Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивований тим, що 22.07.2002 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. В останній час між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, не хоче підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. За час перебування у шлюбі у сторін народилась двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач працездатний, офіційно працює в приватній компанії УкрАвтоБуд №2016 на посаді механіка. Матеріальна допомога, яку позивач з дітьми останній час отримувала від відповідача, в повній мірі не може забезпечити потреби дітей. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, згоден на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти вказаному позивачем розмірі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, суд зазначає наступне. 22.07.2007 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Перемильській сільській раді Горохівського району Волинської області, актовий запис № 4 (а.с. 6). Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню, оскільки сторони спільно не проживають, сім`я розпалась та існує формально. Шлюб існує формально і тому суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд зазначає наступне. Судом встановлено,\~що відповідач\~записаний батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно частини 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На час розгляду справи 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1372 грн. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд лише за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене,\~суд погоджується\~з позивачем\~та вважає\~за необхідне\~визначити аліменти,\~які підлягають\~стягненню з\~відповідача в\~розмірі 1/3\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку на\~кожну дитину,\~оскільки позивач\~заявила такі\~вимоги,\~перебуває у\~важкому матеріальному\~становищі,\~відповідач позов\~визнав та це відповідає\~вимогам Закону. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За таких підстав, позов в цій частині підлягає задоволенню. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Таким чином з відповідача на користь позивач та держави слід стягнути по 992,40 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved