Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

25 січня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить виключити відомості із актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вчиненого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в книзі запису актів цивільного стану про народження за № 184, відомості про [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Тауйськ Магаданської області Російської Федерації, громадянина України, який мешкає за адресою: [ADDRESS] , як батька дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2005 року. В період шлюбу відповідач [PERSON] народила дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якої, на підставі ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, був записаний [PERSON] .. В листопаді 2021 року в момент сварки з дружиною [PERSON] він дізнався, що вона зраджувала йому. В грудні 2021 року позивач провів генетичну експертизу, висновок якої вказує на те, що [PERSON] не є його сином. Позивач вважає не справедливим утримувати дитину, з якою у нього відсутнє кровне споріднення і яка зможе звинуватити його у відсутності батьківського піклування. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 10.02.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.07.2022 року у справі призначена судово-генетична експертиза. Ухвалою суду від 22.07.2022 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надано суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, відмовилась від проведення судово-генетичної експертизи. Представник третьої особи Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Відповідно до ч.3\~ст.233 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 22 січня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. З свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками дитини записані: [PERSON] батько, [PERSON] мати. Згідно зі ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ч.1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.ч.3, 6 ст.136 СК України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У ч.2 ст.136 СК України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.п.10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Передумовою звернення до суду у справах про виключення запису про батьківство є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема, призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. У разі доведення за допомогою застосування спеціальних знань відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 676/1200/20. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.07.2022 у даній справі призначалася судово-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР». Згідно з повідомленням КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 1594 від 31.08.2022, в зв`язку з неявкою обох сторін 29.08.2022 на експертизу, їм оголошена повторна явка до закладу на 26.09.2022 для проведення молекулярно-генетичної експертизи. 31 серпня 2022 на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій вона повідомила про своє небажання в проведенні молекулярно-генетичної експертизи та відмовляється, щоб з її дитиною [PERSON] проводилась така експертиза. Згідно частини четвертої, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Суд, враховуючи вище вказані обставини, приходить до висновку, що ухилення відповідачки від проведення судової генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати висновки щодо походження дитини та небажання спростувати доводи позивача, що дає суду можливість визнати факт, що позивач не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Така правова позиція міститься і в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справах № 2/711/355/15 від 05 вересня 2018 року, № 750/8489/15-ц від 12 грудня 2018 року, №751/5788/16-ц від 30 травня 2018 року. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно п. п. 2.13.1., 2.16.2. та 2.16.7. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. №96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. За наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та враховуючи, що відповідачка ухиляється від здачі біологічних матеріалів для проведення експертизи, позовні вимоги визнала, суд вважає за можливе визнати, що позивач не є батьком дитини позивачки [PERSON] , [INFO] , без відповідного висновку експертизи, а тому позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають до задоволення.

Outcome: approved