Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

В серпні 2022 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Сайчишин Анатолій Іванович з позовом до КС «Кредит-Експерт», третя особа: Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса в сумі 29 856,66 грн. та судового збору в розмірі 992,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2019 між Кредитною спілкою «Кредит - Експерт» і [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит у формі кредитної лінії № К-004/0560/08/19 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на суму 50 000,00 грн. На початку липня 2020р. [PERSON] хотів зняти готівкою свою заробітну плату у банкоматі ПАТ "БАНК ВОСТОК", але не зміг та йому повідомили, що на його рахунок накладений арешт постановою державної виконавчої служби. Ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження № 62282823, позивач дізнався, що 09.06.2020 заступником начальника Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Маліцькою М.А. було відкрито дане виконавче провадження, на підставі заяви Відповідача про відкриття виконавчого провадження і виконавчого напису нотаріуса. Із матеріалів вищевказаного виконавчого провадження Позивачу стало відомо, що 15.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 529 про стягнення з нього на користь Відповідача заборгованості за кредитним договором № К-004/0560/08/19 від 30.09.2019р. в загальній сумі 85 811, 54 грн. Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2022 по справі № 381/282/22 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №529 від 15.05.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. про стягнення з [PERSON] на користь кредитної спілки «Кредит - Експерт» заборгованості за кредитним договором № К-004/0560/08/19 від 30.09.2019 в розмірі 85 811,54 грн., яке набрало законної сили 16.06.2022р. Відповідно до листа Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.07.2022 № 1930.46 загальна сума коштів стягнутих з позивача по виконавчому провадженню № 62282823 складає 33 022,63 грн, з яких 69,00 грн. - витрати виконавчого провадження, 3 096,97 грн. - виконавчий збір, та 29 856,66 грн. - борг за кредитним договором, який був перерахований на рахунок кредитної спілки «Кредит - Експерт», а також зазначено, що 06.07.2022 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою судді від 05 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання. 07.09.2022 Кредитна спілка «Кредит-Експерт» подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити посилаючись на наступні обставини. У зв`язку з тим, що рішенням Фастівського районного суду Київської області від 17.05.2022 у справі № 381/282/22 було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 529 від 15.05.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. про стягнення з [PERSON] на користь КС "Кредит-Експерт" заборгованості за кредитним договором №К-004/0560/08/19 від 30.09.2019 в розмірі 85 811, 54 грн. зобов`язання Кредитної спілки "Кредит-Експерт" перед [PERSON] складали 29 856, 66 грн. 26 серпня 2022 р. КС "Кредит-Експерт" направила на адресу [PERSON] заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з якою: -зобов`язання КС "Кредит-Експерт" по поверненню суми коштів у розмірі 29 856, 66 грн., які виникли у зв`язку з тим, що рішенням Фастівського районного суду Київської області від 17.05.2022 у справі № 381/282/22 було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 529 від 15.05.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. про стягнення з [PERSON] на користь КС "Кредит-Експерт" заборгованості за кредитним договором №К-004/0560/08/19 від 30.09.2019 в розмірі 85 811, 54 грн. є припиненими у повному обсязі; -зобов`язання [PERSON] перед КС "Кредит-Експерт" за Кредитним договором №К-004/0560/08/19 від 30.09.2019 р. припиненими частково на суму 29 856, 66 грн. За таких обставин, зобов`язання КС "Кредит-Експерт" перед [PERSON] у сумі 29 856, 66 грн. були припинені, оскільки: -зазначене зобов`язання є зустрічним з зобов`язанням [PERSON] перед КС "Кредит-Експерт" за Кредитним договором № К-004/0560/08/19 від 30.09.2019 у розмірі 59 105, 38 грн.; -такі зобов`язання є однорідними, оскільки вони є грошовими; -строк виконання зобов`язань по поверненню коштів не встановлений, а строк зобов`язань по сплаті кредиту вже настав; -Кредитна спілка "Кредит-Експерт" подала заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сайчишин А.І. підтримав вимоги поданого ним позову, просив задовольнити. Представник відповідача КС «Кредит-Експерт» в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений судом належним чином, причину неявки суду не повідомив. Третя особа: Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся судом належним чином, до канцелярії суду подали лист, про розгляд справи в їх відсутності, та вирішити справу на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30 вересня 2019 року між Кредитною спілкою «Кредит-Експерт» і [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит у формі кредитної лінії №К-004/0560/08/19 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на суму 50 000,00 грн. (а.с.7-8). 15.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. винесено виконавчий напис №5529 про стягнення з [PERSON] на користь КС «Кредит-Експерт» заборгованості за кредитним договором № К-004/0560/08/19 від 30.09.2019 на загальну суму 85 811,54 грн. (а.с.11). Постановою заступника начальника Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Маліцької М.А. від 09.06.2020 було відкрито виконавче провадження №62282823 по стягненню заборгованості за виконавчим написом №529 (а.с.9). Постановою заступника начальника Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Маліцької М.А. від 18.06.2020 звернуто стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.10). Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2022 року позов [PERSON] задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 529 вчинений 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Оленою Вікторівною про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Кредит-Експерт» заборгованості в розмірі 85811 грн. 54 коп. та стягнуто з Кредитної спілки «Кредит-Експерт» на користь з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Рішення набрало законної сили 16.06.2022 (а.с.17-21). Відповідно до листа Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.07.2022 №1930.46 загальна сума коштів стягнутих з позивача по виконавчому провадженню №62282823 складає 33 022,63 грн., з яких 69,00 грн. - витрати виконавчого провадження, 3 096,97 грн. - виконавчий збір, та 29 856,66 грн. - борг за кредитним договором, який був перерахований на рахунок кредитної спілки «Кредит - Експерт» (а.с.13-16). Відповідно до постанови державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вінницькою-Бевз В.М. від 06.07.2022 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №529 від 15.05.2020 на підставі п. 5 частини 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с12). Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави (глави 83 ЦК України) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Як неодноразово зазначав Верховний Суд, зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Верховний Суд за результатами аналізу положень статті 1212 ЦК України дійшов до висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Наведені висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 р. у справі № 910/1531/18, від 29.05.2019 р. у справі № 757/42443/15-ц, від 28.01.2020 р. у справі № 910/16664/18, від 08.09.2021 р. у справах № 201/6498/20, № 206/2212/18 тощо. Отже, зважаючи на викладене вище, суд, встановивши на підставі досліджених доказів, що під час виконавчого провадження № 62282823 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 529, стосовно якого суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за період з дня відкриття виконавчого провадження постановою державного виконавця від 09.06.2020 до 06.07.2022 р. - дня закінчення виконавчих дій було стягнуто з боржника [PERSON] 33 022,63 гривень, з яких 29 856,66 гривень-борг за кредитним договором, що підтверджено довідкою Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі від 20.07.2022 (а.с.13-16), які на тепер підлягають стягненню з Відповідача на підставі статті 1212 ЦК України як безпідставно набуті. Посилання відповідача на 601 ЦК України є безпідставними, враховуючи наступне. За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї із сторін, згідно з вимогами ст. 601 ЦК України. Однак, якщо ця угода суперечить вимогам чинного законодавства та інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, то сторона має право звернутись за захистом своїх охоронюваних законом прав з позовом до суду про визнання її недійсною, з урахування ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Статтею 202ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Відповідно до ст. 601ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Отже вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам. Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством; за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку. Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням. Таким чином, зарахування можливе за наявності таких умов: зустрічність вимог, тобто сторони беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов`язанні є боржником в іншому зобов`язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі), строк виконання яких настав. Припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однією з сторін. Зарахування, проведене за заявою однієї сторони, діє з моменту, коли є у наявності всі умови для зарахування. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав припинення зобов`язання Кредитна спілка «Кредит-Експерт» з виконання виконавчого листа по справі № 381/282/22 на підставі ст. 601 ЦК України зарахуванням однорідних грошових вимог, оскільки обов`язокКредитна спілка «Кредит-Експерт» перед [PERSON] виник за судовим рішенням і за своєю правовою природою має визначений характер, що визначається у конкретній грошовій сумі та підлягає до стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили. В той же час, вимоги Кредитної Спілки за договором про надання коштів у позику, носять оспорюваний характер, а наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з названих вище умов, виключає проведення зарахування у добровільному порядку (аналогічні висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладені, зокрема, у постановах від 24.01.2018 по справі N 908/3039/16, від 05.04.2018 по справі N 910/13205/17, від 25.04.2018 по справі N 910/6781/17, від 25.07.2018 по справі N 916/4933/15, від 22.08.2018 по справі N 910/21652/17, від 11.09.2018 по справі N 910/21648/17, від 11.10.2018 по справі N 910/23246/17 (в даній постанові застосовано термін прозорість вимог), від 13.11.2018 по справі N 914/163/14, від 02.04.2019 по справі N 918/539/18). Тому суду не знаходить підстав для встановлення відсутності обов`язку боржника перед позивачем. Таким чином, враховуючи усе наведене, встановлені судом обставини та оцінивши наявні в справі докази, суд вважає заявлені Позивачем вимоги обґрунтованими, доведеними належними і допустимими доказами, що не спростовані Відповідачем, а відтак суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову [PERSON] повністю. Крім того, на підставі імперативних приписів частин першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача понесені нею судові витрати за сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 992,40 гривень. Відповідно до статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved