Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивачка звернулась\~до Болградського\~районного суду\~Одеської області\~із зазначеним\~позовом до\~відповідача про\~розірвання шлюбу (а.с. 1-2). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 07 жовтня 2003 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, позивачка прийшла до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе і наполягає на розірванні шлюбу, у зв`язку з чим звернулась до суду з зазначеною заявою. Згідно ухвали Болградського районного суду Одеської області від 20 квітня 2022 року, вищевказану цивільну справу передано на розгляд Арцизького районного суду Одеської області. Розпорядженням в.о. голови Арцизького районного суду Одеської області О.М. Крутової від 21 липня 2022 року зазначена цивільна справа була направлена до Татарбунарського районного суду Одеської області для розгляду, у зв`язку з неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 28 липня 2022 року цивільну справу передано на розгляд Арцизького районного суду Одеської області. Розпорядженням в.о. голови Арцизького районного суду Одеської області О.М. Крутової від 23 серпня 2022 року зазначена цивільна справа була направлена до Саратського районного суду Одеської області для розгляду справи, оскільки неможливо утворити новий склад суду та позивачка не заперечувала проти направлення справи для розгляду до Саратського районного суду Одеської області. Згідно ухвали Саратського районного суду Одеської області від 02 вересня 2022 року цивільну справу передано на розгляд Арцизького районного суду Одеської області. Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року прийнято до свого провадження цивільну справу у зв`язку з тим, що спори між судами про підсудність не допускаються та відкрито провадження у справі, її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, але від них надійшли до суду заяви, в яких просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити без надання строку для примирення. Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив суд про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі, на розірвання шлюбу з позивачкою згоден без надання строку для примирення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову, і вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з припиненням шлюбу між подружжям, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про одруження вбачається, що 07 жовтня 2003 року Теплицькою сільською радою Арцизького району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] (а.с. 4, 28, 56) та [PERSON] (а.с. 5-7, 39, 59), про що було зроблено відповідний актовий запис за № 06 (а.с. 8). Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують. Суперечок матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них немає, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, родина розпалася остаточно й шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище « [PERSON] ». Позивачка не подала до суду заяви про зміну свого наявного прізвища на дошлюбне, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для зміни прізвища позивачки при ухваленні рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved