Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи Представниця позивача АТ КБ «Приватбанк» Балагурак В.В. 04.08.2022 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 10.05.2012 року та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 10.05.2012 року. Своїм підписом в заяві відповідачка підтвердила, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи». Представник вказує, що банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 40 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, представник зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але, в процесі користування кредитним рахунком, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. Представник вказує, що згідно з п. 2.1.1.2.12 Умов та Правил, сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлюються за домовленістю строрін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86, 4 % для картки "Універсальна", 84,0 % - для картки "Універсальна голд". У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 30.05.2022 року має заборгованість 37 130,87 грн, яка складається із: 31 566,66 грн - заборгованості за тілом кредита (в т. ч. 0,00 грн - заборгованості за поточним тілом кредита, 31 566,66 грн - заборгованості за простроченим тілом кредита); 0,00 грн - заборгованості за нарахованими відсотками; 5 564,21 грн - заборгованості за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн - нарахованої пені; 0,00 грн - нарахованої комісії. Предстанвик позивача просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача в їх користь дані суми та судовий збір в розмірі 2 481,00 грн. ІІ. Позиція учасників процесу Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі у порядку спрощеного позовного провадження, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу місця її реєстрації (повернуто у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, а.с.73) та опублікування оголошення про її виклик на сайті Судової влади України (а.с. 69, 74). Причин неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 10.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання, призначене на 31.08.2022 року сторони не з`явилися; у зв`язку з неприбуттям учасників у судове засідання для розгляду справи по суті та відсутністю у матеріалах цієї цивільної справи відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, судове засідання було відкладено на 27.09.2022 року. Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання. Однак конверт із повісткою було повернуто на адресу суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.73). Також виклик відповідача здійснювався шляхом опублікування відповідного оголошення на сайті Судової влади України (а.с.74). Відзив на позовну заяву не подано. Також на адресу суду від відповідача не надходило будь-яких заяв чи клопотань, в тому числі про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або про відкладення розгляду справи. У зв`язку із неприбуттям [PERSON] для участі у судовому засіданні, відповідно з вимогами ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 27.09.2022 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи, без участі відповідача, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, ухваливши заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи 10.05.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 16). У вказаній анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ними договір. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які розміщено на офіційному сайті банку privatbank.ua, пам`яткою клієнта, тарифами та отримав їх примірник. У вказаній анкеті-заяві зазначено анкетні дані відповідача, його контактна інформація, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Те, який кредитний ліміт встановлено, порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, тип картки, розмір процентів за користування кредитом, погоджений сторонами, передбачених за несвоєчасне погашення, строк повернення кредиту в анкеті-заяві не зазначено. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги за кредитним договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток і Умови та Правила надання банківських послуг, а також Паспорт споживчого кредиту, довідку про зміну умов кредитування кредитної картки, довідку про видані кредитні картки, розрахунок заборгованості та виписку по рахунку. Так, з паспорта споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 25.03.2022 року встановлено, що 25.03.2022 року відповідач отримав інформацію та ознайомився з умовами кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту; умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Така інформація є чинною до 09.04.2022 року (а.с.17-21). У витягу з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» загалом 4 (чотири) різні тарифні плани (а.с.22). При цьому для кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» передбачено пільговий період: до 30 днів, базову відсоткову вставку в місяць (нараховується на залишок заборгованості): UAH - 3,0%. Визначено розмір обов`язкового щомісячного платежу: 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості). Окрім того, визначено пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів та штраф. Для кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено пільговий період: до 55 днів, базову відсоткову вставку в місяць (нараховується на залишок заборгованості): UAH-2,5%, з 01.09.2014 р. - 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 р. - 3,6 %. Окрім того визначено розмір обов`язкового щомісячного платежу: 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2015 р. 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Окрім того, визначено пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів та штраф. Для кредитної карти «Універсальна Gold» передбачено пільговий період: до 55 днів, базову відсоткову вставку в місяць (нараховується на залишок заборгованості): UAH - 2,5%, з 01.09.2013 р. - 2,3 %, за тратами здійсненими з 01.09.2014 р. - 2,7 %, за тратами здійсненими з 01.04.2015 р. - 2,5 %. Окрім того визначено розмір обов`язкового щомісячного платежу: 7% від заборгованості (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 р. 5% від заборгованості (але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості). Окрім того, встановлено комісію за обслуговування - 500 грн; з 01.06.2012 року встановлено щомісячну комісію за обслуговування (з 01.04.2013 року членський внесок за участь в GoldКлубі) - 20 грн/місяць. Також визначено пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів та штраф. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» відповідачем не підписано (а.с.22). 23.05.2017 року банком відкрито а позичальником отримано кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] строк дії якої до 05/21. 05.07.2019 року банком відкрито та отримано позичальником кредитну картку «Універсальна Gold» № [NUMBER] строк дії якої до 05/23 (а.с.15). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки «Універсальна» № [NUMBER] , оформленої на [PERSON] 23.05.2017 року кредитний ліміт 17.08.2017 року встановлено 17 500 гривень, а з 09.09.2017 року збільшено до 25 000 гривень. Починаючи з 13.10.2017 року до 22.04.2019 року кредитний ліміт збільшувався до 39 000 грн (а.с. 13-14). Відповідно до тієї ж довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки «Універсальна Gold» № [NUMBER] , оформленої на [PERSON] 05.07.2019 року кредитний ліміт 05.07.2019 року збільшено до 40 000 гривень, з 10.09.2019 року кредитний ліміт збільшився до 40 500 грн, а починаючи з 24.01.2020 року до 28.04.2021 року кредитний ліміт зменшувався до 0,00 грн (а.с. 13-14). До позовної заяви банком додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms. У 2.1.2.6. Умов та правил надання банківських послуг вказано, що мета кредиту - споживчі цілі. У п. 2.1.2.1. зазначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений у Пам`ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Карти, зазначена в Заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.2.3 та 2.1.2.4 договору, на підставі якого сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного може бути змінений банком в односторонньому порядку як порядку збільшення, так і в строну зменшення та не потребує додаткового погодження із клієнтом. Доказів заперечення щодо встановленого кредитного ліміту відповідач не надав. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно з п. 2.1.1.2.12 вказано, що у разі порушення клієнтом зобов`язань щодо погашення кредиту, починаючи з 181-го дня з моменту такого порушення, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна", 84,00% для картки "Універсальна GOLD". Банком у вигляді таблиць надано розрахунок заборгованості за договором від 10.05.2012 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] станом на 30.05.2022 року (а.с.9-12). Згідно з наданим представником позивача розрахунком за вказаним кредитним договором станом на 30.05.2022 року заборгованість відповідача становить 37 130,87 грн, яка складається із: 31 566,66 грн - заборгованості за тілом кредита (в т. ч. 0,00 грн - заборгованості за поточним тілом кредита, 31 566,66 грн - заборгованості за простроченим тілом кредита); 0,00 грн - заборгованості за нарахованими відсотками; 5 564,21 грн - заборгованості за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн - нарахованої пені; 0,00 грн - нарахованої комісії. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована. Факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.55-58). Оскільки [PERSON] взяті на себе зобов`язання по кредитному договору не виконала, тому представник позивача звернувся до суду із відповідним позовом. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. V. Застосоване судом законодавство та висновки суду Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 цього Кодексу встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем по справі АТ КБ «Приватбанк», тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У анкеті-заяві позичальника від 10.05.2012 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути й заборгованість за простроченими відсотками. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень з яким саме Витягом з Тарифів та Витягом з Умов відповідач ознайомився, розумів і погодився, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Також відсутні докази на підтвердження ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг у редакції, актуальній станом на дату укладення договору (редакція від 01.05.2012 року), а також з Умовами та Правилами у редакції актуальній з 01.03.2019 року, якими встановлено обов`язок відповідача із 181-го дня з моменту порушення ним зобов`язань з погашення кредиту, сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна", 84,00% для картки "Універсальна GOLD". Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15). Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять ані особистого підпису позичальника, ані дати їх складання. Позивачем, всупереч вимог суду, не надано доказів ознайомлення позичальника саме із такою редакцією Умов та правил надання банківських послуг. Банком не наведено також інших доказів існування погоджених сторонами будь-яких істотних умов договору, крім тих, що зазначені лише в Правилах і Умовах, Тарифах Банку, і з якими, як вважав банк, позичальник була ознайомлена. Відтак суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://privatbank.ua/terms/) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про пеню та штрафи за несвоєчасне погашення кредиту, посилання банку на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що посилання АТ КБ «Приватбанк» на ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10.05.2012 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 провадження №14-131цс19 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 25.03.2022 року відповідач [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту карток "Універсальна", "Універсальна GOLD", "Platinum", "MC World BlackEdition", "Visa Signature", "MC WorldEdition", "Visa Infinite", в якому підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних нею умов кредитування. Зі змісту підписаного сторонами 25.03.2022 року паспорту споживчого кредиту слідує, що він є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), та викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». Будь-які докази, що підписаний 25.03.2022 року паспорт споживчого кредиту має зв`язок із укладеним 10.05.2012 року кредитним договором № б/н, у матеріалах справи відсутні. Надаючи аналіз паспорту споживчого кредитування, слід також звернути увагу на те, що в паспорті споживчого кредиту вказано, що загальна вартість кредиту є орієнтовною, реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення. Також згідно тексту вказаного паспорта зазначається, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 09.04.2022 року, а також містить умови кредитування одразу по семи типах кредитних карт. Отже, паспорт споживчого кредиту наявний в матеріалах даної справи та підписаний сторонами 25.03.2022 року не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви 10.05.2012 року, оскільки він є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та не має зв`язку із укладеним 10.05.2012 року кредитним договором № б/н. Разом з тим, з позовної заяви та приєднаних до неї документів неможливо достовірно встановити, яку саме картку було видано відповідачу на підставі анкети-заяви від 10.05.2012 року. Відповідно до довідки позивача про зміну умов кредитування старт карткового рахунку (№ [NUMBER] ) відбувся лише 23.05.2017 року (а.с.13). Крім того, з довідки про зміну умов кредитування та виписки за договором № б/н за період 25.03.2017 року по 01.06.2022 року (а.с.55-58) слідує, що з 05.09.2017 року по 24.06.2019 року позивачка користувалася карткою № [NUMBER] , тип якої відповідно до довідки банку - карта «Універсальна» (а.с.15). Також у матеріалах справи відсутні відомості про встановлений тариф обслуговування виданої [PERSON] картки «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» чи «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Згідно з інформацією, наданою позивачем, у період з 06.07.2019 року по 01.12.2021 року позивачка користувалася карткою № [NUMBER] , тип якої відповідно до довідки банку - карта «Універсальна Gold». Слід звернути увагу на те, що тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та «Універсальна Gold» є різними. Будь-які докази на підтвердження укладення кредитного договору чи існування інших підстав для видачі позивачу картки «Універсальна Gold» у матеріалах справи відсутні. Вищевказані обставини унеможливлюють визначення умов кредитування та вирішення питання про правильність та обґрунтованість нарахування відсотків за користування кредитними коштами, заборгованість з яких є предметом спору, в обумовлений в цьому документі період. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суд з даним позовом саме на позивачеві лежить обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Кожна сторонам несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відтак враховуючи вищенаведене, підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості в частині заборгованості за простроченими відсотками 5 564,21 грн відсутні, а тому в цій частині позову слід відмовити. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, суд зазначає наступне. Звертаючись до суду з позовом банк надав суду, зокрема, копію виписки по рахунку [PERSON] за період з 05.09.2017 року по 01.12.2021 року, довідку про видачу відповідачу кредитних карток № [NUMBER] із строком дії 05/21 та № [NUMBER] із зазначенням строку її дії 05/23, та стверджував, що згідно з випискою по карткових рахунках позичальник [PERSON] користувалася кредитними коштами та частково виконувала свої зобов`язання щодо їх повернення. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Таким чином наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, може підтверджувати заборгованість відповідача [PERSON] за виданим кредитом. Такий висновок суду узгоджуються із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 153/1334/16-ц (провадження № 61-16362св18), від 04 грудня 2019 року у справі № 750/6058/17-ц (провадження № 61-47353св18) та від 29 липня 2020 року у справі № 753/10779/16-ц (провадження № 61-39196св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 205/4176/18 (провадження № 61-6279св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 190/1419/19-ц (провадження № 61-10096св20). Разом з тим, з виписки по рахунку [PERSON] судом встановлено, що банк, визначаючи кредитну заборгованість, до тіла кредиту зарахував не тільки кошти, які фактично були отримані боржником, але і списані з ініціативи банку за рахунок кредитних коштів проценти за користування кредитом, комісії (в тому числі за обслуговування), унаслідок чого банк необґрунтовано збільшив заборгованість за тілом кредиту. Наведене підтверджується випискою по рахунку за період з 05 вересня 2017 року по 01 грудня 2021 року (а.с. 55-58). Окрім того, належить відмітити, що у анкеті-заяві від 10.05.2012 року будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за обслуговування кредиту не встановлено. Автоматичне списання коштів на погашення процентів, пені, штрафів, у разі виникнення заборгованості, передбачене Умовами і Правилами надання банківських послуг, які відповідачем не підписані, а тому не можуть застосовуватись. Будь-які інші докази на підтвердження між сторонами договірних відносин щодо сплати відповідачем на користь позивача зборів, відсотків, комісії, платежів тощо у матеріалах справи відсутні. Аналізуючи надану позивачем виписку про рух коштів за кредитним договором [PERSON] , суд встановив, що внаслідок користування кредитними коштами заборгованість у позичальника фактично виникла з 04.05.2019 року, при цьому такою фактично було використано 46 921,25 гривень кредитних коштів, а погашено 44 227,08 гривень. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти, які фактично були отримані боржником у розмірі 2 694,17 грн. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до часткового задоволення. VI. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 481,00 гривня. Позовні вимоги задоволено частково, у розмірі 2 694,17 грн, що складає 7,26 % від ціни позову. Відповідно з відповідача на користь позивача стягненню підлягають судові витрати у розмірі 180,12 гривень (2481 х 7,26:100= 180,12 грн), що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 253, 258, 261, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 631, 1049, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265,273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial