Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право на користування квартирою. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , як колишній власник, та відповідач [PERSON] , як син колишнього власника, зареєстровані у вказаній квартирі і через особисті обставини не можуть припинити реєстрацію самостійно. Позивач зазначає, що наявність у відповідачів зареєстрованого місця проживання у належній йому квартирі призводить до необґрунтованих витрат на оплату комунальних послуг. Крім того, відповідачі фактично у квартирі не проживають, не є членами сім`ї позивача, а тому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування належною йому квартирою. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 10.08.2022 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено на 15 годину 15 вересня 2022 року. 15.09.2022 позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. 15.09.2022 відповідачі звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~200\~ЦПК України за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Суд, відповідно до ст. 247\~ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини Відповідно до акта про реалізацію предмета іпотеки від 09.12.2021 [PERSON] на торгах придбав квартиру [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] , та в подальшому здійснив її дарування позивачеві, що підтверджується договором дарування від 25.01.2022 (а.с.25, 26). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 296312017 підтверджується, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63052365 від 25.01.2022, здійснено запис про право власності № 46344625 позивача на квартиру [ADDRESS] (а.с.11). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір з приводу визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~При вирішенні спірних правовідносин, суд застосовує норми Конституції України, ЦК України та ЖК УРСР. За положеннями статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Разом з тим, у\~статті 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.\~ Судом встановлено, що позивач є власником квартиру [ADDRESS] ; відповідач [PERSON] є колишнім власником вказаної квартири; відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, зокрема, [PERSON] , як син колишнього власника. Відповідачі не є членами сім`ї позивача, жодних угод між сторонами щодо порядку користування спірним житлом укладено не було. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права, правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі аналізу вказаних норм та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що у [PERSON] право власності на квартиру припинилось, а відтак припинилося і право користування житлом, що тягне за собою втрату такого права і у відповідача [PERSON] , як члена сім`ї колишнього власника. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат Оскільки позивач згоден нести судові витрати самостійно, суд не здійснює розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved