Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

22 серпня 2022 року до Куликівського районного суду Чернігівської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісяця на період навчання. Вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано Куликівським районним судом 24 листопада 2015 року, мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з позивачем. З 01.09.2021 року [PERSON] зарахована та навчається в Національному університеті «Чернігівська політехніка», денної форми навчання бакалаврату ФСТОР ННІ права і соціальних технологій. Термін закінчення навчання - 30.06.2025 року. 01.09.2022 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав заяву в якій вказує про часткове визнання позову, зазначає, що позовні вимоги позивача є завищеними та просив стягувати аліменти у розмірі ј частини всіх доходів щомісяця на період навчання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Відповідно до рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.4). Позивач 26 грудня 2015 уклала шлюб та після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.11). Рішенням Куликівського районного суду від 19 листопада 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.25). З договору про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою №4016 від 10 серпня 2021 року, вбачається, що Національний університет «Чернігівська політехніка» державної форми власності Міністерства освіти та науки України, в особі ректора Новомлинця О.О. та [PERSON] уклали договір про надання освітньої послуги. Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: підготовка 380, денної форми навчання, строком три роки 10 місяців для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр за спеціальністю «Психологія». Загальна вартість освітньої послуги за весь час навчання становить 92400 грн. ( а.с.13). Згідно довідки від 30.06.2022 року №211, [PERSON] , навчається на І курсі бакалаврату ФСТОР ННІ права та соціальних технологій . Форма навчання - денна. Строк навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року (а.с.6). Згідно п.п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до норм ст.199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму ВС України від 15.05.06 № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, законодавством передбачено, що батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який би дозволив їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей, а тому особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дитину. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У своїй позовній заяві позивачка зазначила, що відповідач має доходи, які вказують на можливість надавати доньці матеріальну допомогу. При цьому будь-яких доказів на підтвердження даного факту нею не надано. Не наведено також і інших мотивів, підтверджених належними доказами, які б дали можливість проаналізувати майновий стан сторін, інші обставини їх життя. Судом при вирішенні спору приймаються до уваги ті обставини, що відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги доньці у зв`язку з навчанням, тягар його утримання не може бути покладений тільки на матір, а безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років. Виходячи зі змістуст.182 СК України, до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Виходячи з інтересів повнолітньої донька сторін, враховуючи надані суду докази щодо продовження нею навчання, а також беручи до уваги те, що відповідач не заперечував з приводу стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, а лише не погоджувався із їх розміром, зазначеним у позовних вимогах, який вважав завищеним, суд приходить висновку про часткове задоволення позову та доцільність стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 серпня 2022 року (дня звернення до суду з позовом) і до закінчення нею навчання, але не довше як до досягнення 23 років чи припинення навчання. На підставі ст. ст. 199 - 201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial