Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач ДКП «Луцьктепло» звернулося в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року №577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг по теплопостачанню, що надаються ДКП «Луцьктепло» у вказану квартиру. Свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг відповідачі належним чином не виконували, а тому станом на 01 червня 2022 року за їхнім особовим рахунком утворилась заборгованість по теплопостачанню в розмірі 70\~095,78 гривень. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 70 095,78 гривень та судові витрати в справі. Ухвалою судді від 01 липня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами (а. с. 18). Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] \~копію вищевказаної\~ухвали,\~копію позовної\~заяви з\~додатками отримали\~29\~липня 2022\~року,\~що,\~зокрема,\~підтверджується заявою\~ [PERSON] \~від 29\~липня 2022\~року (а.\~с.\~26).\~Відповідач [PERSON] \~в силу\~вимог ч.\~3\~ст.\~130\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~вважається таким,\~що отримав\~копію ухвали\~про відкриття\~провадження у\~справі,\~копію позовної\~заяви з\~додатками в\~силу вимог\~ч.\~3\~ст.\~130\~Цивільного процесуального\~кодексу України.\~Відповідний пакет\~документів направлений\~судом відповідачу\~ [PERSON] \~за адресою\~зареєстрованого місця\~проживання,\~що відповідає\~вимогам п.\~2\~ч.\~7\~ст.\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України.\~Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~130 Цивільного процесуального кодексу України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та продовжено відповідачам строк для подання відзиву до 29 серпня 2022 року (а. с. 30-32). Ухвалою суду від 01 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про відвід судді Гриня О. М. від розгляду цієї справи (а. с. 89). Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до ДКП «Луцьктепло» про стягнення матеріальної та моральної шкоди (а. с. 93-93). Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про роз`яснення ухвали судді від 01 липня 2022 року в цій справі (а. с. 94). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали. 29 серпня 2022 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] зазначає, що ДКП «Луцьктепло», заявляючи вимоги до трьох відповідачів, не обґрунтовує зміст позовних вимог щодо кожного з них. Заперечуючи позов, відповідач [PERSON] вказує, що рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №577-1 від 24 вересня 2013 року визначає ДКП «Луцьктепло» виконавцем комунальних послуг в будинку за адресою; м. Луцьк, вул. Дубнівська, 12. Разом з тим, вказане рішення передбачає рекомендацію власникам житлових будинків, в тому числі, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків (далі по тексту - ОСББ), визначити виконавців житлово-комунальних послуг. Також відповідач [PERSON] зазначає, що в багатоквартирному будинку, в якому вона проживає, створено ОСББ «Дубнівська 12». На думку відповідача, оскільки співвласники будинку не прийняли рішення про визначення ДКП «Луцьктепло» виконавцем послуг з постачання теплової енергії від стіни будинку до кожної квартири, а також про надання дозволу на користування внутрішньобудинковими мережами, то позивач зобов`язаний укласти договір з колективним споживачем ОСББ «Дубнівська 12» про надання послуги з постачання теплової енергії, встановити загальнобудинковий лічильник, відповідно до показань якого проводити розрахунки з колективним споживачем ОСББ «Дубнівська 12». Крім того, на переконання відповідача, ДКП «Луцьктепло» зобов`язане надати їй детальний розрахунок розподілу обсягів спожитої енергії між власниками квартир і нежитлових приміщень відповідно до показань вузла комерційного обліку. Однак, незважаючи на її неодноразові звернення, позивач такий розрахунок їй не представив. Саме ненадання позивачем підтвердженої інформації про розподілені обсяги спожитої енергії між споживачами провокує її до несплати вартості фактично спожитої теплової енергії. Позивач без відповідного рішення загальних зборів ОСББ «Дубнівська 12» встановив у 2016 році загальнобудинковий лічильник, однак відповідальну особу за схоронність лічильника не визначив. Фінансовим звітом ОСББ підтверджується оплата роботи працівника по регулюванню тепла запірною арматурою, чим уповільнено циркуляцію теплоносія, внаслідок чого батареї в її квартирі стали холодними. Відповідач вказує, що з липня 2016 року, тобто після встановлення лічильника, температура повітря в її квартирі в опалювальний період не вище 17 градусів. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначає, що в період з 01 січня 2019 року по 01 січня 2021 року ДКП «Луцьктепло» надавало їй послуги на підставі договору № 2203, який укладено на виконання рішення суду. 12 липня 2019 року вона отримала вимогу позивача про сплату боргу, однак ДКП «Луцьктепло» не надало доказів повідомлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] про існування у них боргу. Крім того, її син [PERSON] разом з сім`єю фактично проживає в іншому помешканні. Вказана обставина, на думку відповідача, свідчить про те, що [PERSON] є неналежним відповідачем у цій справі. Підсумовуючи, відповідач [PERSON] просить залишити позовну заяву без розгляду. Щодо клопотання відповідача [PERSON] про виклик та допит свідків суд зазначає таке. Зі змісту заявленого відповідачем [PERSON] клопотання про виклик та допит свідків вбачається, що [PERSON] показаннями своїх сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] бажає підтвердити ту обставину, що її син, відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, а фактично в квартирі [ADDRESS] постійно проживає двоє осіб, а саме: вона та її чоловік [PERSON] . Вирішуючи вищевказане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту рішення ЦПК України) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Пунктом 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача послуг інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). З огляду на наведені норми матеріального та процесуального права покази свідків є неналежним засобом доказування в спірних правовідносинах, що склалися між сторонами. Щодо заяви [PERSON] про витребування доказів суд зазначає таке. Заявою від 28 серпня 2022 року [PERSON] просить витребувати у ДКП «Луцьктепло»: акти перевірок виконавцем двічі на рік стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку за 2019, 2020 роки від вводу в будинок до стояка в межах квартири і водорозбірного крана (душової сітки); індивідуальний договір (з обслуговування внутрішньобудинкових мереж або без такого), договір з колективним споживачем або колективний договір на надання послуг з 01 січня 2021 року; детальний розподіл загальнобудинкового обсягу спожитої теплової енергії між співвласниками багатоквартирного будинку; рішення загальних зборів ОСББ «Дубнівська 12» про надання дозволу на встановлення в будинку в 2016 році загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії; акт введення в експлуатацію в 2016 році загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії; договір між ОСББ «Дубнівська 12» та ДКП «Луцьктепло» на право користування спільною сумісною власністю власників будинку. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати. Заявляючи клопотання про витребування доказів, відповідач [PERSON] не обґрунтувала мотивів неможливості судового розгляду справи без дослідження вказаних нею документів та не зазначила, яке доказове значення в спірних правовідносинах мають ці докази. З наведених мотивів суд ухвалив відмовити в задоволенні заяви про витребування доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №577-1 від 24 вересня 2013 року ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Вказане рішення розміщене на офіційному сайті Луцької міської ради https://www.lutskrada.gov.ua. Також встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають зареєстроване місце проживання в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Реєстру Луцької міської територіальної громади про задеклароване /зареєстроване місце проживання (а. с. 15, 16, 17). Таким чином, ДКП «Луцьктепло» надає відповідачу житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за вищевказаною адресою. Відповідно до представленого позивачем розрахунку у відповідачів наявна заборгованість за надані ДКП «Луцьктепло» послуги, розмір якої станом на 01 червня 2022 року становить 70\~095,78 гривень. До складу вказаної заборгованості входить: 33\~091,88 гривень заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з січня 2019 року по квітень 2022 року включно; 189,78 гривень абонентське обслуговування опалення за період з лютого 2021 року по квітень 2022 року включно; 129,85 гривень - абонентське обслуговування гарячої води за період з лютого 2021 року по квітень 2022 року включно; 27,42 гривень заборгованість за послуги обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії за період з липня 2020 року по квітень 2022 року включно; 21,02 гривень заборгованість за послуги заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії за період з липня 2020 року по квітень 2022 року включно; 36\~635,83 гривень заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з січня 2019 року по квітень 2022 року включно (а. с. 5-8). Вказаний розрахунок заборгованості відповідачі належними доказами не спростували та не вказали аргументів, які б могли поставити під об`єктивний сумнів правильність проведених нарахувань. Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії та гарячої води належить до комунальних послуг. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Статтею 68 ЖК України передбачено обов`язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року №638/11034/15-ц. При цьому\~не заслуговують\~на увагу\~доводи відповідача\~ [PERSON] \~про те,\~що передумовою\~для надання\~їй позивачем\~послуг з\~теплопостачання має\~бути рішення\~співвласників багатоквартирного\~будинку про визначення\~ДКП «Луцьктепло»\~виконавцем послуг\~з постачання\~теплової енергії,\~а також\~про обов`язковість\~наявності укладеного\~договору між\~ДКП «Луцьктепло» з колективним споживачем ОСББ «Дубнівська 12» про надання послуги з постачання теплової енергії. Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг врегульовано ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. У своєму відзиві відповідач [PERSON] зазначає, що вона не сплачує вартість фактично спожитої теплової енергії, оскільки ДКП «Луцьктепло» не надає їй детального розрахунку розподілу обсягів спожитої енергії між власниками квартир і нежитлових приміщень відповідно до показань вузла комерційного обліку. Передусім,\~суд зазначає,\~що незгода з розрахунком заборгованості за надані житлово-комунальні послуги не може бути підставою для звільнення в повному обсязі споживача від оплати вартості таких послуг. Крім того, відповідач не підтвердила належними доказами факту звернення до позивача з метою отримання розрахунку. З копії відповіді ДКП «Луцьктепло» №4010/08 від 12 серпня 2017 року вбачається, що виконавець комунальної послуги відмовляє [PERSON] в наданні певної інформації з огляду на те, що така інформація стосується персональних даних мешканців квартир. Зі змісту відповіді встановити яка саме інформація запитувалась не виявляється можливим. Зібраними у справі доказами підтверджується, що багатоквартирний будинок [ADDRESS] обладнаний будинковим засобом обліку теплової енергії. Порядок розподілу обсягів комунальних послуг між споживачами в будинках, які обладнані вузлом (вузлами) комерційного обліку визначено ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Формування рахунків та доступ споживачів до облікової інформації врегульовано ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Вказана норма достатньо детально регламентує до якої інформації споживачу має бути забезпечено доступ та яку інформацію має містити рахунок на оплату комунальної послуги. Доказів того, що ДКП «Луцьктепло» проводило нарахування вартості своїх послуг з порушенням розподілу обсягів комунальних послуг між споживачами в будинках, які обладнані вузлом (вузлами) комерційного обліку [PERSON] суду не представила. Також відповідач [PERSON] не надає жодних доказів на підтвердження своїх доводів про отримання послуги з теплопостачання неналежної якості, зокрема, щодо температури повітря в її квартирі в опалювальний сезон. У разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі, несвоєчасно або надання послуги неналежної якості споживач має право викликати виконавця або його представника для проведення перевірки кількості та/або якості наданої послуги. За результатами перевірки якості надання послуги складається акт-претензія відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145. Суд відхиляє\~доводи відповідача\~ [PERSON] \~про те,\~що [PERSON] \~є неналежним\~відповідачем у\~цій справі,\~оскільки він\~фактично не\~проживає за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Такі аргументи\~не спростовують\~факту реєстрації\~відповідача [PERSON] \~за вищевказаною\~адресою та\~наявності в\~нього відповідно\~до вимог ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги нарівні з іншими зареєстрованими особами. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі виконали свій обов`язок, передбачений п.28, п.п.7 п.43, п.п.11 п.45 Правил надання послуги з постачання гарячої води, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182, та проінформували позивача про фактичну кількість проживаючих у житлі осіб, або про тимчасову відсутність в житловому приміщенні споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження. Аналогічні за змістом положення передбачені і у п.24, п.п.11 п.45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830. Суд відхиляє аргументи відзиву відповідача [PERSON] про процесуальну невідповідність позовної заяви вимогам п. 4 ч. 3 ст. 75 ЦПК України щодо змісту позовних вимог до кожного з відповідачів, оскільки ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг усіх дієздатних осіб, які зареєстровані у житлі споживача. Позовна заява дозволяє суду встановити зміст позовних вимог, предмет позову, а також його підстави. Посилання відповідача [PERSON] на те, що позов підписаний не уповноваженою особою, бо до нього не додано доказів про наявність повноважень у директора І. Скорупського, суд також відхиляє, оскільки позов підписаний керівником юридичної особи, а чинний ЦПК України не вимагає надання позивачем додаткових доказів на підтвердження повноважень свого керівника. До того ж, такі відомості містяться у відкритому Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і сумніву у суду не викликають. Не заслуговують на увагу й доводи відповідача про те, що в період з 01 січня 2019 року по 01 січня 2021 року позивач надавав їй послуги на підставі договору, укладеного на виконання рішення суду. Жодного документального підтвердження цьому відповідач суду не надала. Суд зазначає, що наявні в справі копія рішення Луцького міськрайонного суду від 29\~травня 2008 року та копія договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 02\~листопада 2007\~року не підтверджують обставин та не спростовують фактів, які мають значення для правильного вирішення справи. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути в користь позивача встановлену суму заборгованості за надані комунальні послуги по теплопостачанню та постачанню гарячої води. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути також 2 481,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved