Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом . В позовній заяві зазначає, що 07.07.2007 вона уклала шлюб з відповідачем. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . 28.10.2010 рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя шлюб було розірвано. Неповнолітній син проживає з позивачкою. Вона займається його вихованням та утриманням. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач з серпня 2010 року навіть не телефонує і не цікавиться здоров`ям дитини, не знає, де той навчається. Відповідач не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом його здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням тощо. Не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, не надає дитині доступу до культурних та інших матеріальних цінностей, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі тощо. Зазначені обставини, як кожен окремо, так і сукупності, можна розцінювати як ухилення батьком від виховання дитини, свідоме нехтування своїми обов`язками. На підставі вищенаведеного позивач просить позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно сина [PERSON] . Ухвалою від 12.11.2021 після усунення недоліків позовної заяви було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою від 15.02.2022 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду. Судове засідання 23.03.2022 було відкладено через неявку сторін. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В ході судового розгляду справи позивач позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Самойленко І.І. заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи просила врахувати висновок районної адміністрації про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, про що зазначила у письмовій заяві. Судом були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - за клопотанням позивача, свідок [PERSON] - за клопотанням представника відповідача. Судом також було заслухано думку дитини. [PERSON] пояснив, що батька ніколи не бачив, усі батьківські обов`язки виконує його матір. 08.09.2022 до суду надійшов висновок Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . В судове засідання, призначене на 09.09.2022 о 12-00 год., представник відповідача не з`явився. Під час складення повного тексту рішення встановлено, що на електронну скриньку суду об 11-55 год., тобто за 5 хвилин до судового засідання, надійшло клопотання, за змістом якого автор клопотання просить відкласти розгляд справи через зайнятість в іншому процесі та необхідністю ознайомлення із висновком третьої особи по справі. Вказане клопотання не було передано головуючому судді перед судовим засіданням через те, що не було завчасно надіслано заявником. Крім того, це клопотання не було подано адвокатом через підсистему «Електронний суд», не засвідчено кваліфікованим електронним підписом, як того вимагають п. 25 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що затверджено Рішення Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, та п. 111 розділу «Перехідні положення» тих самих Положень про ЄСІТС. Тому клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 ЦПК України, яка визначає, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником, а отже на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України клопотання є таким, що не підлягає розгляду. Заслухавши позицію сторін, допитавши свідки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин: Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до частин другої та четвертої ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). [PERSON] не визнавав своє батьківство, проводив ДНК-дослідження з цього приводу. Останній раз він бачив свого сина, коли тому виповнився 1 рік, що підтверджується показаннями усіх свідків. Судом встановлено, що батько не виконує покладені на нього законом батьківські обов`язки по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини, ніколи не спілкувався із дитиною, не виявляє інтереси до внутрішнього світу дитини. Зокрема, відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина з травня 2010 року, станом на день розрахунку (21.07.2021) загальна сума заборгованості становить 203 677 гривень. Згідно з довідкою Запорізької гімназії № 85 ЗМР від 30.08.2021 мати [PERSON] спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини, батько - [PERSON] контакту зі школою не підтримує, з вчителями не спілкується. Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» [PERSON] відвідує амбулаторію виключно у супроводі матері. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування надала висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . Враховуючи, що викладені в позовній заяві доводи позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, беручи до уваги тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та інтересами дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, оскільки таке рішення відповідатиме інтересу малолітнього [PERSON] . Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved