Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом за змістом якого просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його рідним батьком, а також визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на будинковолодіння [ADDRESS] , житловою площею 46,8 кв.м., загальною площею 66,9 кв.м. та на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та розвитку особистого підсобного господарства площею 0,2388 га. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] в м. Ватутіне Черкаської області, та звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Побіянської Н.Б., щоб оформити свої права на спадщину померлого, яка складається з будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та розвитку особистого підсобного господарства площею 0,2388 га, на якій вони розташовані, що за адресою: [ADDRESS] . Однак нотаріусом після відкриття спадкової справи виявлено, що в свідоцтві про народження позивача прізвище його батька записано як « [PERSON] », а не « [PERSON] », як прізвище померлого. З огляду, на вказані розбіжності в написанні прізвища померлого батька позивача в свідоцтві про його смерть та в свідоцтві про народження позивача, нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлену вимогу щодо встановлення родинних відносин з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , як його рідним батьком, оскільки розбіжність в написанні їх прізвищ в офіційних документах зумовлена різним перекладом прізвища [PERSON] , яке вказано в їх свідоцтвах про народження, з російської на українську мову. Про те, що прізвище батька в багатьох офіційних документах вказано як [PERSON] , а не [PERSON] , як у нього, він дізнався лише після його смерті. Також вказав, що без встановлення факту родинних відносин з померлим [PERSON] не матиме можливості оформити право на спадщину на майно, яке належало його батькові. Додатково пояснив, що інших спадкоємців у померлого не має, та будь-які спори щодо спадкового майна відсутні. Також вказав, що факт його родинних відносин з померлим [PERSON] , як батьком, могла б підтвердити також його матір, однак вона не може з`явитись у судове засідання через стан свого здоров`я, та, що батьки розлучились ще до його повноліття. Представник позивача адвокат Гуденко Є.А., повноваження якого підтверджено ордером від 05.06.2022 року серії СА № 1026133, вказав, що в прохальній частині позову невірно вказано дату смерті [PERSON] 08.02.2021 року замість 28.01.2021 року, тож просив це врахувати під час вирішення справи та задовольнити заявлені вимоги, з підстав вказаних у позовній заяві. Також пояснив, що розбіжність у прізвищах його довірителя та померлого [PERSON] унеможливлює в досудовому порядку оформити право власності на спадкове майно померлого, а саме: домоволодіння житловою площею 46,8 кв.м., загальною площею 66,9 кв.м., земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та розвитку особистого підсобного господарства площею 0,2388 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 10.05.2022 року приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б. Додатково вказав, що оскільки нотаріусом вже відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право спадщину на майно померлого [PERSON] , то після встановлення судом факту їх родинних відносин, необхідно в судовому порядку також визнати право власності позивача на спадкове майно [PERSON] в порядку спадкування за законом. Крім того, вказав, що в разі задоволення позовних вимог, непотрібно стягувати витрати зі сплати судового збору з відповідача на користь позивача. Представник відповідача, повноваження якої підтверджено довіреністю від 10.01.2022 року № 19/02-21, в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання за змістом якого не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить розгляд даної справи провести за відсутності представника Ватутінської міської ради Черкаської області. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду показання за змістом яких він знає [PERSON] , який є позивачем у справі, фактично з його народження, оскільки його батьки проживали з ним по сусідству за адресою: [ADDRESS] . Батьком [PERSON] був [PERSON] , який разом з дружиною побудували будинок за вказаною адресою. Про те, що існує якась невідповідність у написанні прізвищ [PERSON] та його батька він дізнався вже після смерті останнього. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Заслухавши доводи позивача, його представника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення частково позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.02.2021 року Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підтверджується факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , про встановлення родинних зв`язків з яким просить позивач. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.10.1984 року Єрківською селищною радою Катеринопільського району Черкаської області, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.07.1956 року Ватутінським міським РАЦСом Звенигородського району Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до змісту копії довідки Ватутінського комунального підприємства теплових мереж від 26.05.2005 року № 48 із заробітної плати [PERSON] стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття. Приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б. 10.05.2022 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин спадкодавця та спадкоємця, про що винесено постанову № 1020/02-14. Положеннями п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд, крім іншого, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Водночас оскільки позивачем безспірну вимогу про встановлення факту родинних відносин з померлим [PERSON] заявлено разом з вимогою про встановлення права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, всі ці вимоги підлягають розгляду в позовному провадженні. Досліджені судом докази підтверджують факт родинних відносин позивача [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] , як сина та батька, оскільки відмінність між написанням прізвища померлого батька позивача в свідоцтві про його народження тому, що вказано в свідоцтві про смерть, обумовлені невірним перекладом його прізвища « [PERSON] » з російської на українську мову, під час видачі офіційних документів. Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність заперечень з боку представника відповідача щодо встановлення факту родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] , та обумовленість заявленої вимоги настанням юридичних наслідків у вигляді можливості позивача реалізації права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимоги про встановлення вищевказаного факту родинних відносин, оскільки докази, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні підтверджують той факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Ватутіне Черкаської області, є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , та в суду відсутні сумніви щодо цього. Батько позивача за життя збудував будинок за адресою: [ADDRESS] , та проживав там до своєї смерті, що підтверджується: договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, укладеного 24.01.1979 року з виконавчим комітетом Ватутінської міської ради народних депутатів; рішенням виконавчого комітету Ватутінської міської ради народних депутатів від 24.01.1979 року № 11; дозволом на право виконання будівельних робіт № 2, виданого районним архітектором виконавчого комітету Звенигородської районної ради народних депутатів; актом виконавчого комітету Ватутінської міської ради народних депутатів прийому в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 18.11.1982 року № 345; домовою книгою для прописки мешканців вказаного будинку; довідкою Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства від 08.09.2017 року № 96. Водночас у вищевказаних документах написання прізвища [PERSON] різниться - то [PERSON] , то [PERSON] , що лиш підтверджує висновки суду про те, що [PERSON] та [PERSON] , є однією й тією ж особою, яка на законних підставах збудувала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 26-85, виданого 03.01.1997 року головою Ватутінської міської ради народних депутатів, [PERSON] був власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої обслуговування житлового будинку та розвитку особистого підсобного господарства, площею 0,2388 га. При цьому, відсутні достатні підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме: домоволодіння та земельну ділянку площею 0,2388 га за адресою: [ADDRESS] , оскільки суд під час розгляду спадкових справ за відсутності спору про право, встановивши факт родинних відносин позивача та померлого, не має вирішувати правові питання, що становлять собою нотаріальну компетенцію, тобто суд не може підміняти собою нотаріуса, який уповноважений посвідчувати право власності в порядку спадкування в безспірному порядку. Водночас за змістом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.05.2022 року № 1020/02-14 відмова [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] мотивована виключно відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин спадкодавця та спадкоємця, тобто після встановлення даного факту не вбачається наявності інших перешкод для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.09.2021 року в справі № 227/3750/19, про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно [PERSON] , суд враховує, що відповідно до наданих позивачем доказів померлий [PERSON] , крім сина, який є позивачем у справі, мав ще 2 дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є рідними сестрою та братом позивачу, відповідно, та, як наслідок, на рівні з позивачем є спадкоємцями першої черги за законом, а також не виключено, що хтось з них має право на обов`язкову частку в спадщині, однак позивачем не визначено їх учасниками справи. Таким чином, за вказаних обставин, визнання судом права власності за позивачем на спадкове майно померлого батька може порушити права, свободи чи інтереси інших спадкоємців першої черги, оскільки відсутні відомості про те, що вони в передбаченому законом порядку відмовилися від прийняття даної спадщини на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial