Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Національний комплекс «Експоцентр України» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по платі за проживання в гуртожитку в розмірі 28 963,20 грн. В обгрунтування позову зазначає, що на його балансі і в оперативному управлінні знаходиться будівля гуртожитку, що розташована за адресою: мю [ADDRESS] . 20 березня 2019р. між позивачем та відповідачем був укладений Договір найму житлового приміщення (кімната №22) в гуртожитку. У кімнаті проживають позивач та члени її родини: чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] . За умовами Договору найму позивач зобов`язалася вносити щомісяця до 10 числа наступного за звітним періодом (місяцем) плату за проживання в гуртожитку. Разом з тим, відповідач за послуги сплачувала частково, з огляду на що, починаючи з 01.01.2020 року по 10.12.2020 року в неї виникла заборгованість, яка становить 28 963,20 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом права, яке вважає порушеним, та просить стягнути заборгованість за надані послуги. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22.02.2021р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07.09.2022р. підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідач надала письмовий відзив на позовну заяву, за яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог, як таких, що є необгрунтованими та недоведеними. Зазначає, що 26.11.2019р. позивач видав наказ №22 про зміну тарифів на утримання будівлі гуртожитку. На вимогу відповідача надати інформацію про перелік і режим надання житлово-комунальних послуг, їх вартість та споживчі властивості, структуру тарифів і норми споживання і, саме головне, роз`яснити, на підставі чого розмір оплати за проживання в гуртожитку збільшився до суми, яка перевищує оплату послуг навіть в окремих ізольованих квартирах з великим метражем, відповідач відповіді не отримала, а тому продовжувала платити за проживання в гуртожитку по раніше визначеним тарифам. Також відповідач звертає увагу суду на те, що вартість послуг вираховується позивачем, виходячи із площі кімнати, як 29,45 кв.м., тоді як в ордері на кімнату в гуртожитку та договорі найму площа кімнати складає 21,1 кв.м. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Згідно ордеру №16 на жилу площу в гуртожитку [ADDRESS] , виданого на підставі Наказу НК «Експоцентр України» від 15.03.2017р., [PERSON] надано кімнату [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , мати, [PERSON] , [INFO] , дочка. 20.03.2019р. між Національним комплексом «Експоцентр України», як наймодавцем, та [PERSON] , як наймачем, був укладений Договір №08/19-г, за умовами якого наймодавець надає наймачеві та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у користування жиле приміщення, кімната № 22 , площею 21,2 кв.м. у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Жиле приміщення знаходиться в нормальному, придатному для проживання стані. Пунктом 2 Договору найму визначені обов`язки наймодавця, серед яких забезпечувати згідно із законодавством та умовами цього Договору своєчасне надання житлово-комунальних послуг належної якості. Пунктом 3 Договору найму серед обов`язків наймача передбачено вносити щомісяця до 10 числа наступного за звітним періодом (місяцем) плату за проживання в гуртожитку. У відповідності до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ч. 1 ст. 810 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк та плату. Відповідно до ч. 1 ст. 812 Цивільного кодексу України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 815 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Як вбачається з матеріалів справи, згідно Додатку №1 до наказу позивача №220 від 26.11.2019р. розраховано тариф з утримання будівлі гуртожитку на 2020 рік, який склав 86,65 грн/кв.м. за місяць. Позивачем були виставлені відповідачу наступні рахунки на оплату послуг: №207 від 31.01.2020р. на суму 4 044,41 грн., №659 від 29.02.2020р. на суму 4 155,91 грн., №1295 від 31.03.2020р. на суму 3 911,56 грн., №1754 від 30.04.2020р. на суму 3 701,10 грн., №2191 від 31.05.2020р. на суму 3 519,55 грн., №2880 від 30.06.2020р. на суму 3 502,29 грн., №3149 від 31.07.2020р. на суму 3 087,24 грн., №3963 від 31.08.2020р. на суму 3 682,04 грн., №4486 від 30.09.2020р. на суму 3 236,56 грн., №5562 від 31.10.2020р. на суму 2 936,20 грн., №6244 від 30.11.2020р. на суму 3 456,51 грн. Всього на загальну суму 39 233,37 грн. Дослідивши вказані рахунки, суд відмічає, що при розрахунку суми з оплати послуг з утримання приміщення та прибудинкової території позивачем застосовано розмір площі приміщення, як 29,45 кв.м., тоді, як встановлено вище, за умовами Договору найму відповідачу передана кімната в гуртожитку площею 21,2 кв.м. Така ж площа зазначена і в ордері на кімнату. Таким чином, перерахувавши вартість послуг з утримання приміщення та прибудинкової території з урахуванням площі кімнати, яку винаймає відповідач, 21,2 кв.м., суд встановив, що загальна сума за рахунками на оплату має складати 31 369,91 грн. Як зазначив у позові позивач та не заперечив відповідач, за цей період було сплачено відповідачем кошти за послуги в загальній сумі 10 270,17 грн. Таким чином, зобов`язання залишились невиконаними в розмірі 21 099,74 грн. (31 369,91 грн. - 10 270,17 грн.). У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Відтак, з огляду на встановлені судом обставини, а також наявні в матеріалах докази, враховуючи норми закону, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості за Договором найму в розмірі 21 099,74 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 534,46 грн.

Outcome: partial