Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнили та просять суд позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути з них аліменти на особистий рахунок дитини в розмірі ј частини з усіх видів її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . До Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради 21.07.2021 року надійшло повідомлення від КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр», що до закладу 17.07.2021 року поступила [PERSON] , яка цього ж дня народила дівчинку. На обліку по вагітності жінка не перебувала. [PERSON] при собі не мала засобів догляду за дитиною, родичі її не відвідують, кошти відсутні. Інтересу до дитини вона не проявляє - невідповідально годує дитину, не проводить гігієчні процедури, на зауваження медичного персоналу реагує агресивно. Фактичне місце проживання [PERSON] вказала [ADDRESS] , де вона проживає разом із співмешканцем [PERSON] . Спеціалістом Управління спільно із фахівцем із соціальної роботи Сумського міського центру соціальних служб було здійснено обстеження умов проживання за вищевказаною адресою. На час обстеження було брудно, дитячі речі наявні в обмеженій кількості та в неналежному стані. Умови проживання для новородженної дитини не створені. [PERSON] було надано термін для поліпшення умов проживання та реєстрації новородженої дитини. Для вирішення питання покращення умов проживання [PERSON] було запропоновано тимчасово влаштуватися разом з дитиною до КУ «Центр матері та дитини». [PERSON] зареєстрував новороджену дитину як [PERSON] .До Управління надійшов лист КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» від 17.08.2021р. про те, що у відділенні патології новороджених та недоношених дітей знаходиться малолітня [PERSON] , яка була направлена на лікування з КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр». Адміністрація лікарні звернулась до Управління з проханням визначитися з подальшим місцем перебування дитини, так як мати покинула дитину в закладі. Мати дитини [PERSON] до цього часу перебуває невідомо де, на зв`язок із спеціалістами Управління не виходить. Батько дитини [PERSON] не виявив бажання вирішувати питання щодо повернення його доньки в родину. Адміністрацією КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 26.08.2021 року на [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Сумської МР № 483 від 31.08.2021р. [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення. За час перебування дитини в закладі батьки не відвідували свою доньку, не цікавились її станом здоров`я. До Управління від звернулась бабуся дитини- [PERSON] , яка виявила бажання займатися вихованням [PERSON] . Наказом начальника Управління від 07.03.2022 року дитину тимчасово влаштовано в родину [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Сумської МР №96 від 16.04.2022 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] . [PERSON] раніше також потрапляла в поле зору Управління у зв`язку із невиконанням батьківських обов`язків відносно іншої дитини [PERSON] . Спроби вплинути на поведінку [PERSON] не дали позитивного результату. Таким чином у поведінці батьків вбачається байдужість до стану здоров`я дитини, її виховання та розвитку. У судове засідання представник позивача не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно [PERSON] підтримує в повному обсязі, у частині позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно [PERSON] просить залишити без розгляду, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України», в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в частині позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів просили відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в частині позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] просила відмовити, в іншій частині позовних вимог покладалась на розсуд суду. Представник Сумського міського центру соціальних служб в судове засідання не з`явилися - від неї надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно частини 3 статті 4 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктами 2-5 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батько дитини [PERSON] (а.с. 4-7). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Юнаківської сільської ради Сумського району (а.с. 27). 21.07.2021 року до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надійшло повідомлення від КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр», що до закладу 17.07.2021 року поступила [PERSON] , яка цього ж дня народила дівчинку На обліку по вагітності жінка не перебувала. [PERSON] при собі не мала засобів догляду за дитиною, родичі її не відвідують, кошти відсутні. Інтересу до дитини вона не проявляє - невідповідально годує дитину, не проводить гігієчні процедури, на зауваження медичного персоналу реагує агресивно (а.с.8). На підставі вказаної заяви з метою з`ясування обставин та проведення відповідної роботи щодо захисту прав дітей спеціалістом Управління спільно із фахівцем із соціальної роботи Сумського міського центру соціальних служб 26.07.2021 було здійснено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] . На час обстеження було брудно, помешкання потребує ремонту, умови проживання для новородженної дитини не створені. [PERSON] було надано термін для поліпшення умов проживання та реєстрації новородженої дитини (а.с.9). Для вирішення питання покращення умов проживання [PERSON] було запропоновано тимчасово влаштуватися разом з дитиною до КУ «Центр матері та дитини» (а.с.10-11). 26.08.2021 року Адміністрацією КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я на [PERSON] (а.с.12). За інформацією « Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини» № 850/01 від 28.09.2021 року малолітня дитина [PERSON] знаходить у закладі з 06.09.2021 року на повному державному утриманні. За час перебування дитини в закладі, рідні та близькі дитину не провідували та не телефонували (а.с.13). Рішенням виконавчого комітету Сумської МР № 483 від 31.08.2021р. [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с.14). 07.03.2022 року до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надійшла заява від [PERSON] про тимчасове влаштування онуки у свою сім`ю. Відповідно до наказу Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради № 21 від 07.03.2022 року [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштувати малолітню [PERSON] , позбавлену батьківського піклування в сім`ю бабусі, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.16). Рішенням виконавчого комітету Сумської МР №96 від 16.04.2022 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] (а.с.17). Висновком КНП «Дитячої клінічної лікарні Святої Зінаїди» Сумської міської ради про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини № 93 від 24.09.2021 року [PERSON] встановлено другу групу здоров`я (а.с.18). Заочним рішенням Сумського районного суду Сумської області від 10 червня 2021 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . (а.с.19-21). Відповідно Інформації щодо роботи з родиною [PERSON] , [PERSON] Сумського міського центру соціальних служб №239 від 07.06.2022 року [PERSON] зарекомендувала себе як безвідповідальна особа, яка не зацікавлена у вихованні власних дітей, не виявила намірів їх утримання, постійно ігнорувала співпрацю з фахівцем міського центру, не виявила зацікавленості щодо вирішення проблем, які виникли у родині (а.с.29-30). У зв`язку з тим, що відповідачка не займається вихованням своєї дитини, не надає їй матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки і таким відношенням до неї порушує права та інтереси малолітньої [PERSON] . Будь-яких доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали б відповідачці у виконанні нею своїх обов`язків по відношенню до дитини судом не встановлено. З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, виходячи з як найкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, що до відповідачки слід застосувати крайній захід впливу - позбавити батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] та стягувати аліменти на особистий рахунок дитини в розмірі ј частини з усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав, а також 992,40 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved