Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] , починаючи з 2014 року і до часу відкриття спадщини [INFO] . В обґрунтування заяви посилалася на те, що з 2014 року спільно проживала з [PERSON] однією сім`єю, піклувалась про нього. Вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] помер і заявниця здійснила його поховання. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної дядинки, однак чинний заповіт на випадок його смерті відсутній. Вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, просила суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки нотаріусом відмовлено у оформленні спадщини в зв`язку із відсутністю документу, що підтверджує факт родинних зв`язків. Ухвалою судді від 27.07.2022 року відкрито провадження у справі, витребувано у нотаріуса спадкову справу після смерті [PERSON] , за клопотання заявниці здійснено виклик свідків. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, пояснила, що [PERSON] проживав по сусідству та протягом тривалого часу її родина перебувала у добрих та дружніх стосунках із ним. В 2014 році, коли померла жінка [PERSON] , вони стали проживати спільно однією сім`єю. При цьому уточнила, що [PERSON] проживав в будинку [ADDRESS] , а вона з родиною в будинку [ADDRESS] . За згодою [PERSON] вона здійснювала постійний догляд за ним, що проявлявся у купівлі продуктів харчування, ліків, готуванні їжі, і що створило виникнення між ними спільного бюджету, а також допомогла йому в хатніх справах, в оброблянні городу та інше. Разом вони святкували сімейні та релігійні свята. Вказані обставини створили між ними родинні стосунки як між батьком та донькою. Після смерті [INFO] [PERSON] , вона здійснила його поховання та поминальний обід, доглядає за його могилою. За відсутності чинного заповіту, просила встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем не менш як п`ять років на час відкриття спадщини, що дасть їй можливість набути прав спадкоємця четвертої черги спадкування за законом. Представник заявниці адвокат Спіжавка Т.Г. до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Кадубовецької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Кадубовецької сільської ради, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши заявницю, дослідивши докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч.1 ст.315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Судом встановлено, що [PERSON] проживає та перебуває на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання по [ADDRESS] (а.с.8). [PERSON] проживав та перебував на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання по [ADDRESS] один (а.с.8). [PERSON] перебувала на обліку у відділі №2 (м. Заставна) УСЗН Чернівецької РДА і одержувала компенсаційну виплату по догляду за особою 80-річного віку, особова справа №802217 з 04.07.2017 року по 30.08.2021 року (а.с.10). 16.04.2021 року [PERSON] видав довіреність на ім`я [PERSON] бути його представником та вести справи від його імені в судових та інших державних органах України строком на один рік (а.с.11). [INFO] [PERSON] помер, про що виконавчим комітетом Кадубовецької сільської ради Чернівецької області вчинено актовий запис №94 від 02.09.2021 року (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] (а.с.19). 04.02.2022 року [PERSON] звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.29 зв.). За її заявою, державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №392/2021 (а.с.34). Чинні заповіти на випадок смерті [PERSON] відсутні (а.с.32-33). В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сусідом [PERSON] та [PERSON] , який помер влітку минулого року. Йому достеменно відомо, що [PERSON] піклувалася про [PERSON] з 2014 року, тобто з того часу як померла його жінка і він повернувся проживати до власної будівлі по [ADDRESS] . [PERSON] же проживала зі своєю родиною в сусідньому будинку [ADDRESS] , але з того часу і до смерті [PERSON] доглядала за ним, купувала для нього продукти харчування, готувала для нього їжу, придбала необхідні ліки та засоби гігієни, прибирала в кімнаті, поралася на городі. Після смерті [PERSON] вона здійснила його поховання та доглядає за могилою. Свідок [PERSON] , який є братом заявниці та проживає разом з нею, показав, що [PERSON] був їх сусідом та проживав в сусідньому будинку. З того часу як в 2014 році померла його дружина і [PERSON] , будучи особою похилого віку, заливши сам, сестра стала доглядати за ним, допомагати в хатніх справах, на городі. Між родинами ними склалися добрі стосунки і [PERSON] став членом їх сім`ї. Вони разом святкували свята, сестра купувала для нього їжу, ліки, піклувалася про нього як про батька, а коли він помер здійснила поховання. Згідно зі ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. З наданих заявницею доказів не вбачається, що спадкодавець [PERSON] що найменш п`ять років до його смерті [INFO] проживав однією сім`єю з заявницею [PERSON] .. Навпаки, надані заявницею докази, зокрема, довідка про склад родини №192 від 02.02.2022 року (а.с.8) спростовує даний факт і вказує на те, що [PERSON] на дату його смерті членів родини не мав. До того ж, факт окремого проживання родин [PERSON] та [PERSON] підтвердили під час розгляду справи заявниця, яка вказала, що проживала та проживає за місцем реєстрації разом з чоловіком, братом та донькою, та свідки [PERSON] , [PERSON] , які показали, що [PERSON] проживав в своєму будинку, а [PERSON] разом з родиною - в своєму. Визначення [PERSON] своєю довіреною особою [PERSON] за довіреністю від 16.04.2021 року на переконання суду не свідчить про наявність між ними взаємних прав та обов`язків властивих сімейним відносинам. Крім того, наявна в матеріалах справи довідка УСЗН Чернівецької РДА №110 від 01.02.2022 року (а.с.10) свідчить про те, що з 2017 року по день смерті [PERSON] заявниця зобов`язана була здійснювати догляд за [PERSON] , як за особою, яка досягла 80-річного віку, оскільки одержувала від держави компенсаційну виплату за це. Доказів наявності у заявниці з померлим спільного бюджету та спільних витрат заявницею також надано не було. Власне ставлення заявниці до нині померлого [PERSON] як до батька, придбання для нього продуктів харчування, ліків, допомога в домашньому господарству (прибирання в будинку, на городі), а згодом й поховання, не є підтвердженням факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, їх пов`язаності спільним побутом наявністю взаємних прав та взаємних обов`язків, що в розрізі зі ст.1264 ЦК України, дає право на спадщину. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши надані стороною докази, та враховуючи що заявницею не доведено факту спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] щонайменше п`ять років, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до моменту відкриття спадщини за необґрунтованістю. На підставі ст.3 СК України,

Outcome: dismissed