Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

ОСББ «ПАЛАНОЧНА 11» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з солідарно з відповідачів заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 8140 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3600 грн. та судовий збір 2481 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що ОСББ «ПАЛАНОЧНА 11» є представником співвласників житлового будинку по [ADDRESS] та діє у відповідності до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і статуту ОСББ. ОСББ забезпечує житлово-комунальні послуги, в тому числі, квартирі [ADDRESS] , в якій мешкають відповідачі по справі. Оскільки ОСББ «ПАЛАНОЧНА 11» є балансоутримувачем будинку по [ADDRESS] , забезпечує управління та утримання, то відповідач, який є власником квартири, що розташована у вищевказаному житловому будинку, повинен виконувати покладені на нього зобов`язання, в тому числі, сплачувати загальнообов`язкові внески. Однак, починаючи з січня 2019 року, відповідачі свої зобов`язання не виконують належним чином, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 8140,32 грн. При підготовці позову до суду позивач вимушений звернутися за правовою допомогою, яка ним оплачена в розмірі 3600 грн, крім того ним оплачений судовий збір в розмірі 2481 грн. Тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідачами кожним в окремості відзиву на позов не подано. Ухвалою від 27 червня 2022 року справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та, посилаючись на ті ж підстави, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до\~статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Вивчивши підстави позову, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Судом установлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] є власниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04 березня 1994 року, виданого згідно з розпорядженням № 01866 від 16 лютого 1994 року, наданого суду в засвідченій представником позивача копії (а.с. 15). Згідно відповіді виконавчого комітету Новомосковської міської ради за вих. 841 від 15 квітня 2022 року, вх.. 7115 від 18.04.2022 року за даними, наявної картотеки гр. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 50). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 298688651 від 09 лютого 2022 року відомості щодо права власності щодо об`єкту нерухомого майна квартира [ADDRESS] відсутні (а.с. 6). Таким чином, аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що співвласниками квартир [ADDRESS] є відповідачі. Інших відомостей суду не надано. 27 жовтня 2018 року було затверджено статут ОСББ «Паланочна 11». У відповідності до п.1.1 вищевказаного статуту, ОСББ «Паланочна 11» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , відповідного до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (а.с. 7-12). Згідно з п. 3 розділу ІІІ Статуту ОСББ «ПАЛАНОЧНА 11» до виключної компетенції загальних зборів, серед іншого, належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів об`єднання. Згідно з п. 2 Розділу IV Статуту ОСББ «ПАЛАНОЧНА 11», сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Відповідно до Витягу з Протоколу № 2 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАЛАНОЧНА 11» від 24 листопада 2018 року, прийнято рішення про затвердження розмірів внесків співвласниками коштів на утримання будинку та прибудинкової території в кількості 4.0 грн. за 1 метр квадратний загальної площі квартири співвласника ОСББ за місяць (а.с. 18). Згідно з розрахунком заборгованості, виданим ОСББ «ПАЛАНОЧНА 11», заборгованість відповідачів за оплату послуг управління багатоквартирним будинком (послуга на утримання будинку та прибудинкової території) за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2021 року складає 8140,32 грн.(а.с. 19-20). У зв`язку з невиконанням відповідачами протягом тривалого часу своїх зобов`язань по сплаті внесків. позивач вимушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Пунктом 3 частини 1 статті 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Статтею 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані, серед іншого: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 3) використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; 4) додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; 5) виконувати рішення зборів співвласників; 6) забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; 7) відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; 8) додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; 9) забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ураховуючи викладене, судом установлено, що обставини, на які, як на підставу своїх вимог посилається позивач, знайшли підтвердження в ході розгляду справи, не були спростовані відповідачами, а тому позовні вимоги ОСББ «ПАЛАНОЧНА 11» про стягнення з відповідачів заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідно до положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту, відповідачі є співвласниками будинку, що надає їм право на участь в управлінні та розпорядженні спільним майном будинку та прибудинкової території разом з іншими співвласниками, в тому числі шляхом прийняття рішень на Загальних зборах співвласників об`єднання. Крім цього, чинним законодавством та Статутом об`єднання на кожного власника спільного майна будинку покладено обов`язок щодо сплати внесків на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, що забезпечує здійснення об`єднанням своїх обов`язків та повноважень щодо утримання будинку і прибудинкової території. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Разом з тим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. Матеріали справи містять договір про надання правової допомоги від 24 січня 2022 року, укладений позивачем ОСББ «ПАЛАНОЧНА 11», в особі голови правління Вишневецької Л.В., що діє на підставі Статуту, з адвокатом Кузнєцовим О.М. (а.с. 21-23), платіжне доручення за № 362 від 09 лютого 2022 року по оплату позивачем гонорару адвокату у розмірі 3600 грн (а.с. 26), акт про надання правової допомоги від 11 лютого 2022 року (а.с. 24-25). З огляду на викладене, суд робить висновок про те, що сума витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 3600 грн, є співмірною з даним спором, підтверджується матеріалами справи та фактичними доказами виконання вказаних послуг, а тому вказані судові витрати суд покладає на відповідачів. А тому з відповідачів підлягають стягненні витрати на правничу допомогу на користь позивача по 1200 грн. з кожного. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2481 грн, які позивач поніс при зверненні до суду з позовом, тобто по 827 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved