Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка в свою чергу успадкувала 1/2 частину вказаного домоволодіння після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спірне домоволодіння, в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. Окрім цього,\~позивачка просила суд витребувати у Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області та приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. та [PERSON] копію спадкових справ заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано Тлумацьку державну нотаріальну контору Івано-Франківської області та приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. та [PERSON] надати суду належним чином посвідчені копії спадкових справ, у разі їх відкриття, та витяги\~про\~реєстрацію\~в\~спадковому\~реєстрі\~спадкових\~справ,\~зокрема\~щодо\~майна: [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , останнє місце проживання яких було с. Вікняни Івано-Франківського району Івано-Франківської області. 15.08.2022 року на адресу суду з Тлумацької державної нотаріальної контори\~Івано-Франківської\~області надійшли копії спадкових справ № 302/2002 та № 211/2013. Ухвалою Тлумацького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області від\~31.08.2022\~року закрито\~підготовче провадження\~у справі\~за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання\~позивачка [PERSON] не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач [PERSON] \~в\~судове засідання\~не з`явився,\~однак на\~електронну адресу\~суду направив\~письмову заяву,\~в якій\~вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд\~справи провести\~без його\~участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 1 Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON] , яка була головою двору, та [PERSON] значилось господарство, розташоване\~по [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 15.09.2016 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані у період з 1967 року по 1970 рік та не є самовільним будівництвом (а.с. 8-11). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~від 22\~грудня 1995\~року №\~20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Пунктом 3 вищевказаної Постанови визначено, що вирішуючи спори про право приватної власності на майно, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 13\~Закону України «Про власність»\~об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення, набуті з передбачених законом підстав. Отже, [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] з 24.11.1955 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 35 зворот). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17). Згідно ст.\~548\~ЦК України\~(в\~редакції 1963\~року),\~який діяв\~на момент\~смерті спадкодавця\~ [PERSON] ,\~для отримання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Відповідно до\~ст.\~549\~ЦК України\~(в\~редакції 1963\~року),\~діями,\~які свідчать\~про прийняття\~спадщини вважались:\~факт вступу\~спадкоємця в\~управління або\~володіння спадковим\~майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки вона вступила в управління спадковим майном, проводила похорон померлого, до дня смерті проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 195 від 18.07.2022 року (а.с. 12). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 302/2002 від 20.11.2002 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 35-38), з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає та з заявами про прийняття спадщини інші особи не звертались. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім`я [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно (копія заповіту від 25.01.2011 року, а.с. 15), а також посвідчила на ім`я [PERSON] (відповідач) заповіт, яким заповіла йому земельну ділянку, яка не є предметом даного позову (копія заповіту від 18.02.2011 року, а.с. 55). Також до матеріалів справи додано копію заповіту посвідченого на ім`я [PERSON] (відповідач), яким [PERSON] заповіла йому все належне їй на день смерті майно (копія заповіту від 18.02.2011 року, а.с. 16). Однак, відповідно до довідки Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 217 від 15.08.2022 року, вказаний заповіт не був зареєстрований у сільській раді с. Вікняни Тлумацького району Івано-Франківської області та його примірник відсутній (а.с. 54). Отже зазначений заповіт є нікчемним (ст. 216 ЦК України) та не створює жодних правових наслідків. З врахуванням вищенаведеного, спадкування майна після смерті [PERSON] має відбуватись за заповітами від 25.01.2011 року та від 18.02.2011 року, згідно яких [PERSON] має право на спадкування всього належного спадкодавцю на день смерті майна, а [PERSON] (відповідач) має право на спадкування належної спадкодавцю земельної ділянки. В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (відповідач) прийняли спадщину в порядку спадкування за заповітами після смерті [PERSON] ,\~оскільки вони у шестимісячний термін звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітами (а.с. 39, 39 зворот). Відповідно до довідки Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 196 від 18.07.2022 року [PERSON] на день смерті проживала одна, та після її смерті в управління спадковим майном вступила племінниця [PERSON] (позивачка), яка проводила похорон померлої, здійснює ремонт будинку, обробляє земельну ділянку (а.с. 13). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 211/2013 від 25.10.2013 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 39-52), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом на спірне домоволодіння після смерті [PERSON] . Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на спірне домоволодіння в цілому в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала 1/2 частину вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на домоволодіння після смерті [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом\~Тлумацької державної\~нотаріальної контори\~Івано-Франківської\~області №\~665/02-31\~ від 11.10.2016 року (а.с. 19). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, враховуючи те, що відповідач повністю визнав позов, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про\~відшкодування витрат\~до закінчення\~судових дебатів\~до суду\~не надходило,\~ суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується. На підставі ст.ст. 535, 548, 549, 553, 560, 561 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved