Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

09.08.2022 року позивачка [PERSON] звернулась до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач зазначає, що 29 березня 2019 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстровано в Миргородському міськрайонному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, актовий запис № 63. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти фактично проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач свого батьківства відносно дітей не заперечує, але в добровільному порядку не виконує свого обов`язку по матеріальному забезпеченню власних дітей. З урахуванням матеріального становища дітей, яке характеризується тим, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку і отримує державну допомогу по народженню та малозабезпеченості, загальний розмір яких складає близько 4 300 грн. на місяць; матеріального становища боржника, яке характеризується тим, що, на скільки відомо позивачу працює неофіційно на будівельних об`єктах м. Києва, і має дохід близько 30 000 грн. на місяць; на скільки відомо позивачу у боржника інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних утриманців не має, то позивач вважає, що розмір аліментів повинен бути визначений судом у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) батька на місяць. Позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітків (доходів), щомісяця, з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 11.08.2022 року відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено на 15.09.2022 року. В судове засідання 15.09.2022 року позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву до суду не надав ( а. с. 22). У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 15.09.2022 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.\~247\~ЦПК України та Рішення Конституційного\~Суду України\~№16-рп/2011\~від 08.12.2011\~року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, відповідно до положень ст. 280-284 ЦПК України, на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, 29 березня 2019 року сторони зареєстрували шлюб у Миргородському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, актовий запис № 63 (а. с. 8). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться повністю на її утриманні ( а. с. 5, 11). За приписами\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~27\~Конвенції про\~права дитини,\~ратифікованої постановою\~Верховної Ради\~України від\~27\~лютого 1991\~року №78-ХІІ,\~держави-учасниці\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батько (-ки)\~або інші\~особи,\~які виховують\~дитину,\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення в\~межах своїх\~здібностей і\~фінансових можливостей\~умов життя,\~необхідних длярозвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч. 1\~ст.\~184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] є чоловіком працездатного віку, копію позову з вимогами отримав вчасно, відзив на позовну заяву не надав, відповідач на своєму утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має (про їх наявність суду не повідомляв), стосовно заявлених позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини заперечень до суду не надав. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Положеннями ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, ч. 1 ст.\~192\~СК України гарантує право звернутись до суду із позовом про зміну розміру аліментів у разі істотної зміни матеріального становища, яке унеможливлює виконання ним відповідного рішення про стягнення аліментів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому, вивчивши всі матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач згідно Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved