Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

15 серпня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів», в якому просить стягнути з відповідача\~заборгованість по\~заробітній платі\~в сумі 29710 грн. 41 коп. Обгрунтував позивач свій позов тим, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем, однак в день звільнення з роботи відповідач не провів з ним повного розрахунку, як це передбачено статтею 116 КЗпП України. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Позивач перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів», що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 7). На підставі наказу № 8/к від 15 червня 2022 року позивач звільнений з роботи з 15\~червня 2022\~року за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України (а.с. 7). З копії розрахункового листка за червень 2022 року вбачається, що загальна заборгованість по заробітній платі Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» перед позивачем становить 76208\~грн.\~73\~коп. (а.с. 6). Позивач зазначив, що частина заборгованості стягується з відповідача в примусовому порядку, залишок заборгованості по заробітній платі складає 29710 грн. 41 коп. Доказів, які б спростовували вказаний розмір заборгованості, відповідачем суду не надано. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно із частиною першою статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першою статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до\~частини першої\~статті 116\~КЗпП України при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок.\~Про суми,\~нараховані та\~виплачені працівникові\~при звільненні,\~із зазначенням\~окремо кожного\~виду виплати\~(основна\~та додаткова\~заробітна плата,\~заохочувальні та\~компенсаційні виплати,\~інші виплати,\~на які\~працівник має\~право згідно\~з умовами\~трудового договору\~і відповідно\~до законодавства,\~у тому\~числі при\~звільненні)\~роботодавець повинен\~письмово повідомити\~працівника в\~день їх\~виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Нормами частини другої статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. За таких обставин, враховуючи, що заборгованість по заробітній платі не булла виплачена позивачу на час розгляду справи судом, у зв`язку з чим вимоги позивача про її стягнення підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір. Згідно зі статтею 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved