Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] . Позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що 11.08.2021 року вона придбала на електронних торгах транспортний засіб HYNDAI130, 2008 року випуску, № кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується актом від 28.08.2021 року про проведення електронних торів у виконавчому провадженні № 65869997, оформленого за процедурою примусової реалізації шляхом проведення електронних торгів, що відбулись 11.08.2021 року. Проте, вона не має можливості зареєструвати своє право власності, оскільки на автомобіль накладений арешт в іншому виконавчому провадженні № 58456602. Позивач просила суд визнати за нею право власності на транспортний засіб HYNDAI 130, 2008 року випуску, № кузова [NUMBER] , на підставі акту від 28.08.2021 року про проведення електронних торів у виконавчому провадженні № 65869997, оформленим за процедурою примусової реалізації шляхом проведення електронних торгів, що відбулись 11.08.2021 року, та зняти арешт, накладений на зазначений транспортний засіб. Ухвалою судді від 27.06.2022 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. 01.07.2022 року ухвалою судді у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 14.07.2022 року задоволено клопотання представника позивача, розгляд справи постановлено проводити у режимі відео конференції. 18.07.2022 року на адресу суду надійшло пояснення представника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Київській області. Представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Суду пояснила, що позивач змушена звертатися до суду з метою отримання можливості користування усіма складовими права власності. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов суду не направив. Представник третьої особи Бучанського відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, пояснення суду не направив. Представник третьої особи Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Київській області про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляду справи без його участі. Представник звертав увагу, що арешт на спірний автомобіль накладено через функціонал Автоматизованої системи виконавчих проваджень і для перереєстрації вказаного автомобіля необхідно внесення інформації до ЄДР ТЗ МВС щодо припинення арешту за допомогою використання функціоналу Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Вислухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив такі фактичні обставини справи: Автомобіль марки HYNDAI130, 2008 року випуску, № кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , належав [PERSON] (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ). 11.08.2021 року [PERSON] придбала на електронних торгах лот № 488514 - транспортний засіб HYNDAI130, 2008 року випуску, № кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується актом від 28.08.2021 року про проведення електронних торів у виконавчому провадженні № 65869997, оформленим за процедурою примусової реалізації шляхом проведення електронних торгів, що відбулись 11.08.2021 року. Електронні торги проведено згідно протоколу № 549934 організатором торгів Державним Підприємством «Сетам». [PERSON] не має можливості зареєструвати своє право власності на придбаний автомобіль, оскільки на нього накладено заборони. Так, у провадженні Бучанського відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває на виконанні виконавче провадження № 58456602, боржником за яким є [PERSON] . В межах цього виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме: транспортний засіб HYNDAI130, 2008 року випуску, № кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Відповідні дані внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного: Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Відповідно до ст. 81, 83 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців. Статтею 16 зазначеного Закону передбачено, що приватний виконавець уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Зважаючи на те, що спірний автомобіль реалізовано через прилюдні торги, питання про зняття арешту з вищевказаного майна не вирішено державним виконавцем самостійно, продовження арешту майна перешкоджає позивачу у реалізації прав власника. Відповідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд приходить до висновку, що накладений арешт на майно порушує права позивача. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп. та 1 034 грн 81 коп., а всього 2 027 грн 21 коп.

Outcome: approved