Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказала, що 18 лютого 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики на грошову суму в розмірі 809210 (вісімсот дев`ять тисяч двісті десять) гривень 20 копійок, що є еквівалентом суми 29000 (двадцять дев`ять тисяч) доларів США за офіційним курсом, встановленим станом на 18 лютого 2021 року Національним Банком України (100 доларів США = 2790,38 гривень), зі строком повернення до 18.02.2022 включно. Після спливу терміну повернення боргу позивачка пред`явила відповідачці усну вимогу щодо повернення боргу, на що відповідачка відповіла, що у неї немає можливості віддати борг. На момент звернення з позовом до суду відповідачка борг не повернула. Позивач зазначала, що відповідно до пункту 5 Договору, у випадку, коли позичальник не повернув позику в термін, зазначений в пункті 4 цього договору, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити за кожен день прострочення пеню в розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості. Крім цього, відповідачка повинна сплатити три відсотки річних від простроченої суми. Таким чином ціна позову складається з: 1060489,40 грн. (сума позики на час пред`явлення позову з урахуванням пункту 4 Договору) + 120387,16 грн. (сума інфляційних нарахувань за період з 01.03.2022 по 31.07.2022) + 12075,70 грн. (сума 3 % річних з простроченої суми за період з 18.02.2022 по 19.08.2022 включно) + 147276,25 грн. (пеня за період з 18.02.2022 по 19.08.2022 включно) = 1340228 (один мільйон триста сорок тисяч двісті двадцять вісім) гривень 51 копійка. На підставі викладеного позивач просила стягнути з відповідача вказані суми та судовий збір в розмірі 12405,00 гривень. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що подала письмову заяву. У заяві відповідач зазначила, що визнає позовні вимоги про стягнення з неї наступних сум: заборгованість за договором позики в сумі 1060489,40 грн., інфляційні нарахування в сумі 120387,16 грн., три проценти річних в сумі 12075,70 грн., пеня в сумі 147276,25 грн., судовий збір в сумі 12405,00 грн. Судом роз`яснено сторонам наслідки визнання позову, передбачені статтею 206 ЦПК України. Заслухавши учасників розгляду, оглянувши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини. [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник), уклали договір позики про таке: Позикодавець передала у власність, а Позичальник прийняла у позику грошову суму в розмірі 809210,20 (вісімсот дев`ять тисяч двісті десять) гривень 20 копійок, що є еквівалентом сумі 29000,00 (двадцять дев`ять тисяч) доларів США за офіційним курсом, встановленим станом на вісімнадцяте лютого дві тисячі двадцять першого року Національним Банком України (100 доларів США= 2790,38 гривень), та зобов`язалася повернути позичені кошти в строк до 18.02.2022 включно. Відповідно до пункту 5 Договору у випадку, коли Позичальник не повернув позику в термін, зазначений в договорі, він зобов`язаний сплатити суму боргу відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити за кожний день прострочення пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості. Вказані обставини підтверджуються договором позики від 18.02.2021, посвідченим приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області Лободою С. Л., та зареєстрованим в реєстрі за №228. Відповідно до частини 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно із частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Валюта виконання грошового зобов`язання передбачена статтею 533 ЦК України. Так, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому визнання позову слід прийняти і позов задовольнити повністю. Частиною 7 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки клопотань про скасування заходів забезпечення позову учасниками справи не подано, то вжиті ухвалами судді Барського районного суду Вінницької області від 15.09.2022 та 16.09.2022 заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили. Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позовні вимоги визнала, то 50 відсотків судового збору в розмірі 6698,70 гривень необхідно повернути позивачеві з державного бюджету, решту 50 відсотків судового збору - стягнути з відповідача.

Outcome: approved