Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме: договору міни квартири від 18 листопада 1994 року про набуття права власності на квартиру за [ADDRESS] , укладеного від імені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та реєстраційного посвідчення на квартиру за [ADDRESS] , виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 01 грудня 1994 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В обгрунтування заяви заявник вказав, що його батькові [PERSON] , матері [PERSON] , сестрі [PERSON] та йому на праві спільної сумісної власності належить квартиру за [ADDRESS] . право власності на вказану квартиру вони набули на підставі договору міни квартири від 18 листопада 1994 року, укладеного між [PERSON] з одної сторони та [PERSON] , який діяв від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] з другої сторони. Відповідно до умов вказаного договору, [PERSON] обміняла належну їй квартиру за [ADDRESS] , на належну [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] квартиру за [ADDRESS] . зазначений договір посвідчений державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №5-8228. При складені вказаного договору міни квартири було допущено помилку у написанні його прізвища, зокрема зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». В подальшому 01 грудня 1994 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення, відповідно до якого квартира за [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також було зроблено відповідний запис в реєстрову книгу за №7056. Крім того, 01 грудня 1994 року було складено технічний паспорт на вказану квартиру. Перша тернопільська державна нотаріальна контора на відповідний адвокатський запит повідомила про неможливість внесення виправлення прізвища заявника у договорі міни квартири від 18 листопада 1994 року. Наявність вказаних розбіжностей у написанні його прізвищу у зазначених правовстановлюючих документах порушує його право на володіння та розпорядження майном, зокрема на даний час він має намір подарувати належну йому частку своїй матері [PERSON] . Посилаючись на наведене, просив задовольнити заяву. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 серпня 2022 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання на 22 вересня 2022 року. В судове засіданні заявник не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, заяв підтримав та просив задовольнити. Присутній в судовому засіданні представник заявника адвокат Кушнірчук В.М. просив задовольнити заяву. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечив щодо задоволення. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо подали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 1991 року. 18 листопада 1994 року між [PERSON] та [PERSON] , діючого від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , укладено договір міни квартири, посвідчений державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Стадник Г.В., зареєстрований в реєстрі за №5-8228. Згідно вказаного договору, [PERSON] поміняла належну їй трьохкімнатну квартиру за [ADDRESS] на належну [PERSON] , [PERSON] і неповнолітнім [PERSON] , [PERSON] довхкімнатну квартиру за [ADDRESS] . Як вбачається з реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 01 грудня 1994 року, записаного в реєстрову книгу за №7056, квартира за [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі договору міни квартири від 18 листопада 1994 року. 01 грудня 1994 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] складено технічний паспорт на квартиру за [ADDRESS] . З копії будинкової книги прописки громадян від 21 січня 1995 року, які мешкають по [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказана будинкова книга містить виправлення щодо зазначення прізвище зареєстрованих осіб, зокрема літери «и» в їх прізвищі виправлені на «і». 01 серпня 2015 року [PERSON] зареєстровала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01 серпня 2015 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Як слідує з відповіді Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради за №887/23-03 від 10 травня 2022 року, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З відповіді Першої тернопільської державної нотаріальної контори за №1251/01-16 від 24 серпня 2022 року вбачається, що прізвища сторін у договорі міни квартири, посвідченого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 18 листопада 1994 року за реєстровим №5-8228, зазначені відповідно до поданих ними документів, на підставі яких укладався договір. У паспорті громадянина України № [NUMBER] прізвище заявника зазначено « [PERSON] ». Таким чином, встановлено, що у договорі міни квартири від 18 листопада 1994 року, посвідченим державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №5-8228 та реєстраційному посвідчені, виданому Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 01 грудня 1994 року допущено помилки, оскільки прізвище заявника помилково зазначено як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », яке зазначене у всіх документах, що посвідчують особу заявника. Заявник позбавлений можливості іншим шляхом виправити допущену помилку, а наявність вказаної помилки порушує право заявника на вільне розпорядження належною йому власністю, зокрема можливість подарувати належне йому майно. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п.1 постанови від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підставі вищенаведеного, суд вважає доведеним той факт, що у договорі міни квартири від 18 листопада 1994 року, посвідченим державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №5-8228 та реєстраційному посвідчені, виданому Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 01 грудня 1994 року помилково значиться прізвище заявника « [PERSON] ». Оскільки наявні у справі документи, які містяться в матеріалах справи та посвідчують особу заявника, підтверджують той факт, що прізвище заявника « [PERSON] », і що саме йому належать вказані правовстановлюючі документи. За таких обставин, суд вважає, що заява є підставною, обґрунтованою, факт належності правовстановлюючих документів заявнику [PERSON] підтверджено належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved