Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

22.01.2021 року до суду надійшла позовна заява КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві сторона позивача посилається на те, що наказом Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого округу КМР (КМДА) від 31.05.2017 року № 14 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , передано на обслуговування КП «Житло-сервіс», предметом діяльності якого відповідно до п. 2.2 Статуту є надання житлово-комунальних послуг споживачам. Відповідач з 05.06.2018 року є власником квартири [ADDRESS] , проживає у ній та користується житлово-комунальними послугами, проте, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з позивачем не уклав. Між сторонами виникло зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, а тому відповідач зобов`язаний здійснювати оплату житлово-комунальних послуг за фактичне користування послугами незалежно від наявності укладеного договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань у останнього з січня 2019 року по серпень 2020 року виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 6329,84 грн. Вважає, що відповідач має також сплатити збитки від інфляції у сумі 41,63 грн. та три проценти річних 84,29 грн. за період з 01.01.2019 року по 29.02.2020 року. Враховуючи викладене, просить задовольнити позов, а також покласти на відповідача судові витрати, що складаються з судового збору 2270 грн. та витрат на правничу допомогу 1500 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відповідач відзив у встановлені судом строки не подав. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2022 року призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися в порядку, передбаченому процесуальним законом. У матеріалах справи міститься клопотання, в якому представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 229132459 від 22.10.2020 року. За приписами ст.\~322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Наказом Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого округу КМР (КМДА) від 31.05.2017 року № 14 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , передано на обслуговування КП «Житло-сервіс». Відповідно до п. 2.2 Статуту предметом діяльності КП «Житло-сервіс» є надання житлово-комунальних послуг споживачам. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Положеннями ст. 5 цього Закону визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком включає: забезпечення\~утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~якщо прибудинкова\~територія,\~за даними\~Державного земельного\~кадастру,\~знаходиться у\~власності або\~користуванні співвласників\~багатоквартирного будинку\~відповідно до\~вимог законодавства,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем (крім\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За положеннями ст. 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У ст. 12 Закону визначено, що надання житлово-комунальних\~послуг здійснюється\~виключно на\~договірних засадах. Разом з тим, факт відсутності\~договору про\~надання житлово-комунальних\~послуг сам\~по собі\~не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідне позиція викладене у постанові КГС від 21.04.2020 року (справа № 910/7968/19). Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або формами, затвердженими в установленому порядку (ст. 32). Розпорядженням виконавчого органу КМР (КМДА) № 211 від 12.02.2018 року «Про внесення змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (чинний в період нарахування плати за послуги) встановлений тариф на послугу за адресою будинку, а також строк оплати до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги по житловому приміщення, що належить відповідачу, наявна заборгованість по оплаті у розмірі 6329,84 грн. Таким чином, вбачається, що відповідачем не сплачуються своєчасно грошові кошти за надані житлово-комунальні послуги, що тягне за собою право позивача на стягнення цих коштів в судовому порядку. Сторона позивача також просить стягнути з відповідача збитки від інфляції та три проценти річних у сумі 41,63 грн. та 84,29 грн. відповідно. За ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачем не оспорювалися нараховані позивачем суми, суд вважає, що наведені розрахунки відповідають вимогам закону. З огляду на наведе, позов підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення витрати на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано суду копію договору № 3-20 про надання правничої допомоги від 08.01.2020 року, копію додатку № 1 до вказаного договору, який містить детальний опис робіт та їх вартість, а також попередній розрахунок суми судових витрат та детальний опис робіт, з яких вбачається, що витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. складаються з послуг з підготовку і подання позовної заяви. За таких\~обставин,\~суд приходить\~до висновку\~про стягнення\~з відповідача\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу в розмірі 1500 грн. З урахуванням\~задоволення позову\~відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~стягненню з\~відповідачів також\~підлягає судовий\~збір,\~сплачений позивачем\~при зверненні\~до суду, у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved