Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила стягнути з ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» та [PERSON] на свою користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 358422,30 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2019 року о 19.55 год. по вул. Набережне шосе в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вказана ДТП сталася з вини [PERSON] , що підтверджується постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2019 року. Внаслідок ДТП транспортному засобу «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] були завдані механічні пошкодження, а його власнику матеріальний збиток. Транспортний засіб «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] належить ТОВ «ОПТІМАЛБУД», правонаступником якого є ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» та був застрахований у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». 30.01.2019 року позивач звернулась до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» з заявою про виплату страхового відшкодування. 04.10.2019 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 98504,70 грн. З метою встановлення вартості матеріального збитку позивач звернулась до незалежного оцінювача та згідно звіту №42С/07/19 від 30.07.2019 року вартість матеріального збитку, спричиненого позивачу внаслідок пошкодження КТЗ становить 454127,00 грн. За складання звіту позивачем сплачено 2800,00 грн. Оскільки вина [PERSON] щодо пошкодження транспортного засобу позивача встановлена постановою суду, страхове відшкодування не в повній мірі покрило понесені збитки, а відновлення транспортного засобу є економічно необґрунтованим, вважає, що з відповідачів підлягає стягненню різниця між отриманою страховою виплатою та реальним збитком в суму 358422,30 грн., а також витрати понесенні за складання звіту в сумі 2800,00 грн. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.10.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 16.11.2020 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про залишення позову без руху. 16.11.2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивач не довела належними та допустимими доказами розмір страхової виплати, яка була отримана нею від страхової компанії. Зазначив, що розмір завданої матеріальної шкоди був встановлений звітом страхової компанії №19-029 і саме дані цього звіту стали підставою для виплати страхового відшкодування, а тому є безпідставним проведення іншої оцінки транспортного засобу на який посилається позивач. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Також просив розглядіти справу у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.12.2020 року відмовлено в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про залишення позовної заяви без руху. 03.02.2021 року від представника ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивач не зазначила жодних законних підстав для замовлення додаткового висновку щодо завданого матеріального збитку її автомобілю, оскільки звіт №19-029 страхової компанії чітко визначив вартість відшкодування в сумі 98504,70 грн., яка була виплачена позивачу. Крім того, просив розглядати справу у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Від представника відповідача ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» надійшло клопотання про витребування доказів у справі. 24.03.2021 року клопотання представника відповідача ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» про витребування доказів задоволено. 20.05.2021 року від ПрАТ «УАСК АСКА» надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 24.03.2021 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2021 року витребувано докази у ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ». 22.02.2022 року від представника ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» надійшли пояснення щодо виконання вимог ухвали разом з доказами у справі. У вказаних поясненнях зазначено, що підтверджуючі документи про перебування [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» відсутні, оскільки протягом 2018-2019 рр. 100% корпоративних прав ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» належало іншому власнику. Документація стосовно працевлаштування [PERSON] новому керівнику не передавалась. Однак, з електронного кабінету платника податків директором ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» отримано відомості за 2018-2019 рр., згідно яких [PERSON] не працював і не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ». Стосовно транспортного засобу «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] зазначив, що 19.12.2020 року було перереєстровано право власності на вказаний транспортний засіб за невідомими ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» особами [PERSON] , який діяв від імені ТОВ «ОПТІМАЛБУД» та уклав договір комісії №7849/20/006862 від 19.12.2020 року з ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП» стосовно цього ж транспортного засобу. Після цього, 19.12.2020 року ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУП» в особі [PERSON] уклало договір купівлі-продажу №7849/20/006862 з [PERSON] , за яким здійснило продаж транспортного засобу «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] . По даному факту відкрито кримінальне провадження №12021100090000708 від 19.03.2021 року. Також зазначив, що йому невідомо на яких підставах [PERSON] було надано право керування транспортним засобом «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.09.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» N6 від 27.03.92 року. «Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них». Згідно вищевказаної Постанови Пленуму «Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).» Судом встановлено, що 28.01.2019 року о 19.55 год. по вул. Набережне шосе в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вказана ДТП сталася з вини [PERSON] , що підтверджується постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2019 року. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Внаслідок ДТП транспортному засобу «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень. Транспортний засіб «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] належить ТОВ «ОПТІМАЛБУД», правонаступником якого є ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ». Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». 30.01.2019 року позивач звернулась до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту №19-029 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу 04.10.2019 року страховою компанією «АСКА» була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 98504,70 грн. З метою встановлення вартості матеріального збитку позивач звернулась до незалежного оцінювача та згідно звіту КТЗ №42С/07/19 від 30.07.2019 року, складеного ПП «Галавтоекспертиза» вартість відновлювального ремонту «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] складає 454127,00 грн. Позивач просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 358422,30 грн. Відповідач [PERSON] заперечуючи проти позову зазначив, що звіт ПП «Галавтоекспертиза» №42С/07/19 від 30.07.2019 року не повинен враховуватись судом при вирішенні справи по суті, оскільки наявний інший звіт страхової компанії «АСКА» №19-029, який враховувався при виплату позивачу страхового відшкодування, на що слід зазначити наступне. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092). Як вбачається з матеріалів справи, після звернення позивача до ПрАТ «УАСК «АСКА», оцінювачем Союзу Експертів України Петровим А.І., за участю позивача [PERSON] , було проведено огляд пошкодженого автомобіля «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] , за результатами якого 04.10.2019 року було складено звіт №19-029 про оцінку вартості (розміру) збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу позивача. Згідно зазначеного звіту, вартість завданих збитків власнику автомобіля «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження, на дату оцінки становить 367316,32 грн. Будь-яких зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля позивач не пред`являла та своїм підписом в акті огляду транспортного засобу підтвердила правильність проведеного огляду і належну фіксацію його результатів, які лягали в основу зазначеного автотоварознавчого дослідження та розрахунку страхового відшкодування. Звіт про оцінку вартості матеріального збитку №42С/07/19 в розмірі 454127,00 грн., який позивач надала до суду, був складений 30.07.2019 р., тоді як огляд автомобіля, складання страхового акту та звіту №19-29 було проведено 04.10.2019 року. За таких обставин, судом встановлено, що на момент узгодження страхового відшкодування з ПрАТ «УАСК «АСКА», позивач, знаючи про звіт від 30.07.2019 року №42С/07/19, на суму 454127,00 грн, про це нічого не заявляла, погодившись з розміром страхового відшкодування визначеним ПрАТ «УАСК «АСКА». Крім того, під час розгляду справи позивач не надала суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що нею було виконано відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля саме на заявлену суму. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Оцінивши звіт №19-029 від 04.10.2019 року, виконаним на замовлення страхової компанії відповідача, в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність досліджень чи суперечливість їх іншим матеріалам справи. Зважаючи на викладене, дослідження слід вважати належними та допустимими доказами у справі. Частиною 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини 3 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі статті 1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму. Згідно з ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З матеріалів справи вбачається, що позивачу ПрАТ №УАСК «АСКА» було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 99000,00 грн. (за вирахуванням франшизи в сумі 1000,00 грн. згідно полісу №АМ/8274238), а не як зазначає позивач 98504,70 грн. Вказане підтверджується копіями платіжних доручень №7105 від 11.10.2019 року на суму 50000,00 грн., №7102 від 10.10.2019 року на суму 28798,69 грн., №7148 від 19.09.2019 року на суму 20201,31 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 268316,32 грн., виходячи з наступного розрахунку: 367316,32 грн. (матеріальний збиток внаслідок пошкодження КТЗ) - 99000,00 грн. (виплачене страхове відшкодування). Що стосується стягнення з відповідачів на користь позивача понесених витрат за складання експертного дослідження в сумі 2800,00 грн., то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаних вимог, оскільки звіт складений ПП «Галавтоекспертиза» не є належним доказом у справі. Що стосується вимог до відповідача ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ», то в них слід відмовити, з огляду на наступне. Як на підставу для звернення до суду до відповідача ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» позивач посилалась на те, що [PERSON] на момент ДТП перебував у трудових відносинах з Товариством, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, саме Товариство повинно відповідати за шкоду завдану її працівником. Під час розгляду справи судом не встановлено, що [PERSON] на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ». Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2021 року витребувано від ТОВ «Торговий Дім «ПАРТСЕТ» належним чином завірену копію наказу про прийняття [PERSON] на роботу до ТОВ «Торговий Дім «ПАРТСЕТ» та належним чином завірену копію трудового договору укладеного між ТОВ «Торговий Дім «ПАРТСЕТ» та [PERSON] . На виконання вимог вказаної ухвали від представника ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» надійшли пояснення разом з копіями доказів з яких встановлено наступне. 21.07.2020 року між [PERSON] (попередній власник і керівник ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ») та [PERSON] (теперішній власник та керівник ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ») укладено договір №1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ». Відповідно до п. 1 вказаного договору, [PERSON] зобов`язався передати [PERSON] належну йому на праві власності частку у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ», що становить 100% статутного капіталу Товариства. На підтвердження виконання вказаного договору сторонами складено акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ», на підставі якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв частку у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» у розмірі 100%. Тобто, станом на 2018-2019 рр. 100% корпоративних прав ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» належало іншому власнику. Документація стосовно працевлаштування [PERSON] новому керівнику не передавалась. З електронного кабінету платника податків директором ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» отримано відомості за 2018-2019 рр. про нарахування заробітної плати (доходу грошового забезпечення) застрахованим особам; про трудові відносини осіб та періоди проходження військової служби. Враховуючи документи отримані з електронного кабінету, [PERSON] не працює та не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ». Також встановлено, що 19.12.2020 року було перереєстровано право власності на транспортний засіб «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] , який належить ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» за [PERSON] , який діяв від імені ТОВ «ОПТІМАЛБУД», було укладено договір комісії №7849/20/006862 від 19.12.2020 року з ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП» щодо транспортного засобу «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] . В подальшому, ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП» в особі [PERSON] уклало договір купівлі-продажу №7849/20/006862 від 19.12.2020 року з [PERSON] , яким здійснило продаж транспортного засобу «МАЗ 551606», д.н. [NUMBER] , останньому. У зв`язку з вказаними обставинами, відповідач 17.02.2021 року звернувся до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві з заявою про вчинення злочину. 19.02.2021 року відкрито кримінальне провадження №12021100090000708. З урахуванням викладеного, судом не встановлено підстав для покладення обов`язку по відшкодуванню матеріальної шкоди на відповідача ТОВ «Торговий дім «ПАРТСЕТ» на підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України, а тому у вимогах позивача до Товариства слід відмовити. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2683,16 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial