Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить зняти арешт з всього нерухомого майна, яке належить [PERSON] , що накладений 31.01.2012 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Пацуріна О.В. №31117189 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 вересня 2008 року між ПАТ «Уні КредитБанк» та [PERSON] (чоловік позивача) було укладено Договір про іпотечний кредит № MRTG-000000014566 на суму кредиту в розмірі 500 000 доларів США, що діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Відповідно до п. 1.2. Договору кредит наданий терміном до 18 вересня 2028 року. З метою забезпечення своєчасного виконання зобов`язання за вказаним Договором про іпотечний кредит між позивачем та ПАТ «УніКредит Банк» було укладено Договір поруки № MRTG-000000014566/P від 18 вересня 2008 року, за яким позивач поручився за своєчасне виконання в повному обсязі по зобов`язанню за Договором про іпотечний кредит № MRTG-000000014566 від 18.09.2008 року. 30 травня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області винесено рішення про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «УніКредит Банк» кредитної заборгованості в розмірі 470 8226, 48 грн. 31 січня 2012 року, на виконання вищезазначеного рішення суду, Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 31117389. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання ПАТ «УніКредит Банк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків, активів та капіталу став ПАТ «Укрсоцбанк» згідно Договору про приєднання від 02.12.2013 року. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду по справі № 752/20130/15-ц від 11.05.2016 р за позовом [PERSON] до ПАТ «УКРСОЦБАНК, [PERSON] - визнано зобов`язання по договору поруки № MRTG-000000014566/P від 18.09.2008 року припиненим та визнано договір поруки № MRTG-000000014566/P від 18.09.2008 року таким, що припинив свою дію. Таким чином, станом на даний час будь яких не виконаних зобов`язань перед банком позивач немає. В травні 2021 року позивач, намагаючись здійснити нотаріальну дію щодо посвідчення договору дарування, дізналась про діючий арешт на нерухоме майно. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 264097585, згідно запису в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження нерухомого майна: тип обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження - 12205630; зареєстровано - 24.02.2012 12:24:35 за № 12205630 реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 31117189, 31.01.2012, відділ примусового виконання рішень управляння державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, головний державний виконавець Пацуріна О.В., об`єкт обтяження - невизначене майно, на все нерухоме майно, власник - [PERSON] , заявник: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві. Згідно листа Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві від 07.05.2021 р. №18402/2-21 позивачу було повідомлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у період з 31.01.2012 по 26.07.2017 перебувало виконавче провадження № 31117189 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду від 31.10.2011 № 2-1032 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «»УніКредитБанк» 4 708 22648 грн. та стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «УніКредит Банк» 910 грн судового збору; на даний час виконавче провадження № 31117189 знищено за закінченням строків зберігання. Позивач посилаючись на те, що на теперішній час будь-які правові підстави для продовження існування обмеження щодо розпорядження своїм майном, оскільки виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт, закінчене та знищене, просить суд про задоволення позову. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2021 позовну заяву залишено без руху. 24.09.2021 від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.10.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у період з 31.01.2012 по 26.07.2017 перебувало виконавче провадження № 31117189 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду від 31.10.2011 № 2-1032 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «»УніКредитБанк» 4 708 22648 грн. та стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «УніКредит Банк» 910 грн судового збору. Згідно листа Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві від 07.05.2021 р. №18402/2-21 позивачу [PERSON] було повідомлено, що відповідно до вимог пункту 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5 - строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких один рік. Виконавче провадження №31117189 знищено за закінченням строків зберігання. Згідно Витягу з реєстру боржників станом на 12.08.2021 [PERSON] боржником не значиться. Відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 12.08.2021, наявна інформація щодо стану виконавчого провадження № 31117189, як завершеного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч. 1 ст. 319 ЦК України, передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Вбачається, що у Єдиному реєстрі боржників відносно [PERSON] станом на 01.08.2021 відомості відсутні щодо діючих виконавчих проваджень, у зв`язку з чим всупереч положенням ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не знято арешт, що був накладений в рамках виконавчого провадження № 311171891. Таким чином, на даний час відсутні правові підстави для продовження існування обмеження щодо розпорядження своїм майном оскільки виконавче провадження, в межах якого накладалася заборона, закінчене та знищене. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем були доведені обставини на підставі який позивач звернулась до суду з даним позовом, а відтак вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. Керуючи ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 316, 319, 321 ЦК України, ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved