Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

До Магдалинівського районного\~суду Дніпропетровської\~області надійшла\~позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації вартості Ѕ автомобіля. Позивач з урахуванням уточнень позивач посилалася на те, що 24.08.2002 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Оскільки подружні відносини позивача із відповідачем не склалися, у зв`язку із чим подана позовна заява про розірвання шлюбу до Магдалинівського районного суду (справа № 179/59/22). За час шлюбу, а саме 07.11.2020 року, сторонами було придбано транспортний засіб марки «ВАЗ 211040» 2009 року випуску, об`єм двигуна - 1596 см. куб., який зареєстровано на відповідача. Автомобіль «ВАЗ 211040» 2009 року випуску є річчю неподільною. Також недоцільним є залишення автомобіля у спільній власності, оскільки встановлення спільного режиму користування автомобілем неможливе, виходячи з того, що сторони припинили спільне проживання і ведення спільного побуту, і їх стосунки на даний час можуть розглядатись як такі що унеможливлюють досягнення згоди з приводу користування спільним автомобілем. Враховуючи, що від дня придбання і по теперішній час транспортним засобом користується відповідач, доцільним є здійснити поділ спільного майна саме у такий спосіб, за яким неподільна річ залишається одному з співвласників зі стягненням з нього на користь іншого співвласника грошової компенсації у розмірі вартості його частки і з подальшим (після сплати компенсації) припиненням спільної власності. Позивач погоджується із вартістю автомобіля визначену судовим експертом, яка становить 98\~000 грн. На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає в порядку поділу спільного сумісного майна між подружжям, автомобіль «ВАЗ 211040» 2009 року випуску, об`єм двигуна - 1596 см. куб. - залишити у власності [PERSON] , зі стягненням з нього на користь другого співвласника [PERSON] , грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля у розмірі 49\~000 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі. 10.06.2022 року відповідачем до суду надано письмове пояснення, де він зазначив, що станом на 09.06.2022 року спірний автомобіль йому не належить. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24.08.2002 року між сторонами був укладений шлюб (а. с. 8), який розірвано 28 лютого 2022 року (справа № 179/59/22). Відповідно до ст. ст. 60, 61 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, при цьому об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Транспортний засіб марки «ВАЗ\~211040»\~2009\~року випуску,\~об`єм двигуна\~-\~1596\~см.\~куб.зареєстровано 07.11.2020 року на [PERSON] (а. с. 5). Згідно інформаційної довідки РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 23.04.2022 року вказаний транспортний засіб 05.04.2022 року перереєстровано на нового власника (а. с. 84). Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно роз`яснень Пленуму Верхового Суду України викладених у п. 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Частиною 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~70\~СК України\~у разі\~поділу майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~ подружжя,\~ частки\~ майна\~дружини та\~чоловіка є\~рівними,\~якщо \~інше не\~ визначено\~ домовленістю\~ між\~ ними\~ або\~шлюбним договором. Відповідно до ст. ст. 368, 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільної сумісною власністю, при цьому майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 370 ЦК України у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. В той самий час як вбачається з матеріалів справи, право спільної сумісної власності на майно припиняється у разі поділу цього майна між співвласниками, у відповідності до положень ч. 3 ст. 372 Цивільного Кодексу. В судовому засіданні беззаперечно встановлений факт, що спірний автомобіль набуто сторонами в період шлюбу, вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини 2 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном. Отже, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя Ѕ частину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби. Висновком експерта № 81/22 по судовій транспортно-товарознавчій експертизі визначено середню ринкову вартість транспортного засобу «ВАЗ 211040» 2009 року випуску, об`єм двигуна - 1596 см. куб.,\~яка становить\~98\~000\~грн. (а. с. 100-102). Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вказаний висновок зазначено в постанові Верховного Суду від 05 квітня 2019 року у справі № 645/4711/15-ц. Судом встановлено, що спірний транспортний засіб був спільною сумісною власністю подружжя, набутий за час шлюбу, є цінним майном та неподільною річчю. Проте відповідач здійснив його відчуження іншій особі без згоди позивача. За наведених обставин, суд вважає за необхідне стягнути в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя з відповідача на користь позивача компенсацію вартості Ѕ частини транспортного засобу у розмірі 49\~000 грн. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., а також здійснено витрати щодо проведення експертизи в розмірі 2\~500 грн., у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути вказані судові витрати.

Outcome: approved