Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

07.11.2019 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Гайова А.С. звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0862269001/Т/972104 від 22.10.2013 в розмірі 33112,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 22 жовтня 2013 року був укладений Кредитний договір № 0862269001/Т/972104 між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та [PERSON] . 23.03.2018 між ПАТ «Актабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 2, у відповідності до умов якого, ПАТ «Актабанк» відступає шляхом продажу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні банку, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуває права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору. Вказує, що згідно п.2.2. Договору відступлення права вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в день укладення цього Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору. Права кредитора за основними договорами переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів. Стверджує, що відповідно до Реєстру договорів - Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги № 2 від 23.03.2018 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 33112,00 грн., яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 16111 грн., заборгованість за процентами 2 грн.; заборгованість за комісією 14299 грн.; заборгованість за штрафом, пенею 2700,00 грн. На виконання п. 3.4. Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст.\~512-514,\~516 ЦК України, на адресу Відповідача зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти від імені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надіслано повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. \~ \~ \~ \~ Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував та припинив повертати кредит. У зв`язку з чим [PERSON] має заборгованість в розмірі 33112,00 грн., яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 16111 грн., заборгованість за процентами 2 грн.; заборгованість за комісією 14299 грн.; заборгованість за штрафом, пенею 2700,00 грн., а тому просить стягнути заборгованість та витрати по сплаті судового збору, що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою від 27.11.2019 відкрито провадження у даній справі. 15.01.2020 заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Ухвалою від 17.05.2022 заочне рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 скасовано з призначенням справи до підготовчого судового розгляду. 16.08.2022 закрито підготовче провадження в даній цивільній справі та призначити справу до судового розгляду по суті. Представник позивача надав до суду заяву в якій просив провести судове засідання за його відсутності. Представник відповідача адвокат Ворон А.І. в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про доставку SMS повідомлення. Від представника відповідача надійшов відзив на позов. При таких обставинах суд визнав неявку представника відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності. За наданим представником відповідачем відзивом, він просить суд задовольнити позовні вимоги Позивача ТОВ «ФК «Європеська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0862269001/Т/972104 від 22.10.2013 р. частково, стягнувши: заборгованість за основною сумою боргу 16111,00 грн., заборгованість за процентами 2 грн., заборгованість за пенею 2700,00 грн. У іншій частині позовних вимог - відмовити. Свої заперечення представник позивача обґрунтував тим, що заявляючи позовні вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості із комісії у загальному розмірі 14299,00 грн., Позивач діє безпідставно та всупереч чинному законодавству, оскільки умова щодо обов`язку Позичальника сплачувати Банку винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми кредиту щомісяця в період сплати є нікчемною. Згідно п. 2 Кредитного Договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, було встановлено обов`язок Позичальника сплачувати щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 650,00 грн., що становить 3,25% від суми кредиту та включається в суму щомісячного платежу. Згідно п. 3.6 Постанови НБУ №168 «Про правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», які діяли під час укладення кредитного договору, Банкам заборонено встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Таким чином, Банк встановив Позичальнику несправедливу умову договору про те, що Позичальник згідно п. 2 Кредитного договору має сплачувати винагороду за надання фінансового інструменту щомісяця, у розмірі 3,25 % від суми виданого кредиту, та Позичальник вимушений був сплачувати щомісячні платежі по комісії у сумі 650,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції від 02.12.2012 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Таким чином, надання фінансового інструменту не є послугою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Таким чином, відповідно до положень ст.ст. 203, 215 ЦК України, умова щодо обов`язку Позичальника сплачувати Банку винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми кредиту щомісяця в період сплати є нікчемною, оскільки суперечить законодавству. Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення комісії у розмірі 14299,00 грн. має бути відмовлено у повному обсязі. Представник позивача заперечень на відзив не надав. При цьому, в запереченнях на заяву представника відповідача про скасування заочного рішення, яка також ґрунтувалася на нікчемності вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача комісії у розмірі 14299,00 грн., представником позивача зазначено наступне: Відповідно до п. 2.1.2. Кредитного договору № 0862269001/Т/972104 від 22 жовтня 2013 року, Позичальник сплачує Банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 650,00 грн., що розраховується як 3,25 % від суми кредиту вказаного в п.2.1. цього Договору, та включається в суму щомісячного платежу. Згідно з п. 2.1.2.1. Кредитного договору № 0862269001/Т/972104 від 22 жовтня 2013 року Клієнт сплачує банку комісію за надання кредитних коштів у розмірі 2,25% від суми кредиту, що складає 450,00 грн. в день підписання Кредитного договору, тобто платіж в сумі 450,00 грн. є одноразовим. п. 5.4. кредитного договору № 0862269001/17972104 від 22 жовтня 2013 року передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання Сторонами умов цього Договору, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Оскільки у договорі щомісячна комісія за супроводження кредитом визначена не за формулою зі змінними величинами, а чітко визначеною фіксованою сумою, то така умова не суперечить як положенням ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», так і затвердженому сторонами графіку платежів, згідно з яким боржник повинен сплачувати щомісяця однакову суму, а тому відсутні підстави для визнання недійсними щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 3,25 % (в грошовому еквіваленті 650,00 грн. по Кредитному договору № 0862269001/Т/972104 від 22 жовтня 2013 року) від суми кредиту. Таким чином, позивач вважає, що укладаючи кредитний договір, [PERSON] прийняв запропоновані ПАТ «АКТАБАНК» умови надання кредиту, погоджувався з ними і не вносила ніяких заперечень з приводу нарахування вказаних щомісячних процентів від суми отриманого кредиту, а навпаки здійснював платежі на погашення кредиту, відсотків та комісії. Вказана інформація була доведена до відома [PERSON] , а тому посилання відповідача на порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими та безпідставними. Як вбачається із кредитного договору ( сторінка 1 - кредитного договору), що перед укладенням договору первісний кредитор у письмовій формі надав відповідачу у повному обсязі всю необхідну інформацію, передбачену ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», сторони узгодили всі його істотні умови, а саме: суму кредиту, дату видачі кредиту, річну відсоткову ставку, умови повернення кредиту, нарахування та сплати відсотків, порядок сплати за кредит, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. [PERSON] особисто підписав кредитний договір, чим засвідчив факт отримання вищевказаної інформації та те, що він погодився з умовами договору. На час укладення кредитного договору Відповідач не висловлював зауважень та додаткових вимог щодо змісту цього правочину або умов договору, протягом певного часу виконував свої обов`язки за договором із повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, що свідчить про прийняття ним таких умов. Отже, підписавши кредитний договір, [PERSON] посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. [PERSON] з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме ПАТ «АКТАБАНК», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Відповідно до вищевикладеного, можливі сплачені боржником кошти зараховувались, як сплата за супроводження кредиту, та погашення основної суми боргу відповідно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст.13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3\~ст.12 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що 22 жовтня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерними товариством «Актабанк» було укладено Кредитний договір № 0862269001/Т/972104, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 20\~000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 річних та включається в суму щомісячного платежу, з кінцевим терміном повернення 21 жовтня 2016 року (а.с.4-7). 23 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги (а.с.21-23), у відповідності до умов якого, ПАТ «Актабанк» відступає шляхом продажу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні банки, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуває у обсязі та на умовах, визнаних цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, застоводавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Божників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Згідно п.2.2 Договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань розмір прав вимоги, які переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів. Відповідно до додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги - реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 0862269001/Т/972104 від 22 жовтня 2013 року в сумі 33112 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 16111 грн., заборгованість за процентами 2 грн.; заборгованість за комісією 14299 грн.; заборгованість за штрафом, пенею 2700,00 грн. На виконання п.3.4 Договору про відступлення прав вимоги, згідно вимог ст.\~512 - 514,516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення «Укрпошти» ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних (повідомлення від 27.03.2018). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Згідно із ч. 2. ст.\~1050, ч. 2 ст.\~1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. На виконання та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За наданим позивачем розрахунком за період з 23.03.2018 по 30.09.2019 [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 0862269001/Т/972104 від 22 жовтня 2013 року в сумі 33112 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 16111 грн., заборгованість за процентами 2 грн.; заборгованість за комісією 14299 грн.; заборгованість за штрафом, пенею 2700,00 грн. (а.с. 17). Обрахунок заборгованості відповідачем не заперечується. При цьому, щодо заперечень відповідача проти нікчемності вимог позивача про стягнення комісії суд зазначає наступне. Згідно п. 2.1.2 Кредитного Договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, було встановлено обов`язок Позичальника сплачувати щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 650,00 грн., що становить 3,25% від суми кредиту та включається в суму щомісячного платежу (а.с.4-5). Вказані обставини визнаються сторонами. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Згідно з абзацем другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. 16 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України N 3795-VI від 22 вересня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким частину четверту статті 11 Закону України Про захист прав споживачів» доповнено нормою наступного змісту: кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 666/4957/15-ц, постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18), у постанові КЦС ВС від 19 серпня 2020 року у справі № 641/11984/15-ц. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що положення кредитного договору № 0862269001/Т/972104 від 22.10.2013 про сплату позичальником на користь банку комісій за супроводження кредиту в розмірі 650,00 грн., що становить 3,25% від суми кредиту та включається в суму щомісячного платежу є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною трерьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Таким чином, позовні вимоги банку у частині стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і до задоволення не підлягають. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за кредитним договором № 0862269001/Т/972104 від 22 жовтня 2013 року в сумі 18813 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 16111 грн., заборгованість за процентами 2 грн. і заборгованість за штрафом, пенею 2700,00 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмір 1091,52 грн.

Outcome: partial