Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» пред`явило позов до [PERSON] про стягнення 11 845,04 грн заборгованості за кредитним договором від 17.08.2007, яка складається з 9 910,00 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту та 1 935,04 грн заборгованості за простроченими процентами. Позов обґрунтований тим, що 17.08.2007 [PERSON] підписала заяву на підставі якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. [PERSON] свої зобов`язання за договором порушила, внаслідок чого заборгувала вищезазначену суму. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач не з`явилася в судове засідання, відзиву на позовну заяву не подала, була належним чином повідомленою про місце та час його проведення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю з таких підстав. На підтвердження обставин, якими обґрунтовано вимоги, АТ КБ «Приватбанк» надало: копію заяви про отримання кредитної картки, підписаної 17.08.2007 [PERSON] , в якій зазначено кредитний ліміт - 300,00 грн. та процентну ставку - 1,9 % на місяць. витяг з Умов і правил надання банківських послуг; розрахунки заборгованості за договором від 17.08.2007 станом на 31.05.2015, 30.06.2016 та 11.11.2021; виписку за кредитним договором станом на 15.11.2021; довідки про надані [PERSON] кредитні картки та про зміни кредитного ліміту. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. Отже, позивач повинен довести, що відповідач заборгувала таку суму, яка зазначена ним в позовній заяві, для чого потрібно: а) надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються; б) надати докази того, що надання кредиту (погашення заборгованості тощо) дійсно відбулося. АТ КБ «Приватбанк» надало докази надання кредиту - виписку за кредитним договором, однак не надало обґрунтованого розрахунок сум, що стягуються, і таким чином не довело, що [PERSON] заборґувала 11 845,04 грн. Додані позивачем до позовної заяви розрахунки заборгованості за своїм змістом не є такими, адже не містять обчислення сум, що стягуються. Вони містять таблиці з даними та результати обчислень, однак не містять самого обчислення, з якого можна було б зрозуміти яким чином отримано результат. З огляду на принцип змагальності суд не повинен самостійно визначати розмір заборгованості, відшуковуючи відповідні дані у виписці. Виписка повинна використовуватись для перевірки даних в розрахунку заборгованості. Тобто, якщо в розрахунку у заборгованості вказано, що було надано X грн кредиту, то і у виписці повинен бути запис про зняття з карти/оплати покупки на суму X грн. Необґрунтованість проведених позивачем розрахунків продемонстрована нижче: Так, в таблиці «розрахунок заборгованості» станом на 31.05.2015, яка охоплює період з 17.08.2007 до 31.05.2015 не зазначено: суму грошових коштів, наданих позичальнику; суму грошових коштів, яка була повернута позичальником. Без зазначення цих відомостей неможливого обчислити різницю, тобто суму, яку заборгувала позичальник. Ця таблиця містить стовпчик з даними - «залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)», який відразу є результатом обчислень: сума грошових коштів, наданих позичальнику - сума грошових коштів, яка була повернута позичальником. В таблиці в стовпчику «сума погашення за наданим кредитом» у всіх рядках містяться нулі, хоча виписка за кредитним договором містить протилежні відомості - про погашення боргу. В підсумку заборгованість за кредитом в таблиці «розрахунок заборгованості» станом на 31.05.2015 зазначено як 3076,64 грн, а заборгованість за процентами як 95,95 грн. В таблиці «розрахунок заборгованості» станом на 30.06.2019, яка охоплює період з 01.06.2015 до 30.06.2019, вже наявний стовпчик з даними «витрати клієнтом кредитних коштів». Якщо порівняти ці дані із випискою по рахунку, то очевидно, що ці витрати є грошовими коштами, наданими позичальнику. Якщо підсумувати зазначені в таблиці «розрахунок заборгованості» станом на 30.06.2019 витрати клієнтом кредитних коштів, то загальна сума дорівнюватиме 15 337,24 грн. Водночас в тій же таблиці «розрахунок заборгованості» станом на 30.06.2019 зазначено, що позивач погасила заборгованість за тілом кредиту - 23 376,39 грн, за простроченим тілом кредиту - 403,86 грн, і вона залишається заборгованою 5 259,00 грн за поточним тілом кредиту та 192,77 грн. за процентами. Визначений позивачем розмір заборгованості став можливим з тієї підстави, що до складу тіла заборгованості позивач включив також суми процентів, комісій тощо. Цей висновок суду підтверджується даними з виписки. Якщо підсумувати зазначені в таблиці «розрахунок заборгованості» станом на 11.11.2021, яка охоплює період з 01.07.2019 до 11.11.2021, витрати клієнтом кредитних коштів, то загальна сума дорівнюватиме 8 545,93 грн. Водночас в тій же таблиці зазначено, що позивач погасила заборгованість за простроченим тілом кредиту - 4 769,04 грн, за простроченим тілом кредиту - 1 237,69 грн і вона залишається заборгованою 9 910,00 грн за тілом кредиту. Якщо узагальнити вищенаведені дані: 3076,64 грн + 15 337,24 грн + 8 545,93 грн - 23 376,39 грн - 4 769,04 грн - 1 237,69 грн, то [PERSON] переплатила 2 423,31 грн. Поза тим позивач безпідставно в таблицях «розрахунок заборгованості» проценти, за виключенням періоду до 20.08.2013 (станом на який жодної заборгованості у відповідача не відображено), зазначив в розмірі більшому ніж 22,8 % річних - 30 %, 34,8 %, 43,2 %, 86,4 %, що є окремою підставою для визнання розрахунків заборгованості необґрунтованими. Таким чином позивач не довів обставини наявності заборгованості за кредитом, внаслідок чого позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed