Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

14 серпня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява, яка була розподілена судді Кондратенко О.О. На підставі розпорядження керівника апарату суду від 09.10.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2020 року справа надійшла в провадження судді Притули Н.Г. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] в сумі 10 613,11 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08.12.2017 Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. З метою прийняття спадщини позивач подала заяву до Десятої київської державної нотаріальної контори. 10.08.2019 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1141/2017, в якому зазначено, що спадщина складається з нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 51 930,51 грн., яка належала померлій [PERSON] . 25.09.2018 року [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] . На підставі даної заяви відповідач виплатив позивачу частину недоотриманої пенсій, а саме у розмірі 41 317,40 грн. У січні 2019 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про отримання інформації щодо причин невиплати повної суми недоотриманої пенсії матері. Листом від 21.01.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що під час виплати недоотриманої пенсії були застосовані норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. А тому для захисту порушеного права позивач звернулась до суду з цим позовом. 06.05.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі на тій підставі, що [PERSON] на обліку у відповідача перебувала як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території та позивач було завчасно повідомлена про те, що розмір недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до органів Пенсійного фонду. Відповідь на відзив до суду не надходила. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги позовної заяви та просили задовольнити їх в повному обсязі. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. А тому, враховуючи положення статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторони, яка не з`явилась в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши позивача та її представника, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 10.08.2019 року позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1141/2017, в якому зазначено, що спадщина складається з нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 51 930,51 грн., яка належала померлій [PERSON] . Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатило позивачу лише частину суми недоотриманої пенсії, а саме у розмірі 41 317,40 грн. Суд вважає за необхідне зазначити, що положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Тобто, вказаною статтею врегульовано питання виплати пенсії, на яку мав право безпосередньо пенсіонер. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Спірні правовідносини стосуються захисту спадкових прав позивача на отримання належного їй спадкового майна. Вказаний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 06 липня 2020 року, справа № 750/8819/19, провадження №61-4348св20. Отже, оскільки позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає за можливе стягнути з відповідача різницю в сумі 10 613,11 грн., належної позивачу у зв`язку зі смертю [PERSON] у відповідності до Свідоцтва про права на спадщину за законом та вже виплаченої суми недоотриманої пенсії. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved