Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що [INFO] помер її дід [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] .\~ Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: земельної ділянки, цільове призначення якої - для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 2,20 га, яка знаходиться на території Десантненської сільської ради народних депутатів, право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ОД-ІІ- 97, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 97, виданого 09.02.1995 року та земельної ділянки, цільове призначення якої - для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 2,70 га, яка знаходиться на території Десантненської сільської ради народних депутатів, право постійного користування на яку, посвідчується державним актом на право постійного користування землею серії ОД - ІІ-43, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землю за ОД №43, виданого 09.02.1995 року. Батько позивача - [PERSON] , був сином [PERSON] , але на момент смерті спадкодавця з ним не проживав та заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав.\~ [PERSON] помер [INFO] . Позивач є онукою [PERSON] та на момент його смерті була зареєстрована та проживала разом з ним за однією адресою, чим фактично прийняла спадщину.\~Крім позивача інших спадкоємців немає.\~ Заповітів [PERSON] не залишав.\~ 28 січня 2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] та нотаріусом було заведено спадкову справу № 11/2022 року (номер у спадковому реєстрі 69052497).\~ Проте, нотаріус відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що спадщина відкрилась у 1998 році та не була прийнята ніким із спадкоємців відповідно до ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини та до такої спадщини застосовуються Прикінцеві положення Цивільного кодексу України, але це питання необхідно вирішувати у судовому порядку. На підставі викладеного, позивач вважає, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] та має право на спадкове майно, що залишилось після його смерті.\~Жодного спору у позивача з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -визнати за [PERSON] , [INFO] \~(ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт [NUMBER] виданий Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 12.02.1997 року, місце реєстрації: [ADDRESS] ) право власності на земельну ділянку, цільове призначення - для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 2,20 га, яка знаходиться на території Десантненської сільської ради народних депутатів, право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ОД-ІІ-97, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № ОД № 97, виданого 09.02.1995 року в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .\~ -визнати за [PERSON] , [INFO] \~(ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт [NUMBER] виданий Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 12.02.1997 року, місце реєстрації: [ADDRESS] ) право постійного користування земельною ділянкою, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 2,70 га, яка знаходиться на території Десантненської сільської ради народних депутатів, право постійного користування на яку, посвідчується державним актом на право постійного користування землею серії ОД - ІІ-43, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землю за ОД № 43, виданого 09.02.1995 року в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .\~ Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача, Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29.01.1952 року Кілійським рай бюро ЗАГС Ізмаїльської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 45 від 21.08.1933 року, /а.с. 8/. Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.1974 року, складеного Десантненським сільбюро ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 26 від 01.07.1974 року, /а.с. 9/. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 31.01.1993 року Денсантненським сіль бюро ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 31.01.1993 року, про що було складено відповідний актовий запис № 05 від 31.01.1993 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] », /а.с. 10/. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД-ІІ-97, виданого 09.02.1995 року головою Кілійської районної Ради народних депутатів встановлено, що [PERSON] , який мешкає в с. Десантне, на підставі рішення 19 сесії ХХІ скликання Кілійської районної Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 03 березня 1994 року є власником земельної ділянки площею 2,20 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Десантненської сільської Ради народних депутатів, для ведення селянського (фермерського) господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № ОД № 97, /а. с 25/. Згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ОД-ІІ-43, виданого 09.02.1995 року головою Кілійської районної Ради народних депутатів встановлено, що [PERSON] , який мешкає в с. Десантне, на підставі рішення 19 сесії ХХІ скликання Кілійської районної Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 03 березня 1994 року надана у постійне користування земельна ділянка площею 2,70 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Десантненської сільської Ради народних депутатів, для ведення селянського (фермерського) господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № ОД № 43, /а. с 26/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.11.1998 року Десантненською сільською радою Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , в с. Десантне Кілійського району Одеської області, актовий запис № 52 від 18.11.1998 року, /а. с. 35/. Відповідно до довідки № 243 від 28.03.2022 року виданої Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] із 1931 року до дня смерті. На день її смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , її чоловік [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] , /а.с. 35/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.12.1998 року Десантненською сільською радою Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , в с. Десантне Кілійського району Одеської області, актовий запис № 64 від 28.12.1998 року, /а. с. 16/. Відповідно до довідки № 482 від 03.08.2021 року виданої Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно був зареєстрована та проживав за адресою: [ADDRESS] із 1933 року до дня смерті. На день смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані спадкодавець [PERSON] , 1913 року народження, та онука [PERSON] , [INFO] . За відомостями виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області с. Десантне від імені [PERSON] заповіт не складався, /а.с. 12/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.06.2005 року Виконкомом Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , в с. Десантне Кілійського району Одеської області, актовий запис № 32 від 16.06.2005 року, /а. с. 17/. Згідно заяви від 28.01.2022 року за № 18 поданої [PERSON] приватному нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. встановлено, що заявник приймає спадщину після смерті дідуся [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкова справа № 11/2022 р., /а.с. 42-43/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68295469 від 28.01.2022 року, складеної приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. встановлено, що відомості у Спадковому реєстрі відносно [PERSON] , 1913 року народження, який помер [INFO] , як заповідача - відсутні, /а. с. 44/. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. № 61/02-14 від 04.02.2022 року встановлено, що у зв`язку з неможливістю встановити та підтвердити факт не прийняття спадщини спадкоємцями першої черги, видача свідоцтва про право на спадщину неможлива та для вирішення цього питання рекомендовано звернутись до суду, /а.с.45-46/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68295469 та № 68295457 (спадкові справи та видані на їх підставі с свідоцтва про право на спадщину) від 28.01.2022 року, складених приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкові справи не заводились та заповітів він не складав. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] - дружина спадкодавця, померла [INFO] , тобто до відкриття спадщини, а [PERSON] , як спадкоємець першої черги, помер [INFO] , та в управління або володіння спадковим майном не вступив та заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. Спадкоємці другої черги відсутні. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України «Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкодавців до набрання чинності цим Кодексом». Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. З досліджених доказів судом встановлено, що спадкоємцем за законом п`ятої черги спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] є його онука [PERSON] . Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved