Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

17.08.2022 року позивач звернувся із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 12449,72 грн та компенсацію за 24 календарних дні невикористаної відпустки у сумі 8893,92 грн, а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку у сумі 36508,50 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 27.04.2021 року по 18.05.2022 року перебував у трудових відносинах з позивачем. 18.05.2022 року звільнений з роботи за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП). При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок. 18.08.2022 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 22.08.2022 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] з 27.04.2021 року по 18.05.2022 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та 18.05.2022 року позивач звільнився з роботи за угодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпП України). Після звільнення [PERSON] з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг», роботодавцем не проведено розрахунок по заробітній платі. Станом на дату звільнення [PERSON] сума заробітної плати, належної до виплати (після відрахування ПДФО та військового збору) складає 12449,72 грн, в т.ч. компенсація за невикористану відпустку за 24 календарні дні, без відрахування ПДФО та військового збору складає 8893,92 грн. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Що ж стосується вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27\~Закону України\~«Про оплату\~праці» за правилами, передбаченими положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Згідно довідки АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» №16-07/263 від 26.07.2022 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 579,50 грн. Однак питання стягнення середнього заробітку з роботодавця під час дії в Україні воєнного стану із 24 лютого 2022 року, враховуючи те, що частиною 3 статті 10\~Закону України\~«Про організацію\~трудових відносин\~в умовах\~воєнного стану» передбачено, що роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Так, як вбачається з листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024.02.0-7.1, палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереробної сили) військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 року. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату у розмірі 12449,72 грн та компенсацію за 24 календарних дні невикористаної відпустки у сумі 8893,92 грн, а в іншій частині позовних вимог відмовити. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). Позивачі - у справах про стягнення заробітної плати відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору. Зважаючи на викладене, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн за вимогу про стягнення заробітної плати.

Outcome: partial