Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

[PERSON] в червні 2022 року звернувся до суду із позовом до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», [PERSON] про припинення поруки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.09.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» був укладений кредитний договір № 2057-0021004/ФКВ-08 за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику суму кредиту в розмірі 9604,00 доларів США. За користування кредитом була встановлена процентна ставка 9,9% річних. Термін повернення кредиту 25.09.2015 року. В забезпечення виконання кредитного договору між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки № 2057-02-0021004/Zфпор-08 від 26.09.2008 року. Відповідно до п. 1 Договору поруки сторонами визначено боргові зобов`язання, які забезпечуються, які забезпечуються договором поруки, зокрема, щодо повернення кредитних коштів в сумі 9604 доларів США в термін до 25.09.2015 року та сплата процентів в розмірі і в терміни передбачені в кредитному договорі. 25.04.2012 року [PERSON] було направлено вимогу № 48.2-08/0961/12 про погашення заборгованості, зокрема, щодо дострокової сплати всієї суми кредиту. Відповідна вимога позичальником не була виконана, тому банк звернувся до суду з позовом, який було прийнято судом 13.05.2014 року в справі № 127/9411/14-ц. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2014 року в справі № 127/9411/14-ц було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 2057-0021004/ФКВ-08 від 26.09.2008 року в розмірі 76441,25 грн., з яких 57861,56 грн. сума заборгованості за кредитом, 16028,41 грн. заборгованість за відсотками, 2551,29 грн. заборгованість за комісією, а також 764,41 грн. судового збору. Рішення набуло законної сили 25.07.2014 року. Враховуючи шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, відповідач мав пред`явити свої вимоги поручителю до 26.11.2012 року (вимога від 25.04.2012 року) +30 днів = 25.05.2012 року + 6 місяців = 26.11.202 року. Позивач зазначає, що порука є припиненою починаючи з 26.11.2012 року і враховуючи, що банк звернувся до суду з позовною вимогою до поручителя лише 13.05.2014 року в справі № 127/9411/14-ц, то шестимісячний строк на пред`явлення вимоги до поручителя, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України є таким, що сплив, а тому порука є припиненою на підставі ч. 4 с. 559 ЦК України з 26.11.2012 року. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, не заперечує щодо винесення судом заочного судового рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1. ч.2. ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 26 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2057-0021004/ФКВ-08, згідно якого, банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 9604,00 долари США, зі сплатою відсотків в розмірі 9,9% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 26 вересня 2008 року по 25 вересня 2015 року. Мета кредитування споживчі цілі(придбання автомобіля). Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 Договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менше 114,33 долари США по 20-е число (включно) кожного місяця шляхом безготівкового перерахування коштів або внесення готівки. Згідно п.п. 1.5, 2.6, 2.7 Договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця та сплачуються по 20 число кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту. Пунктами 1.7, 2.10 Договору передбачена щомісячна сплата комісії банку в розмірі 0,1 відсотки від суми наданого кредиту, яка нараховується у валюті кредиту або гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день нарахування та має сплачуватись позичальником по 20-е число (включно) наступного місяця за розрахунковим. На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 26.09.2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір поруки № 2057-02-0021004/Zфпор-08, відповідно до якого поручитель - [PERSON] брав на себе зобов`язання солідарно відповідати за невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Згідно з п. 1 Договору поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань: за кредитним договором № 2057-0021004/ФКВ-08 від 26.09.2008 року; за кредитним договором № 2058-0021004/ФК-08 від 26.09.2008 року. За даним Договором у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги з зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків, на які поручитель зобов`язаний сплатити заборгованість. Договором поруки передбачено, що поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Строком виконання зобов`язання за Кредитним договором № 2057-0021004/ФКВ-08 від 26.09.2008 року є 25.09.2015 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до якого АТ «Дельта Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк») набуло права вимоги по кредитному договору № 2057-0021004/ФКВ-08 та забезпечувальному договору поруки 2057-02-0021004/Zфпор-08 від 26 вересня 2008 року. 25.04.2012 року [PERSON] було направлено вимогу № 48.2-08/0961/12 про погашення заборгованості, зокрема, щодо дострокової сплати всієї суми кредиту. Дана вимога залишилась без виконання. У травні 2014 року ПАТ «Дельта банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2014 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 2057-0021004/ФКВ-08 від 26.09.2008 року в сумі 76441,25 грн., з яких: 57861,56 грн. сума заборгованості за кредитом, 16028,41 грн. заборгованість за відсотками, 2551,29 грн. заборгованість за комісією. Вирішено питання про судові витрати. Ухвалою суду від 23.10.2020 року заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про заміну стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено частково. Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника\~ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» при виконанні рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2014 року, ухваленого по справі № 127/9411/14-ц\~за позовом\~ПАТ\~«Дельта Банк»\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості. В решті вимог заяви відмовлено. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (частина 1 статті 546 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). З аналізу вимог частини першої статті 554 ЦК України у поєднанні з вимогами, передбаченими частиною першою статті 542 та статтею 543 ЦК України, вбачається, що між боржником та поручителем існує солідарний обов`язок, встановлений законом та договором. Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Відповідно до положень пункту 110 договору поруки це договір вступає в законну силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань по кредитному договору боржником чи поручителем. Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. У частині четвертій статті 559 ЦК України передбачено три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України логічним є висновок, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Зазначені висновки викладені Верховним Судом України, зокрема у постановах від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662 цс 15, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087 цс 16. Враховуючи шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, відповідач мав пред`явити свої вимоги поручителю до 26.11.2012 року (вимога від 25.04.2012 року) +30 днів = 25.05.2012 року + 6 місяців = 26.11.202 року. Тобто порука є припиненою починаючи з 26.11.2012 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved