Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

20 вересня 2022 року адвокат Бєлоусов С.Г. звернувся в інтересах [PERSON] до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м. Київ ), посилаючись на те, що заявник [PERSON] доглядала свою матір [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] в м. Ясинувата Донецької області, [PERSON] померла. Після її смерті було отримано медичне свідоцтво про смерть № 81 від 08.06.2022 року та свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 22.06.2022 року. Заявник [PERSON] поховала свою матір [PERSON] . Однак, у подальшому їй стало відомо, що свідоцтво про смерть є незаконним та не створює правових наслідків на території України відповідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», та Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254- VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Встановлення факту смерті необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Просила суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Пустинка Красноармійського району Донецької області, громадянки України, яка настала [INFO] в м. Ясинувата Донецької області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2022 року, головуючим суддею визначено суддю Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду. Згідно контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, зазначені матеріали були отриманні суддею з канцелярії суду 21.09.2022 року. Ухвалою судді від 21.09.2022 року відкрито провадження у вищезазначеній справі та призначено розгляд справи по суту у судове засідання на 22.09.2022 року. В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті, в прохальній її частині просили розглядати дану заяву за відсутності заявника та її представника. Зацікавлена особа Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) в судове засідання свого представника не направила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Судом отримано лист, в якому просили справу розглядати за відсутності представника Відділу та вирішити справу на підставі діючого законодавства. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів ( ч. 3 ст. 211 ЦПК України ). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи не з`явилися\~ в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заявника [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану фату смерті. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана\~ родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Частиною 2 статті 317 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. \~ Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , про що в матеріалах справи свідчить наявне свідоцтво про народження останньої, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до наявної в матеріалах справи\~ копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , де прізвище після укладення шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в місті Ясинувата Донецької області. Отже, місцем смерті особи є тимчасово окупована територія України. Матеріали справи не містять відмови заявнику Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) в проведенні реєстрації смерті та видачі державним органом свідоцтва про смерть. Разом з тим, суд бере до уваги Інформаційний лист Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду, вих. № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року, спрямований головам апеляційних судів, в якому зазначено, що положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, пред`являти в суд письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану в здійсненні реєстрації таких фактів. Відповідно до п.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року, територія частини Донецької області визначається тимчасово окупованою територією. Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Заявник зазначає, що встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно останній для державної реєстрації смерті її матері [PERSON] . Судом встановлено, що заявник [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту, з відповідної відмітки, яка міститься у паспорті, остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 29.02.2012 року. Оскільки смерть матері заявника [PERSON] , [INFO] настала у м. Ясинувата Донецької області, що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 81 від 08.06.2022 року, довідкою про причину смерті та свідоцтвом про смерть, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ є недійсними і не створюють правових наслідків. З огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема,"Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема,"Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений випадок полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Відповідно до ч. 4. ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованої території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Разом з тим, вирішуючи дану справу, суд бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особина тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Окрім того, заявником до позовної заяви додані фотографії з кладовища, які підтверджують смерть [PERSON] . Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про смерть її матері [PERSON] , виданого державним органом України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту смерті. На підставі викладеного та

Outcome: approved