] не бажає приймати участь у вихованні дитини та не бажає допомогати покращувати побутові потреби дитини. 21.01.2021 [PERSON] у письмовому зверненні до [PERSON] просила останнього надати дозвіл для зміни місця реєстрації дитини - [PERSON] (а.с.107). Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 01/00/011/130842 від 28.06.2022 року, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.98-99). Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування, визнаючи це рішення об`єктивним та обгрунтованим, та таким який відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач з донькою не спілкується та ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, а саме: не спілкується з нею у обсязі, необхідному для її нормального розвитку та самоусвідомлення, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться її навчанням у школі, не проявляє щодо неї батьківської турботи і піклування, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не надає матеріального утримання. В судовому засіданні були допитаті свідки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила,що вона є хрещеною мамою дитини. [PERSON] взагалі не цікавиться дитиною від самого її народження. Матеральної допомоги не надає, з дитиною останній раз бачився приблизно у 2018 році. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що також є хрещеною мамою дитини та [PERSON] не знає свого біологічного батька, оскільки бачила його всього декілька разів. [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, вихованням та матеріальним утриманням дитини займається мати [PERSON] разом із своїм чоловіком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він є чоловіком позивачки [PERSON] . До дитини він ставиться гарно, разом з дружиною турбується про неї, займається її вихованням та розвитком. [PERSON] не приймає участь у життя дитини, не допомає матеріально та не цікавиться життям дитини. Таким чином, судом встановлено, що відповідач усунувся від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку своєї доньки, у зв`язку з чим порушуються права малолітньої дитини сторін на належне батьківське виховання. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). На думку суду, ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню доньки знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи. Встановлено, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується Листом Третього відділу ДВС у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Хмельницький). Тобто, [PERSON] фактично самоусунувся від виконання, встановлених нормами сімейного законодавства обов`язків фінансово забезпечувати дитину до її повноліття. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України, [PERSON] обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від доньки, виявляє байдужість до власної дитини, тому, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Суд відмічає, що в даному випадку суд не застосовує ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки є вже судове рішення з цього питання. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ч.2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved