Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

01.10.2021р. [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ТОВ «ФК «Факторінгс» (третя особа [PERSON] ) про припинення обтяження рухомого майна [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 1-5). Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. від 21.10.2021р. справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яка надійшла до суду 30.12.2021р. (а.с. 36 - Ухвалою судді Наумової О.С. від 04.01.2022р. справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 42). В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що він є власником транспортного засобу марки «Mazda 6», номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , рік випуску - 2003, номерний знак [NUMBER] , колір сірий, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного із [PERSON] від 29.06.2018р. № 5341/2018/ [NUMBER] і свідоцтва про право власності на транспортний засіб [NUMBER] . На момент придбання автомобіля обтяження щодо транспортного засобу були відсутні. У липні 2021 року позивач вирішив продати автомобіль, однак при відчуженні виявилось, що_13.05.2020р. реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. зареєстроване обтяження автомобіля за № 27764132 (тип обтяження - застава рухомого майна) із забороною відчужувати. Підстава обтяження - договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/481-АП від 24.04.2007р., видавник ВАТ КБ «Надра» і договір № GL2N78545 про відступлення права вимоги, серія та номер 580, виданий 08.05.2020р., видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., обтяжувач - ТОВ «ФК «Факторінгс». Згідно інформації за посиланням https://torgi.exp-agencv.com.ua/public/view/UA-EA-2020-04-03-000033-b 09.04.2020р. ПАТ КБ «Надра» було виставлено на аукціон UA-EA-2020-04-03-000033-b активи: Кредитний портфель ПАТ, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 319 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами з номером лоту № GL2N78545. Переможець торгів є ТОВ «ФК «Факторінгс», що підтверджується протоколом електронного аукціону від 09.04.2020р. За результатами аукціону укладено договір №GL2N78545 від 08.05.2020р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюк Л.В. за реєстровим №579. Додатком №1 до вказаного договору (п.1 Договору) є перелік прав по кредитним договорам, які були придбані, однак вказаний додаток у систему «Прозорро» сторонами договору не завантажений. Водночас, на сайті знаходиться Публічний паспорт активу. У файлі №2 у графі 97 внесена розширена інформація по кредитному договору «Автопакет» № 8/2007/840- К/481-АП. Зазначено: комплектність кредитного договору договорами застави та поруки; про наявність застави, однак відсутній запис про номер договору застави; про вид та тип застави - транспортний засіб; короткий опис застави: в ході огляду встановлено наступне: пошкоджений передній бампер, переднє ліве крило, пошкодження задньої лівої двері, пошкодження заднього бамперу- транспортний засіб не вказаний. Зазначено що, вартість застави становить 0 грн ( тобто, застава відсутня ). Вказано останній платіж по кредиту - 03.08.2016 року. Із переліченого вбачається, що відповідач отримав у власність договір застави на автомобіль, однак не права на саму заставу. За даними сайта ДП «СЕТАМ», 06.07.2016р. відбулися торги з примусової реалізації майна, а саме, спірного автомобіля. Продаж проведено в межах виконавчого провадження, що перебувало у Бабушкінському ВДВС м. Дніпропетровська по ВП №46579555. Таким чином, після проведення електронних торгів та набуття права власності на автомобіль Mazda 6 новим власником, автомобіль мав бути звільнений від обтяжень, які були накладені за невиконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором «Автопакет» № 8/2007/840-К/481-АП укладеним із ПАТ «КБ Надра», що і було виконано державним виконавцем. Оскільки наявне обтяження порушує право позивача на вільне володіння майном, позивач просив припинити приватне обтяження рухомого майна, що зареєстроване 13.05.2020р. за № 27764132, об`єктом якого є автомобіль Мазда 6, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , зареєстрованим власником якого є [PERSON] . Представник позивача адвокат Марченко Г.І. (діє\~на підставі\~ордеру від\~30.09.2021р.\~ а.с.\~29) в судове засідання 20.07.2022р. надала заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позову наполягала (а.с. 32, 33). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся судом неодноразово належним чином (а.с. 63, 64, 75, 76), правом на надання відзиву на позов не скористався. Третя особа\~ [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся судом неодноразово належним чином (а.с. 68-69, 77, 79), правом на надання відзиву на позов не скористався. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Mazda 6», номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , рік випуску - 2003, номерний знак [NUMBER] , колір сірий, що підтверджується договором купівлі-продажу № 5341/2018/1004420 від 29.06.2018р., укладеним із [PERSON] і свідоцтвом про право власності на транспортний засіб [NUMBER] (а.с. 27, 28). З наданих позивачем копій документів щодо придбання та реєстрації транспортного засобу у ТСЦ (а.с. 49-58), видно, що [PERSON] 29.06.2018р. була подана заява до ТСЦ про те, що він вперше відчужує транспортний засіб. Адміністратором ТСЦ 5341 перевірено, що згідно НАІС Єдиного держаного реєстру МВС України, кількість відчужених ТЗ протягом календарного року перевірено (а.с. 57). Як вказує позивач, на момент укладення цього договору обтяження щодо транспортного засобу були відсутні. Однак у липні 2021 року позивач вирішив продати автомобіль і при відчуженні виявилось, що 13.05.2020р. державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського МНО Черленюх Л.В. зареєстроване обтяження автомобіля за № 27764132 (тип обтяження - застава рухомого майна) із забороною відчужувати; підстава обтяження - договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/481-АП від 24.04.2007р., видавник ВАТ «Комерційний Банк «Надра» і договір № GL2N78545 про відступлення права вимоги, серія та номер 580, виданий 08.05.2020, видавник приватний нотаріус Київського МНО Черленюх Л.В., боржник [PERSON] , код: [NUMBER] , обтяжувач - ТОВ «ФК «Факторінгс», строк виконання зобов`язання 13.12.2025р., термін дії 13.05.2025р., що підтверджено витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 22.07.2021р (а.с. 26). Судом перевірено за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2014р. по справі № 201/5728/14-ц стягнуто солідарно з [PERSON] (ІНН [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 20.11.1995 року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), [PERSON] (ІНН [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 26.03.1996 року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь\~публічного акціонерного\~товариства комерційний\~банк «Надра» (04053, м. Київ, вул. Артема, 15, р/р [NUMBER] , МФО 380764, ОКПО 20025456, банк отримувача ПАТ «КБ Надра») заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/481-АП від 24 квітня 2007 року в сумі 29429,77 доларів США та 72483,33 гривень, з яких 15815,69 доларів США заборгованість за сумою кредиту, 12049,47 доларів США заборгованість за процентами, 1166,89 доларів США заборгованість за тілом по кредитній лінії, 397,72 доларів США заборгованість за процентами за кредитною лінією, 3508,42 доларів США, що в еквіваленті складає 45529,11 гривень пеня, 282,21 доларів США, що в еквіваленті складає 3662,27 гривень пеня за кредитною лінією, 1794,85 доларів США, що в еквіваленті складає 23291,95 гривень штрафи (а.с. 16 18). Чудом у цій справі було встановлено, що 24.04.2007р. між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір «Автопакет» №8/2007/840-К/481-АП, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 17948,51 доларів США з виплатою процентної ставки 12,15 % річних, строком до 20 квітня 2012 року. У разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобов`язань позичальника, щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк визначених у договорі, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % відсотків від суми кредиту, визначеної у цьому договорі, за кожен випадок. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе договірні зобов`язання за кредитним договором №8/2007/840-К/481-АП від 24 квітня 2007 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої станом на 15 квітня 2014 року становить 29429,77 доларів США та 72483,33 гривень, з яких 15815,69 доларів США заборгованість за сумою кредиту, 12049,47 доларів США заборгованість за процентами, 1166,89 доларів США заборгованість за тілом по кредитній лінії, 397,72 доларів США заборгованість за процентами за кредитною лінією, 3508,42 доларів США, що в еквіваленті складає 45529,11 гривень пеня, 282,21 доларів США, що в еквіваленті складає 3662,27 гривень пеня за кредитною лінією, 1794,85 доларів США, що в еквіваленті складає 23291,95 гривень - штрафи. Відповідно до договору поруки № 8/2007/840-К/481-АП/2 від 24 квітня 2007 року поручитель [PERSON] поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору №8/2007/840-К/481-АП від 24 квітня 2007 року. Сторони встановлюють, що Поручитель, у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, виплачує кредитору пеню від загальної суми заборгованості позичальника по кредитному договору у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення з дня виникнення зобов`язання поручителя погасити заборгованість позичальника. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від 19.11.2015р. відмовлено [PERSON] у перегляді заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2014р. З інформації за посиланням https://torgi.exp-agencv.com.ua/public/view/UA-EA-2020-04-03-000033-b (додаток 1 до регламенту ЕТС) видно, що 09.04.2020р. ПАТ КБ «Надра» виставлено на аукціон UA-EA-2020-04-03-000033-b активи: Кредитний портфель ПАТ, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 319 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами з номером лоту № GL2N78545 Згідно із протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-04-03-000033-b від 09.04.2020р. переможець торгів є ТОВ «ФК «Факторінгс». За результатами аукціону укладено договір купівлі-продажу майнових прав № GL2N78545 від 08.05.2020р., посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Черленюк Л.В. за реєстровим №579, згідно ТОВ «ФК «Факторінгс» придбало у ПАТ «КБ «Надра» перелік майнових прав, які виникли, або можуть виникнути згідно із додатком №1 до вказаного договору (а.с. 24 25). Додатком №1 до вказаного договору (п. 1 договору ) є перелік прав по кредитним договорам, які були придбані, однак додаток у систему «Прозорро» сторонами не завантажений. Як вказує позивач, на сайті знаходиться Публічний паспорт активу. У файлі № 2 у графі 97 внесена розширена інформація по кредитному договору «Автопакет» № 8/2007/840- К/481-АП. Зазначено: комплектність кредитного договору договорами застави та поруки; про наявність застави, однак відсутній запис про номер договору застави; про вид та тип застави - транспортний засіб; короткий опис застави: в ході огляду встановлено наступне: пошкоджений передній бампер, переднє ліве крило, пошкодження задньої лівої двері, пошкодження заднього бамперу - транспортний засіб не вказаний. Зазначено що, вартість застави становить 0 грн. Вказано останній платіж по кредиту - 03.08.2016р. Позивач вважає, що відповідач отримав у власність договір застави на автомобіль, однак не права на заставу. Позивачем наданий витяг з сайта ДП «СЕТАМ», відомості за яким були перевірені судом за посиланням https://setam.net.ua/auction/156622, з якого видно, що 06.07.2016р. були проведені торги з примусової реалізації майна за номером лоту: 155171 (місцезнаходження майна: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Магістральна, 34), на яких проданий автомобіль марки MAZDA модель 6, 2003 р.в., державний номер [NUMBER] , рік випуску 2003, об`єм двигуна, см. куб. 1999, номер кузову [NUMBER] , колір - сріблястий, у межах виконавчого провадження 46579555. Відомості про обтяження майна: договір «Автопакет», 8/2007/840-к/481-АП, 24.04.2007, Відділення ПАТ "КБ Надра" Дніпропетровське РУ. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 46579555 від 16.02.2015р., Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ. (а.с. 9-11). Отже, з наведеного видно, що продаж проведено в рамках виконавчого провадження, що перебувало у провадженні Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровська З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №277456416 станом на 30.09.2021р. видно, що стосовно третьої особи [PERSON] накладено арешт лише на нерухоме майно 19.02.2015р. (а.с. 12). Таким чином, на момент накладення арешту рухоме майно було вилучене і передане на реалізацію. Відповідно до п. 7 розділу X «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.06.2016р. № 2831/5 не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведений електронний аукціон переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту.. Тобто, після проведення електронних торгів та набуття права власності на автомобіль Mazda 6 новим власником, автомобіль має був бути звільнений від обтяжень, які були накладені на нього за невиконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором «Автопакет» № 8/2007/840-К/481-АП, укладеним з ПАТ «КБ Надра», що було зроблено державним виконавцем. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст. ст. 316, 317, 321\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 319\~ЦК України визначає що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно з ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396\~ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно\~\~до\~\~п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов\~\~про\~\~зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником,\~\~а також особою,\~\~яка володіє\~\~на\~\~підставі закону\~\~чи договору\~\~або\~\~іншій законній\~\~підставі\~\~майном, що\~\~не\~\~належить боржнику (речове право\~\~на\~\~чуже майно). За приписами ч.ч. 1, 2, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV (що діяв на час винесення постанови про арешт майна) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Разом з тим за вимогами ч. 2 ст. 50 даного Закону у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець повинен був зазначити про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 5 ст. 59 чинного на сьогодні Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VШ, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту (правовий висновок Верховного Суду України від 15.03.2013р. у справі № 6-26цс13). Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (стаття 572 ЦК України та стаття 1 Закону України «Про заставу»). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини 1, 2 ст. 590 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду: від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18 та від 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18 (провадження № 61-18857св19). Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 22.07.2021р., 13.05.2020р. на спірний транспортний засіб зареєстроване приватне обтяження, а саме, тип обтяження «застава рухомого майна» шляхом «заборони відчуження» майна, на підставі договору «Автопаркет» від 24.04.2007р. № 8/2007/840-К/481-АП, термін дії такого обтяження 13.05.2025р. Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Згідно із абзацом п`ятим пункту 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004р. № 830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість\~місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. У відповідності до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на транспортний засіб 13 травня 2020 року зареєстровано обтяження. Тобто, на момент придбання спірного автомобіля позивачем (29 червня 2018 року) у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його обтяження. Крім того, під час розгляду справи встановлено, що на момент придбання автомобіля позивачем, автомобіль вже був реалізований на виконання рішення суду у межах виконавчого провадження, у якому боржником є [PERSON] на підставі договору «Автопакет» від 24.04.2027р., що виключає збереження застави на майно, яке реалізоване з торгів. Право власності на автомобіль 04.07.2018р. вже було зареєстровано за позивачем [PERSON] , який є добросовісним набувачем, а тому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, суд вважає наявними підстави для визнання припиненим обтяження рухомого майна, накладеного на автомобіль З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки наявність обтяження у вигляді заборони позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном. Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, так як позивач позбавлений змоги реалізувати своє законне право на вільне володіння та розпорядження власністю, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття заборони відчуження майна. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивач понесені судові витрати по справі у розмірі 908,00\~грн. (як за одну позовну вимогу немайнового характеру) (а.с. 6). Решту помилково надміру сплаченого судового збору у розмірі 1134,76\~грн. позивач може повернути за окремо поданою ним заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved