Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

[PERSON] , за участю заінтересованих осіб: [PERSON] , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Л.Я.звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання. Заява вмотивована тим, що [PERSON] була дружиною [PERSON] та станом на момент смерті проживала без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . 29.03.2022 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] повідомив приватного нотаріуса, що [PERSON] на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , проте нотаріус зазначила, що згідно із документами померла була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З метою забезпечення та захисту свої прав на спадкове майно [PERSON] вважає за необхідне юридично встановити факт проживання [PERSON] . Просить заяву задовольнити. Ухвалою суду від 29.06.2022 року у справі відкрито провадження у справі. Заявник та представник заявника [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, скерували на адресу суду клопотання про розгляд заяви за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Скерувала на адресу суду клопотання про розгляд заяви за її відсутності, просить вимоги заяви задовольнити повністю. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Коцюруба Л.Я. у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Скерувала на адресу суду клопотання про розгляд заяви за її відсутності. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК Україи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до довідки Галицької районної адміністрації №13128 від 08.02.2021 року про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] , [INFO] , унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 19750213-02112, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 18.10.2005 року. /а.с.7/. [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 04.09.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції 04.09.2004 року, актовий запис №2106. /а.с.8/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №67, [PERSON] померла [INFO] ./а.с.9/. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №68747197 від 29.03.2022 року, вбачається, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюрубою Л.Я. зареєстровано спадкову справу за №69222109, після смерті [PERSON] /а.с.10/. 29.03.2022 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Л.Я. із заявою №29 про прийняття спадщини, після смерті її доньки [PERSON] /а.с.11/. Згідно з актом фактичного проживання, складеного комісією ЛКП «Старий Львів» від 04.04.2022 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS] проживає і зареєстрований [PERSON] , разом з ним проживала, але не була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] ./а.с.12/. Відповідно до акту, складеного комісією ЛКП «Центральне» №442 від 07.11.2018 року, на [ADDRESS] , проживає але не зареєстрована [PERSON] , [INFO] ./а.с.13/. З акту фактичного не проживання, складеного комісією ОСББ «Юність» вих. № 20 від 17.01.2022 року, вбачається, що під час обстеження та зі слів власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , та сусідів, в квартирі зареєстрована, але фактично не проживає [PERSON] , [INFO] ./а.с.14/. З акту фактичного не проживання, складеного комісією ОСББ «Юність» вих. № 34 від 29.05.2018 року, вбачається, що під час обстеження та зі слів власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , та сусідів, в квартирі зареєстрована, але фактично не проживає [PERSON] , [INFO] ./а.с.14/. З акту фактичного не проживання, складеного комісією ОСББ «Юність» вих. №100 від 03.08.2017 року, вбачається, що під час обстеження та зі слів власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , та сусідів, в квартирі зареєстрована, але фактично не проживає [PERSON] , [INFO] ./а.с.15/. З акту фактичного не проживання, складеного комісією ОСББ «Юність» №11 від 02.02.2018 року, вбачається, що під час обстеження та зі слів власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , та сусідів, в квартирі зареєстрована, але фактично не проживає [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . /а.с.17/. З акту фактичного не проживання, складеного комісією ОСББ «Юність» від 21.03.2017 року, вбачається, що під час обстеження та зі слів власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , та сусідів [PERSON] та [PERSON] , в квартирі зареєстрована, але фактично не проживає [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . /а.с.18/. З акту фактичного не проживання, складеного комісією ОСББ «Юність» від 05.09.2016 року, вбачається, що під час обстеження та зі слів власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , та сусідів [PERSON] та [PERSON] , в квартирі зареєстрована, але фактично не проживає [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . /а.с.19/. З акту фактичного не проживання, складеного комісією ОСББ «Юність» від 29.02.2016 року, вбачається, що з виходом на перевірку на предмет фактичного проживання мешканців у квартирі [ADDRESS] [PERSON] , 1939 року народження та [PERSON] , 1969 року народження, в даній квартирі фактично та зі слів сусідів [PERSON] та [PERSON] проживає одна особа [PERSON] , 1941 року народження. /а.с.20/. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 6 ст. 29 ЦК України, фізична особа може мати кілька місць проживання. ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто законно знаходиться на території України, право вільно пересуватися, обирати місце перебування і проживання. Як вбачається з приписів ст. 33 Конституції України, така розрізняє місце перебування громадянина і місце його проживання. Місце перебування фізичної особи - це те місце, де вона знаходиться тимчасово (готель, санаторій, притулок тощо). Місце проживання фізичної особи - це місце, де громадянин постійно чи переважно проживає (як власник будинку чи квартири; як наймач чи піднаймач житла; як член сім`ї власника, наймача тощо або на іншій підставі, встановленій законодавством, у будинку-інтернаті для інвалідів, громадян похилого віку тощо). Фізична особа може проживати постійно у якомусь одному місці. Але вона може мати кілька місць проживання (ч. 6 ст. 29 ЦК). У такому випадку правове значення має встановлення тієї обставини, у якому з цих місць проживання вона вчинила юридично значиму дію (склала заповіт, уклала договір тощо), щодо наслідків якої виник спір. Можливість обрання місця проживання залежить від віку та стану психічного здоров`я фізичної особи. Самостійно реалізувати це право може фізична особа, яка досягла 14 років, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 2 ст. 29 ЦК). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5від 31.03.1995р.«Про судову практику у справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Враховуючи наведене, оскільки, в судовому засіданні достовірно встановлено факт проживання заявника [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання останньої, суду надані належні та допустимі докази на підтвердження даного факту, встановлення зазначеного юридичного факту має значення для реалізації права заявника на спадкування за законом, а тому, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, з наведених вище мотивів та підстав. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України. Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши отримані в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що померла [PERSON] проживала без реєстрації місця проживання з позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , по день її смерті - [INFO] . Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання, підлягає задоволенню. Виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені заявником судові витрати зі сплати судового збору залишити за ним.

Outcome: approved