Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

13 липня 2022 року до Тростянецького районного суду Вінницької області від представника позивача Господарець А. А. надійшла позовна заява в інтересах Головного управління Національної поліції у Вінницькій області до [PERSON] з вимогою про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок скоєної [PERSON] 13.02.2021 дорожньо-транспортної пригоди службовий автомобіль ГУНП у Вінницькій області реєстраційний номер [NUMBER] зазнав певних механічних ушкоджень, і відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-21/2847-АВ, зробленого за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Logan», 2018 року виготовлення, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 199119,75 грн. Моторно (транспортним) страховим бюро України, відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проведено виплату щодо відшкодування шкоди в розмірі 130000,00 грн. на рахунок ГУНП у Вінницькій області, заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 13.02.2021. Внаслідок наведеного вище, для проведення відновлюваних (ремонтних) робіт службового автомобіля «Renault Logan», необхідно відшкодувати 69119,75 грн. (різниця між вартістю майнового збитку та сумою страхового відшкодування). В поданій до суду позовній заяві ГУНП у Вінницькій області просить стягнути з [PERSON] суму 69119,75 грн. в якості відшкодування шкоди внаслідок ДТП та 2481 грн судових витрат зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 17.08.2022 відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник ГУНП у Вінницькій області в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані документи дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.09.2021 (справа №147/772/21) кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021020120000043 від 13.02.2021 щодо [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито, у зв`язку з примиренням сторін (а.с. 9-13). Як вбачається з тексту вказаної ухвали, 13.02.2021 близько 13 год. 50 хв. на автодорозі сполучення смт Тростянець - с. Тростянчик Гайсинського району Вінницької області, за межами населених пунктів, неподалік від с. Тростянчик, в умовах недостатньої видимості дороги, що викликана сніговими заметами та хуртовинами водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Sens», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись в напрямку на смт Тростянець, проїжджаючи ділянку заокруглення дороги праворуч, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху україни, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, не обрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки та порушуючи вимоги п. 10.1 ПДР України виїхав на смугу зустрічного руху водій [PERSON] вчинив лобове зіткнення із службовим автомобілем поліції марки «Renault Logan» спеціальний номерний знак [NUMBER] , що належить Головному управлінню Національної поліції у Вінницькій області, під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, тобто в напрямку с. Тростянчик. Зі змісту ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області також випливає, що згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-21/4167-ІТ від 25.03.2021 Вінницького НДЕКЦ МВС України, в ситуації яка склалася, в діях водія автомобіля марки «Daewoo Sens», реєстраційний номер [NUMBER] громадянина [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.1 ПДР України. Дії водія [PERSON] , що невідповідали вимогам п. 12.1 ПДР україни з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди. Зіткнення автомобіля «Renault Logan» спеціальний номерний знак [NUMBER] та автомобіля «Daewoo Sens», реєстраційний номер [NUMBER] сталося на проїзній частині автодороги смт Тростянець - село Тростянчик на смузі в напрямку с. Тростянчик. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана вище ухвала суду є чинною і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини відповідача у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню. З матеріалів справи встановлено, що внаслідок ДТП, яка мала місце 13.02.2021 за участю автомобілів марки «Daewoo Sens», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та марки «Renault Logan» спеціальний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , зокрема, службовий автомобіль ГУ НП у Вінницькій області зазнав певних механічних ушкоджень. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-21/2847-АВ від 16.03.2021, зробленого за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту досліджуваного ТЗ становить 199119,75 грн (а.с. 14-37). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , 2018 року випуску, власником транспортного засобу марки «Renault Logan» реєстраційний номер [NUMBER] є Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (а.с. 39). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України унормовано, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092). Статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Системний аналіз указаних положень законодавства дає підстави для висновку, що фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна, так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (відновлювальний ремонт транспортного засобу). Статями 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди відповідальність щодо сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) покладається на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність (стаття 1194 ЦК України). Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). Таким чином, до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 13.02.2021 на проїзній частині автодороги смт Тростянець - село Тростянчик на смузі в напрямку с. Тростянчик. На момент ДТП цивільно-правова відповідальнсть винуватця ДТП [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осбі внаслідок експлуатації транспортного засобу «Daewoo Sens», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в МТСБУ. Відповідно до листа Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) №3-01-б/39052 від 28.10.2021, про прийняте рішення (номер справи: МТСБУ:74747, МТСБУ розглянуло справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної ГУНП у Вінницькій області в результаті ДТП, яка мала місце 13.02.2021 14:00 за участю транспортного засобу марки Renault з номерним знаком [NUMBER] та повідомлено, що відповідно до п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ прийняло рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 130000,00 грн. (а.с. 38). Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Залишок різниці розрахунку, на підставі висновку експерта НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/102-21/2847-АВ від 16.03.2021 про проведення авто товарознавчої експертизи та виплаченого позивачу страхового відшкодування Моторно (транспортним) страховим бюро України становить 69119,75 грн. (199119,75 грн. - 130000,00 грн. = 69119, 75 грн.). Таким чином, сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 69119,75 гривень. За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц зазначила наступне (п.81 зазначеної постанови): «Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Крім того Верховний Суд у постанові від 27 травня 2020 року у справі №2-879/13 вказав, що відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що витрати позивача в сумі 69119,75 грн. доведені належними доказами, а тому позовна заява Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підлягає задоволенню. Задовольняючи позов суд, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати - суму сплаченого позивачем при звернення до суду судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved