Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] за його місцем проживання. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з листопада 2002 по травень 2019 він проживав з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася спільна дитина-дочка [PERSON] , яка на даний час зареєстрована та проживає разом з ним і перебуває на його повному утриманні. Стосунки між відповідачем та неповнолітньою дитиною напружені, дочка ставиться до матері неприхильно Відповідач проживає в с.\~Козацьке Звенигородського району та наполягає на спільному проживанні з дочкою в селі, де немає належних умов для навчання та розвитку. Орган опіки та піклування визначив місце проживання неповнолітньої дитини разом з ним, однак відповідач з даним висновком не погоджується, у зв`язку з чим він і змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їхньому задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи, в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підтверджуються належними доказами. Відповідно до ст. 4 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.01.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області (а.с.5), сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З травня 2019 сторони припинили спільне проживання та відповідач переїхала до с. Козацьке Звенигородського району Черкаської області. Дитина з того часу залишилася проживати з позивачем та знаходиться на його утриманні. Згідно договору дарування квартири від 30.10.2021 (а.с.13) позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Неповнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає в зазначеній квартирі, що підтверджується будинковою книгою (а.с.10-12), довідками виконавчого комітету Звенигородської міської ради (а.с.19, 20), актами депутата (а.с.21, 22, 23). Із довідки, виданої Звенигородською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 3, вбачається, що [PERSON] є ученицею 9-Б класу. Судом враховано, що батько дитини має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дитину. В помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини від 30.06.2022 за № П-331/014-13 орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку. На підставі викладеного та

Outcome: approved