Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Секвоя Девелопмент» і просить визнати за нею майнове право на оформлення у власність двокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 59,71 кв.м., вартістю - 752 943, 10 грн., в тому числі ПДВ 20% - 125 490, 52 грн., з правом реєстрації цих майнових (речових) прав згідно чинного законодавства в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 28 травня 2015 року між нею та ТОВ «Секвоя Девелопмент» укладено Договір № 591/5/20/134 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого відповідач продає, а позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] загальною площею 59,71 кв.м. Згідно п.4.2 Розділу 4 вказаного Договору купівлі - продажу майнових прав, позивач повинен сплатити загальну вартість майнових прав на об`єкт нерухомості, що складає - 752 943,10 грн. (сімсот п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок три гривні 10 копійок) в тому числі ПДВ 20% - 125 490,52 грн. (сто двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто гривень 52 копійок). Згідно п. 4.3 Розділу 4 Договору купівлі - продажу майнових прав, розрахунок за Договором здійснюється відповідно до Договору про забезпечення виконання зобов`язань № 592/5/20/134 від 28.05.2015 р. Відповідно до п. 2.2 Розділу 2 Договору про забезпечення виконання зобов`язань, розмір грошових коштів, які сплачуються, як забезпечення виконання зобов`язань за Договором купівлі - продажу майнових прав, складає - 752 943,10 грн. (сімсот п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок три гривні 10 копійок) в тому числі ПДВ 20% - 125 490,52 грн. (сто двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто гривень 52 копійки). Перерахування грошових коштів позивач зобов`язується сплатити відповідачу у строк до 30 червня 2015 року. Згідно п.п. 3.1 Розділу 3 Договору купівлі - продажу майнових прав, майнові права на Об`єкт нерухомості за Договором купівлі - продажу майнових прав закріплюються за Позивачем у момент оплати їм вартості майнових прав зазначених у п.4.2 Договору купівлі - продажу майнових прав. Свої зобов`язання по Договору купівлі - продажу майнових прав та Договору про забезпечення виконання зобов`язань вона виконала, сплатила загальну вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в сумі - 752 943,10 грн. (сімсот п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок три гривні 10 копійок) в тому числі ПДВ 20% - 125 490,52 грн. (сто двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто гривень 52 копійки), що підтверджується Довідкою про оплату вартості Майнових Прав згідно Договору про забезпечення виконання зобов`язань № 592/5/20/134 від 28.05.2015 р. та Договору купівлі-продажу майнових прав № 591/5/20/134 від 28.05.2015 р., виданої відповідачем 29.05.2015 р. Відповідно п.2.6 Розділу 2 Договору купівлі-продажу майнових прав плановий термін закінчення будівництва - І квартал 2019 р., а відповідно до п.2.7 Розділу 2 Договору купівлі-продажу майнових прав - плановий термін введення в експлуатацію об`єкту - ІІ квартал 2019 р. Зазначає, що в повному обсязі виконала умови договору сплативши вартість майнових прав на об`єкт нерухомості. В свою чергу відповідач свої зобов`язання по договору не виконав будівництво об`єкту нерухомості в зазначений термін не закінчив. Будинок в експлуатацію не ввів. На підставі викладеного просить задовольнити позов. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року, у справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи містить письмова заява про розгляд справи без участі представника позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся належним чином, просив слухати справу у відсутність представника. У відзиві на позовну заяву зазначив, що дійсно позивач сплатила ТОВ «Секвойя Девелопмент» грошові кошти в розмірі 752 934,10 грн, що складає 100 відсотків вартості майнових прав на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою : [ADDRESS] загальною площею 59,71 кв.м, згідно Договору про забезпечення виконання зобов`язань № 592/5/20/134 від 28.05.2015 р. та Договору купівлі-продажу майнових прав № 591/5/20/134 від 28.05.2015 р. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 травня 2015 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Секвоя Девелопмент» укладено Договір № 591/5/20/134 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого відповідач продає, а позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 59,71 кв.м. Відповідно до п.4.2 Розділу 4 Договору купівлі - продажу майнових прав, позивач повинен сплатити загальну вартість майнових прав на об`єкт нерухомості, що складає - 752 943,10 грн. (сімсот п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок три гривні 10 копійок) в тому числі ПДВ 20% - 125 490,52 грн. (сто двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто гривень 52 копійки). Згідно п. 4.3 Розділу 4 Договору купівлі - продажу майнових прав, розрахунок за Договором здійснюється відповідно до Договору про забезпечення виконання зобов`язань № 592/5/20/134 від 28.05.2015 р. Відповідно до п. 2.2 Розділу 2 Договору про забезпечення виконання зобов`язань, розмір грошових коштів, які сплачуються, як забезпечення виконання зобов`язань за Договором купівлі - продажу майнових прав, складає - 752 943,10 грн. (сімсот п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок три гривні 10 копійок) в тому числі ПДВ 20% - 125 490,52 грн. (сто двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто гривень 52 копійки). Згідно п.п. 3.1 Розділу 3 Договору купівлі - продажу майнових прав, майнові права на Об`єкт нерухомості за Договором купівлі - продажу майнових прав закріплюються за Позивачем у момент оплати їм вартості майнових прав зазначених у п.4.2 Договору купівлі - продажу майнових прав. Відповідно п.2.6 Розділу 2 Договору купівлі - продажу майнових прав плановий термін закінчення будівництва - І квартал 2019 р., а відповідно до п.2.7 Розділу - плановий термін введення в експлуатацію об`єкту - ІІ квартал 2019 р. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання своїх зобов`язань за вказаними договорами позивач сплатив суму коштів платіжками у розмірі 500 000,00 грн., 252 943,10 грн., що підтверджується довідкою про оплату вартості майнових прав та квитанціями (а.с.21). В свою чергу відповідач свої зобов`язання по Договору купівлі - продажу майнових прав не виконав, будівництво Об`єкту нерухомості в термін 1 квартал 2019 р. - не закінчив. Будинок в експлуатацію не ввів. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що нею повністю сплачено вартість квартири до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, відтак їй належать майнові права на квартиру. Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до правил ст. ст. 177, 190 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага; майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року№18-рп/2004 щодо поняття порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. У вказаній нормі зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україна», а саме ст. 3 визначено поняття «майнових прав» як будь-яких прав, пов`язаних з майном, відмінних від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 7 529,50 грн., сплачений при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved