Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про грошову компенсацію вартості 1/4 частини квартири, мотивуючи позов по тим підставам, що [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина. Згідно з повідомленням П`ятої Київської державної нотаріальної контори спадкоємцями за Законом визначено Позивача та Відповідача дружину покійного батька. В подальшому,\~державним нотаріусом\~П`ятої Київської\~державної нотаріальної\~контори Василевською\~О.\~А.\~21\~лютого 2020\~року на\~підставі ст.\~1261\~Цивільного Кодексу\~України видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину та\~Законом,\~згідно якого\~частка Позивача\~у спадщині\~-\~квартири [ADDRESS] ,\~складає 1/4 частину вказаної квартири. Таким чином, частка Позивача у спірній квартирі [ADDRESS] , складає 1/4 частину та є не значною, відповідно 3/4 частки квартири належить Відповідачу по справі [PERSON] . Відповідно до Звіту «Про незалежну оцінку вартості» 2-кімнатної квартири, загальною площею 57,1 м.кв, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57.1 м.кв, складеного Приватним підприємством «Приват-Інвеста» 14 квітня 2021 року, ринкова вартість об`єкту оцінки - квартири [ADDRESS] , складає: 1013816,25 грн. Ринкова вартість 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57,1 м.кв, (яка належить Позивачу) станом на 14 квітня 2021 року, складає: 337938, 75 грн. Позивач зазначає про те, що 1/4 частина квартири [ADDRESS] , яка належить Позивачу, є не значною і в силу інженерно-технічних особливостей, планування квартири і наявних електричних та сантехнічних мереж, навіть теоретично не може бути виділена в натурі. Спільне володіння та користування майном є не можливим так як Позивач з сім`єю фактично проживає в м. Києві, відповідно Відповідачка по справі фактично проживає і зареєстрована в спірній квартирі в м. Ірпінь. Отже, спільне користування і володіння квартирою буде істотно обмежувати свободу і автономію як особисто Позивача по справі та і Відповідачку по справі. Вказує про те, що будь-якої компенсації за 1/4 частину спірної квартири, яка фактично знаходиться в користування і володінні Відповідачки по справі, Позивач не отримує, більш того, таких пропозицій від Відповідача ніколи не надходило. Компенсація вартості 1/4 частини спірної квартири і як наслідок припинення права власності Позивача на 1/4 частину в спірній квартирі не завдасть істотної шкоди інтересам Відповідача [PERSON] з огляду на те, що внаслідок грошової чи будь-якої іншої компенсації 1/4 частки в спірній квартирі Відповідач набуде статус одноосібного власника квартири [ADDRESS] . Крім того, доводить до відома суду той факт, що у співвласності Позивача по справі [PERSON] та Відповідачки по справі [PERSON] перебуває квартира [ADDRESS] загальною площею 31,3 м.кв. Право спільної часткової власності у розмірі 1/2 частини вказаної квартири зареєстровано за Позивачем [PERSON] та Відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право па спадщину по смерті батька Позивача і відповідно чоловіка Відповідачки [PERSON] . [PERSON] . Ринкова вартість 1/2 частини вказаної квартири, яка належить Відповідачу по справі [PERSON] приблизно дорівнює вартості 1/4 частини квартири [ADDRESS] , яка належить Позивачу по справі. Враховуючи вищевикладене та з огляду на фактичні обставини справи, позивач вважає, що наявні всі законні підстави щодо припинення за Позивачем [PERSON] права власності на 1/4 частину спірної квартири шляхом компенсації її вартості. Позивач просить суд припинити право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] , шляхом стягнення компенсації її вартості у сумі 337938,75 грн. з [PERSON] . Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились. До суду від представника позивача надходило клопотання, згідно якого просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні просили в задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку відповідача та представника відповідача, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Згідно з повідомленням П`ятої Київської державної нотаріальної контори спадкоємцями за Законом після смерті [PERSON] визначено його сина - [PERSON] та дружину - [PERSON] . 21\~лютого 2020\~року державним\~нотаріусом П`ятої\~Київської державної\~нотаріальної контори\~Василевською О.\~А.\~на підставі\~ст.\~1261\~Цивільного Кодексу\~України видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину та\~Законом,\~згідно якого\~частка [PERSON] \~у спадщині,\~а саме:\~квартири [ADDRESS] ,\~складає 1/4 частину вказаної квартири. 3/4 частки квартири [ADDRESS] згідно вказаного Свідоцтва належить [PERSON] . Відповідно до Звіту «Про незалежну оцінку вартості» 2-кімнатної квартири, загальною площею 57,1 м.кв, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57.1 м.кв, складеного Приватним підприємством «Приват-Інвеста» 14 квітня 2021 року, ринкова вартість об`єкту оцінки - квартири [ADDRESS] , складає: 1013816,25 грн. Таким чином, ринкова вартість 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57,1 м.кв, (яка належить Позивачу) станом на 14 квітня 2021 року, складає: 337938, 75 грн. В поданому відзиві відповідачем, зокрема, в обґрунтування заперечень щодо задоволення позову зазначалось про те, що згідно п. 4 Договору спірного майна Експертна грошова оцінка квартири за адресою: [ADDRESS] , станом на 07.11.2012 становить 142750,00 грн. Таким чином, відповідач не погоджується з оцінкою вартості майна. Разом з тим, відповідачем під час розгляду справи не заявлялись клопотання щодо проведення експертизи ринкової вартості спірного майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Частина 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог абозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. Відповідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішеннясправи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, щопідтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, щоґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1\~ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц (провадження № 61-37616 св 18); від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18); від 30 вересня 2020 року у справі № 552/1514/19 (провадження № 61-21084 св 19). Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Частиною 3 статті 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Верховний суд України у постанові від 16 січня 2012 року № 6-81цс11 визначив, що частиною першою статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'`ї. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. В судовому засіданні відповідачем та представником відповідача наголошувалось на неможливості фактично виконати відповідачем рішення суду про стягнення компенсації вартості 1/4 частини квартири, проте, як встановлено судом, у відповідача у власності є інше нерухоме майно, крім того, вказане майно відповідач здає в оренду та відповідно отримує дохід. Крім того, як встановлено судом, частка позивача у спільній власності є не значною і в силу інженерно-технічних особливостей, планування квартири і наявних електричних та сантехнічних мереж, не може бути виділена в натурі. Спільне володіння та користування майном є не можливим, так як Позивач з сім`єю фактично проживає в м. Києві, а Відповідачка по справі фактично проживає і зареєстрована в спірній квартирі в м. Ірпінь. Отже, спільне користування і володіння квартирою буде істотно обмежувати свободу і автономію як особисто Позивача по справі та і Відповідачку по справі. Так, згідно поданих позивачем доказів, ринкова вартість 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57,1 м.кв, (яка належить Позивачу) станом на 14 квітня 2021 року, складає: 337938, 75 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки компенсації у розмірі 337938,75 грн. не порушить засади справедливості, добросовісності та розумності та не стане для відповідачки надмірним тягарем, не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved