Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

09.02.2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.08.2020 року о 07 годині 30 хвилин на перехресті вул.Гладкова та вул.Казакевича в м.Дніпро, водій [PERSON] керуючи автомобілем Ford Fusion реєстраційний номер [NUMBER] здійснив дорожньо-транспортну пригоду із автомобілем Hyundai IX 35, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.10.2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладання штрафу в сумі 340.00 грн. Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця з визначенням матеріальної шкоди, заподіяної власнику колісного транспортного засобу, № 311/20 А від 23.09.2020 року, наданого судовим експертом Пилипенко О.С., вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai IX 35, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей колісного транспортного засобу складає 172415,59 грн. Вартість експертного дослідження складає 3000,00 грн. 29.12.2020 року ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило страхову виплату в сумі 127500,00 грн., а фактично позивач отримав 126247,00 грн., оскільки кошти було перераховано на банківську картку та при знятті готівки було сплачено комісії в розмірі 1262,47 грн. Таким чином, різниця між фактично отриманого позивачем страхового відшкодування складає 172415,59 126247,00 = 46168,59 грн. Фактично автомобіль позивача перебуває на станції технічного обслуговування, автомобіль було доставлено на евакуаторі, вартість доставки складає 1000,00 грн. та вартість зняття передньої панелі автомобіля та експертного дослідження складає 700,00 грн. Отже, загальний розмір завданої позивачу матеріальної шкоди складає 50868,59 грн., з них: 3000,00 грн. вартість експертного дослідження; 700,00 грн. вартість послуг СТО; 1000,00 грн. вартість послуг евакуатора; 46168,59 грн. різниця між фактичним розміром завданої шкоди та сумою фактично отриманого страхового відшкодування. Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано моральну шкоду, оскільки їй було завдано тілесні ушкодження, внаслідок чого вона деякий час терпіла фізичний біль, а також перенесла сильне нервове потрясіння. Належний автомобіль позивача під час дорожньо-транспортної пригоди був сильно пошкоджений, а тому позивач позбавлений власного засобу пересування, що вплинуло на зміну звичного укладу її життя, а тому позивач просить сягнути 5000,00 грн. завданої моральної шкоди. Окрім того, позивач була змушена звернутися до адвоката за захистом своїх прав, вартість сплачених послуг адвоката складає 6000,00 грн., які позивач також просить стягнути з відповідача та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 07.04.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, однак до суду повернувся поштовий конверт, у зв`язку із неможливістю вручення відповідачу. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що\~23.08.2020 року о 07 годині 30 хвилин на перехресті вул.Гладкова та вул.Казакевича в м.Дніпро, водій [PERSON] керуючи автомобілем Ford Fusion реєстраційний номер [NUMBER] здійснив дорожньо-транспортну пригоду із автомобілем Hyundai IX 35, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.10.2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладання штрафу в сумі 340.00 грн. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудні 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця з визначенням матеріальної шкоди, заподіяної власнику колісного транспортного засобу, № 311/20 А від 23.09.2020 року, наданого судовим експертом Пилипенко О.С., вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai IX 35, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей колісного транспортного засобу складає 172415.59 грн. Вартість експертного дослідження складає 3000,00 грн., що підтверджується квитанції до прибуткового касового ордеру № 311 від 23.09.2020 року. автомобіль позивача було доставлено до станції технічного обслуговування на евакуаторі, вартість доставки автомобіля складає 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 078 від 28.12.2020 року та вартість зняття передньої панелі автомобіля на станції технічного обслуговування для експертного дослідження складає 700,00 грн., що підтверджується нарядом замовлення № 3721 від 07.09.2020 року та товарним чеком № 3721 від 07.09.2020 року. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7236471 від 09.06.2020 року. Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 990 ЦК України\~передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. 29.12.2020 року ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило страхову виплату позивачу [PERSON] в сумі 127500,00 грн. Відповідно до наданої позивачем копії медичної картки № 5246/601 КНП «МКЛ № 16» ДМР, [PERSON] з 24.08.2020 року по 28.08.2020 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом : ЗЧМ; струс головного мозку; забій грудної клітини. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст.1187 ЦК України\~передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд ураховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно п.1 ч.1ст. 1188 ЦК України- шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено автомобіль позивача, сталась з вини відповідача та перебуває у взаємозв`язку з порушенням ним Правил дорожнього руху України, відповідач має відшкодувати позивачу завдані матеріальні збитки, у сумі, що визначена експертом-автотоварознавцем, як вартість відновлювального ремонту в сумі 172415,59 грн., вартість експертного дослідження в сумі 3000,00 грн.; вартість послуг СТО в сумі 700,00 грн.; вартість послуг евакуатора в сумі 1000,00 грн., за вирахуванням\~вже отриманої\~позивачем суми\~страхового відшкодування\~в сумі\~127500,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 49615,59 грн. Суд не приймає до уваги посилання позивача стягнення комісії при знятті готівки у розмірі 1262,47 грн., оскільки ПрАТ «СГ «ТАС» здійснено страхову виплату позивачу в розмірі 127500.00 грн., шляхом перерахування коштів на вказаний картковий рахунок позивача відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» й позивач міг відкрити рахунок в іншому банку, щоб не сплачувати комісії при зняття готівки перерахованої за страховим випадком у повному розмірі, за таких підстав вимоги позивача в цій частині та зазначеній сумі задоволенню не підлягають. Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктами 1, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року визначено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Факт заподіяння позивачу моральної шкоди, яка обумовлена як зміною звичного укладу життя, пов`язаного з втратою можливості користуватись транспортним засобом, так і переживанням, ушкодженим здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується випискою з амбулаторної карти № 5246/601 КНП «МКЛ № 16» ДМР, є доведеною. Через те, суд приходить до висновку, що позивач зазнав негативних наслідків, спричинених діями відповідача при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, вимоги про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими, достатніми й справедливими та підлягають задоволенню в розмірі 5000,00 грн. Згідно з вимогами ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Звертаючись до суду з позовом позивач визначив попередній розмір витрат на правову допомогу рівним 6000,00 грн. До позовної заяви долучено докази понесення позивачем витрат на правову допомогу в сумі 6000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги № 6/20 від 25.08.2020 року. Виконання договору № 6/20 від 25.08.2020 року з боку адвоката Войтенко Н.І. підтверджується додатковою угодою № 1 від 15.10.2020 року до договору про надання правової допомоги № 6/20 від 25.08.2020 року, додатковою угодою № 2 від 27.10.2020 року до договору про надання правової допомоги № 6/20 від 25.08.2020 року, актом здачі-приймання наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 6/20 від 25.08.2020 року та додатковою угодою № 1 від 15.10.2020 року на суму 1000,00 грн.; актом здачі-приймання наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 6/20 від 25.08.2020 року та додатковою угодою № 2 від 25.10.2020 року на суму 5000,00 грн.; дублікатом квитанції про оплату послуг за договором про надання правової допомоги від 25.08.2020 року № 6/20 на суму 6000,00 грн. Складені адвокатом Войтенко Н.І. документи наявні в матеріалах справи. Отже, позивачем доведено і факт понесення витрат на правову допомогу, і факт її надання на визначену ним суму коштів. Відповідач, щодо розміру витрат на правову допомогу рівну 6000,00 грн., своїх заперечень до суду не надав. Оскільки обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1\~статті 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач, не подавши до суду відзиву, будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, та спростували би доводи позивача, суду не надав. В свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України, доказами. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції "роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 49615,59 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між учасниками справи, суд\~вважає за необхідне стягнути з відповідача\~\~на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у сумі 908,00 грн. та судові витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн., а всього судові витрати в розмірі 6908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial