Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

14 липня 2021 року Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення за період з 01.10.2014 р. по 31.05.2021 р в сумі 22 703,11 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приміщення за адресою: [ADDRESS] , яке належить відповідачу, підключено до централізованого опалення. За період з 01.10.2014 р. по 31.05.2021 р. відповідачем спожито послуги з централізованого опалення у приміщенні на загальну суму 22 703.11 грн., яка не сплачена. У зв`язку з викладеним, просить суд стягнути зі [PERSON] на користь Концерну Міські теплові мережі заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 22 703.11 грн. та судовий збір. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2021 року позов Концерну «МТМ» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Концерну «МТМ» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2014 р. по 31.05.2021 р. в розмірі 22\~703,11 грн., а також судовий збір у розмірі 2\~270,00 грн. ( а.с.24-25). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2021 року заочне рішення суду від 27 вересня 2021 року скасовано; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін ( а.с.74). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021 року справу передано в провадження судді Скользнєвої Н.Г. (а.с. 80) Ухвалою судді Скользнєвої Н.Г. від 6 грудня 2021 року справу прийнято до провадження; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 81). 09.02.2022 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого вона зазначає, що у квартирі не проживає, договір з позивачем не укладала, а у квартирі постійно холодно, про що вона неодноразово повідомляла Концерн «МТМ». Окрім того просить застосувати строк позовної давності та частково задовольнити позовні вимоги (а.с. 99-101). \~24.03.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що не проживання власника у квартири та відсутність договору не звільняє особу від обов`язку нести витрати з утримання майна. Щодо строків позовної давності, наголошує на тому, що строки позовної давності продовжені через карантин (а.с. 104-105). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги частково із застосуванням строків позовної давності. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення визначено Концерн „МТМ в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ (п. 1.2. Рішення). Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву гарячої води визначено Концерн „МТМ в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ (п. 1.2. Рішення). Зазначені рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року та № 200 від 28.04.2011 року були офіційно надруковані у офіційному засобі масової інформації Запорізької міської ради - газеті „Запорізька січ. Відповідно до п. 18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. Матеріалами справи\~встановлено,\~що згідно\~Інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкту нерухомого\~майна №\~261296274\~від 14.06.2021\~р.,\~квартира за адресою: \~ [ADDRESS] ,\~належить на\~праві приватної\~власності [PERSON] (а.с. 7). Щодо укладення договору про надання послуг слід зазначити таке. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Пунктом 8 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої\~води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», встановлено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.\~Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 по справі 6-59цс13). Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири споживач послуг зобов`язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Окрім того, обов`язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у ст.ст. 67, 68 Житловому кодексі УРСР. Судом встановлено, що Концерн «Міські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-2954цс15). За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/власник житлового будинку, квартири, як споживач. Відсутність між сторонами договору на надання послуг централізованого опалення не є підставою для несплати за надані Концерном «МТМ» послуг, оскільки обов`язок оплати випливає з Закону. Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачами не позбавляє відповідачів обов`язку сплачувати комунальні послуги, які фактично надані. Щодо не проживання відповідачки в квартирі слід зазначити таке. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом [PERSON] \~є одноособовим власником квартири з 2009 року, отже несе обов`язок по її утриманню. Непроживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт\~відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести\~витрати з оплати житлово-комунальних послуг (постанова Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі\~№ 757/29813/17-ц (провадження № 61-2066св19)).\~ Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі\~оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому\~квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких\~послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц). Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для власника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. Щодо надання послуг неналежної якості слід зазначити таке. Відповідно до положень ст.ст., 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на\~припущеннях. Відповідач не надала жодного доказу пред`явлення претензії або заперечень\~до Концерну\~«МТМ» на\~неналежну якість\~надання послуг\~з централізованого\~опалення. Щодо строків позовної давності слід зазначити таке. Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з вимогами ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 14.07.2021 р. Концерн МТМ подало позовну заяву із вимогами про стягнення заборгованості з [PERSON] за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2014 р. по 31.05.2021 р. Згідно розрахунку позивача відповідачами за період з 01.10.2014 р. по 31.05.2021 р. року спожито послуги з централізованого опалення та гарячого водовідведення в приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 22 703.11 грн. Жодної оплати від відповідачів не надходило (а.с. 4-6). Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875- IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.п.18,20 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. З урахуванням дати подачі позову - 14.07.2021 р., трирічний термін строку позовної давності діє у період з липня 2018 р. по липень 2021 р. Як вбачається з розрахунку заборгованості жодної оплати від відповідачки не надходило, тому переривання строку не відбувалося. Однак, відповідно до пункту 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби СОVID-19» від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 року, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пункт 12. Відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно із постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року, який діє по теперішній час, а тому позовна давність на території України подовжується на строк дії карантину. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30.03.2020 №540-IX, тобто з 02.04.2020 року діє положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину. Аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази по справі, надані сторонами та перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну Міські теплові мережі до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованих опалення за період з 01.10.2014\~р.\~по 31.05.2021\~р. підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved