Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

19 квітня 2021 року представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі) про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та за комунальні послуги у розмірі 129300,39 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в кімнатах № [NUMBER] та [ADDRESS] , мешкають та зареєстровані відповідачі - [PERSON] , [PERSON] та їх неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків\~є одним з підрозділів Збройних Сил України, основне завдання якого\~організація квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казарменно-житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном. Згідно з актом прийняття-передачі основних засобів від 29.12.2006 року від Харківського університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків було передано гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] (назва проспекту до перейменування - [PERSON] ). У вказаному гуртожитку проживають військовослужбовці та члени їх сімей. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків відповідно до своїх завдань та повноважень щомісячно нараховує мешканцям зазначеного будинку плату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та плату за комунальні послуги, які були спожиті ними впродовж місяця. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з тим, що відповідачі, а також інші особи, що мешкають у вищезазначеному будинку, несвоєчасно сплачують за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також комунальні послуги, значні кошти не надходять на поновлення бюджетних кошторисів, які витрачені заявником на сплату послуг для населення. \~ \~ \~ \~ Несвоєчасне погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги не дає можливості позивачу своєчасно розраховуватися з працівниками, які забезпечують експлуатаційні потреби та послуги з благоустрою (послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій), а також розраховуватися з підрядними організаціями за надані енергоносії, комунальні послуги. Невідшкодування з боку відповідачів на користь позивача суми заборгованості за спожиті комунальні послуги порушує економічні і оборонні інтереси держави, що виявляється у недоотриманні відповідних коштів до спеціального фонду Державного бюджету України. Загальна сума заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальні послуги за період з 01 листопада 2013 року по 01 січень 2020 року складає 129300,39 грн. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2021 року позов задоволено частково, проте за заявою відповідача [PERSON] ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2022 року вказане заочне рішення було скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем [PERSON] в заяві про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2021 року зазначено, що він не згоден із сумою боргу, оскільки частина вказаного позивачем періоду заборгованості виходить за межі строку позовної давності. Представник позивача надав до суду розрахунок, в якому сума заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг вказана в межах строку позовної давності, а саме з травня 2018 року по січень 2021 року та становить 59292,98 грн.. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків є одним з підрозділів Збройних Сил України, який діє на підставі «Положення про квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків», затвердженного наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України № 278 від 17.12.2019 року. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків згідно своїх завдань та повноважень здійснює технічну експлуатацію та обслуговування будинків та щомісячно нараховує мешканцям зазначених будинків військовослужбовцям та членам їх сімей плату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та плату за комунальні послуги, які були спожиті ними впродовж місяця. Згідно акту прийняття-передачі основних засобів від 29.12.2006 року від Харківського університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків було передано гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-16). Відповідно до довідки з місця проживання про склад родини та реєстрацію від 01.01.2021 року № 72, в кімнатах № [NUMBER] , 322 вказаного гуртожитку проживають та зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та їх діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с. 17). Згідно із розрахунком заборгованості по особовому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та комунальні послуги в межах позовної давності за період з травня 2018 року по січень 2021 року становить 59292,98 грн. 17 листопада 2020 року позивачем на ім`я відповідачів була направлена претензія № [NUMBER] щодо сплати заборгованості, яка була повернута з відміткою Укрпошти про закінчення терміну зберігання (а.с.21-22, 23-24). Відповідачі, отримуючи надані їм послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальні послуги, несвоєчасно їх оплачували. Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Згідно\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Нормами частини 1\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 4 Розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого\~наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27.04.2015 р., особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. У відповідності до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", затверджених\~постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572\~(в редакції\~постанови КМ України від 24.01.2006 року № 45\~зі змінами) передбачено обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог\~статті 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із положеннями\~статті 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно\~статті 162 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено, крім боржника, уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. Судом встановлено, що позивачем пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості, яка утворилась за період з листопада 2013 року по січень 2021 року. Оскільки до даних правовідносин застосовується загальна позовна давність у три роки, тому строк позовної давності, протягом якого позивач має право пред`явити вимогу про стягнення заборгованості починається з травня 2018. Як зазначалось вище [PERSON] заявив клопотання про застосування наслідків пропуску позовної давності до позовних вимог. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Отже, з урахуванням викладеного, враховуючи, що з позовом до суду Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків звернувся 19 квітня 2021 року, стягненню підлягає заборгованість в межах строку з травня 2018 по січень 2021 року. Із заявою про поновлення строку, пропущеного з поважних причин, позивач не звертався.

Outcome: partial