Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Виконуючий обов`язки керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 30 червня 2021 року близько 11 год [PERSON] перебуваючи в лісовому насадженні лінійного типу, що знаходиться біля ґрунтової дороги в напрямку с. Михайлівка Баштанського району Миколаївської області, маючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, за допомогою ручної бензопили марки «STIHL MS 181/C», здійснив незаконну порубку п`яти зеленоростучих дерев породи «Акація» діаметром 48 см, 19 см, 35 см, 27 см та 28 см до ступеня припинення росту, завдавши істотної шкоди довкіллю (лісу) у розмірі 32448 грн 89 коп. За цим фактом правоохоронними органами було порушено кримінальне провадження щодо [PERSON] за ч.1\~ст.246 КК України. Вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2021 року [PERSON] засуджений за ч.1 ст.246 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 1 рік. Зазначений вирок набрав законної сили 30 грудня 2021 року. Завдана кримінальним правопорушенням шкода у добровільному порядку на даний час залишається невідшкодованою, а цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Посилаючись на вищевикладене, просив стягнути з [PERSON] на користь держави шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, унаслідок незаконної рубки дерев, у розмірі 32448 грн 89 коп. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2022 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у зазначеній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надала заяву в якій просить справу розглядати без участі свого представника, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом приписів ч.2 ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~\~\~Матеріалами справи встановлено, що вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості від 29.11.2021 року, укладену у кримінальному провадженні №12021152270000170 від 01.07.2021 року, між прокурором та обвинуваченим [PERSON] . [PERSON] визнано\~винуватим у\~вчиненні злочину,\~передбаченого ч.1\~ст.246\~КК України\~і призначено\~йому покарання\~у виді\~ 3\~(трьох)\~років позбавлення волі, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 1 рік. Зазначений вирок набрав законної сили 30 грудня 2021 року (копія) (а.с.26-28). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях, щодо винуватості [PERSON] , не потребують доказування, оскільки вони встановлені вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2021 року, який набрав законної сили. Судом визнано доведеним, що 30 червня 2021 року близько 11 год [PERSON] перебуваючи в лісовому насадженні лінійного типу, що знаходиться біля ґрунтової дороги в напрямку с. Михайлівка Баштанського району Миколаївської області, маючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, за допомогою ручної бензопили марки «STIHL MS 181/C», здійснив незаконну порубку п`яти зеленоростучих дерев породи «Акація» діаметром 48 см, 19 см, 35 см, 27 см та 28 см до ступеня припинення росту, завдавши істотної шкоди довкіллю (лісу) у розмірі 32448 грн 89 коп. З розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки 5-ти зеленоростучих дерев породи «Акація» до ступеня припинення росту у лісосмузі, яка розташована на відстані 7,0 км. на схід від смт. Казанка Баштанського району Миколаївської області, проведеного Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Кравцун О.Б від 19.07.2021 року, вбачається, що загальна сума заподіяної шкоди складає 32448 грн 89 коп. (а.с.24-25). Відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України\~у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Частиною 4 ст.56 ЦПК України визначено, що\~прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно до вимог ст.131-1 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру»\~є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч.1, п.1 ч.2\~ст.105 ЛК України\~порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до\~ст.107 цього Кодексу\~підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. За змістом ст.ст.\~68,\~69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у\~ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Відповідно до ч.1\~ст.29 Бюджетного кодексу України\~до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із ст.ст.64,\~64-1,\~66,\~69-1\~та\~71\~цього\~Кодексу\~закріплені за місцевими бюджетами. Згідно п.7 ч.3 цієї ж статті джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених п.1 ч.2 ст.67-1\~цього\~Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Відповідно до п.4 ч.1\~ст.69-1 Бюджетного кодексу України\~до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №384/1080/16-ц. Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 75 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до вимог ст.80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже процесуальним законом на відповідача покладено обов`язок спростування правових підстав позову, проте відповідач таким правом не скористався, інших доказів, що спростовують твердження позивача суду не представив. За таких обставин, суд оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати шкоду заподіяну навколишньому природному середовищу, унаслідок незаконної порубки дерев, тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. \~\~ На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 2481 грн. \~

Outcome: approved