Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

20.09.2022 року до суду звернувся [PERSON] з позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві вказував на те, що з 07.09.2016 року по 03.08.2018 рік він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 29.10.2018 року рішенням Київського районного суду м.Полтави розірвано. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу [PERSON] почала зловживати спиртними напоями та з 2020 року перебуває на обліку в Службі у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради, як неблагополучна родина. Досить часто сина він забирав до себе, певний час син [PERSON] проживав у нього, а останнім часом він фактично мешкає у нього. Крім того, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню сина та забезпечення здобуття ним повної загальної середньої освіти. В зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків [PERSON] , [INFO] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 21.06.2022 року судом відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого судового засідання. 07.07.2022 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 10.08.2022 року з Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» надано копію виписного епікризу та копію медичної картки стаціонарного хворого №1617 [PERSON] 20.08.2022 року виконавчим комітетом Шевченківської районної в м.Полтаві ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . а також просили суд розгляд справи проводити за відсутності їх представника. 14.09.2022 року до суду надійшов лист служби у справах дітей виконавчого комітету Київського районної в м.Полтаві ради, в якому вони просили розгляд справи проводити за відсутності їх представника, при винесенні рішення просили суд врахувати інтереси дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечувала, просила відмовити за безпідставністю так, як вона спілкується з сином та бере участь у його вихованні. Враховуючи згоду позивача та відповідача, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності представників третіх осіб. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 07.09.2016 року по 03.08.2018 рік перебували в зареєстрованому шлюбі, який 29.10.2018 року рішенням Київського районного суду м.Полтави було розірвано. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2014 року, актовий запис №1152. В ході розгляду справи сторонами не заперечувався той факт, що наразі малолітній син [PERSON] проживає саме з позивачем [PERSON] . Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4 ) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому у частині четвертій статті 164 СК України визначено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто позбавлення прав на виховання, захист інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Окрім того, відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення чи поновлення батьківських прав орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві, затвердженого рішенням виконавчого комітету Шевченківскої районної в м.Полтаві ради №155 від 25.08.2022 року, вважає за доцільне позбавляти [PERSON] батьківських права відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Як вказано в ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України"). Під час розгляду справи суду надано достатньо доказів того, що [PERSON] нехтує батьківськими обов`язками по відношенню до малолітнього сина [PERSON] . На даний час дитина проживає разом з батьком, що в судовому засіданні підтвердила також і відповідач. Крім того, судом встановлено, що родина [PERSON] з квітня 2021 року перебуває на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Київського районної в м.Полтаві ради як неблагополучна. Також [PERSON] є матір`ю трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , двоє з яких, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом із своїми батьками. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка вживає алкогольні напої. Матеріали справи та покази свідків містять достатньо відомостей для застосування такої виключної міри як позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Судом встановлено злісне небажання відповідачем [PERSON] виконувати свої обов`язки по вихованню сина. Дитина повністю перебуває на утриманні та вихованні батька та бабусі. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку у співвідношенні із діючим законодавством, враховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього [PERSON] , суд приходить до висновку про можливість позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved