Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. Просить поновити пропущений з поважних причин, строк на подачу позову. Визнати кошти отриманні [PERSON] від [PERSON] згідно розписки, в сумі 34450 дол. США, що еквівалентно 926705,00 грн. на купівлю магазину-павільйону під час перебування у шлюбі з [PERSON] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 17225 дол. США, що еквівалентно 463352 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 17225 дол. США, що еквівалентно 463352 грн. На обґрунтування свого позову вона вказала, що в провадженні Хмельницького міськрайоннного суду знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] за участі третьої особи [PERSON] про поділ майна подружжя. Підставою для пред`явлення цього позову стало те, що вона позичила кошти на купівлю спірного магазина-павільона в квітні 2007 року для [PERSON] , коли вона перебувала у шлюбі з [PERSON] те, що кошти позичалися в інтересах сім`ї підтверджується розпискою написаною [PERSON] від 10.04.2018 року про те, що він отримав кошти вкладені в товар в сумі 23164 грн. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Заявити вказаний позов вона не мала можливості раніше оскільки розписка довгий час перебувала на почеркознавчій експертизі в справі №686/7978/18, тому строк було пропущено з поважних причин. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказав, що вказана розписка є безгрошова, оскільки складена у 2011 році, про що вказала позивач в судовому засіданні. Крім того кошти на придбання магазину у [PERSON] не позичались. [PERSON] кошти в борг в інтересах сім`ї не брала. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, з пояснень в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] , що [PERSON] у 2011 році написала боргову розписку [PERSON] у якій вказала, що вона позичила гроші в сумі 20000 доларів США, на купівлю магазину, які зобов`язується відати до 24.04.2017 року та про отримання в борг 14450 доларів США на погашення кредиту по магазину, які зобов`язується повернути до 24.04.2017 року. З пояснень [PERSON] встановлено, що вказані кошти вона отримала в борг від [PERSON] в 2007 році. [PERSON] борг в сумі 34450 доларів США, що еквівалентно 926705 грн., не повернула [PERSON] , що визнається [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Момент виникнення права власності на предмет за договором позики залежить від того, що саме передається позичальникові. Право власності на готівкові кошти виникає у позичальника в момент їх фактичної передачі. В разі безготівкових розрахунків воно виникає з моменту зарахування коштів на рахунок позичальника. Якщо предметом є речі, право власності виникає в момент фактичної передачі. Так, відповідно до цієї правової норми для укладення договору необхідно передання майна або вчинення іншої дії, яка свідчить про перехід права власності на річ. При цьому, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії. Отже, договір позики є реальним з усіма притаманними таким договорам речовими ознаками. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом виключно факту укладення договору, але не передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямованими на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини (стаття 1051 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків стаття 11 ЦК України визначає договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. До суду не надано доказів тому, що кошти за договором позики використані в інтересах сім`ї, а також, що інший з подружжя надавав у письмовій формі згоду на укладення договору позики. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] необґрунтовані, а тому слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 34450 доларів США, що еквівалентно 926705 грн. та 9542 гривні 50 копійок сплоченого судового збору.

Outcome: approved