Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

24.05.2022 року [PERSON] звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , та виключення з актового запису про народження [PERSON] відомості про нього як про батька дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 08.11.2015 року по 03.05.2017 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Після припинення шлюбу, відповідач усунувся від спілкування з дочкою та виконання своїх батьківських обов`язків, про дитину не піклується, не цікавиться її успіхами, навчанням, фізичним та духовним розвитком, станом здоров`я, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, не надає матеріальної допомоги, аліментів не сплачує. Ухвалою суду від 02.06.2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 09.06.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.08.2022 року задоволено клопотання відповідача, ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» Ухвалою суду від 17 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , оскільки відповідач ніякою матеріальної допомоги дитині не надавав, її життям не цікавиться, дитина проживає з нею та її другим чоловіком, якого вважає своїм батьком та з яким у неї дружні стосунки, останній хоче усиновити [PERSON] , а вона бажає, щоб дитина росла у повноцінній сім`ї. Заперечила, що перешкоджала у побаченнях дитини з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачка перешкоджала йому бачитися з дитиною, але він приїжджав до дитини, приходив у дитячий садочок, надавав фінансову допомогу, влаштовував дні народження дитині, робив вартісні подарунки. Останні 3 роки не сплачував аліменти через відсутність у нього заробітку, 2 останні роки перебуває в місцях позбавлення волі. Аліменти не сплачував, оскільки не знав про наявність рішення про стягнення аліментів. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Занов`як І.С. в судовому засіданні позов підтримав, вважає позбавлення батьківських прав позивача доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає з мамою, батьком та молодшою сестричкою, вважає своїм батьком чоловіка позивачки [PERSON] , у них довірливі та дружні відносини. Відповідача не знає та ніколи не бачила. Свідок [PERSON] , що є сестрою позивачки, суду показала, що відповідач майже не брав участі у вихованні дитини, після розірвання шлюбу з позивачкою, не цікавився здоров`ям дитини, не надавав їй грошову допомогу, останній раз бачився з дитиною 3 роки назад. Свідок [PERSON] , що є матір`ю відповідача, суду показала, що після розірвання шлюбу позивачка не давала відповідачу бачитися з дитиною, тому він зустрічався з дитиною випадково, в 2018 році він 4 рази на тиждень ходив до дитини, купив їй золоті сережки, а також речі для садочка, на 3-річчя дитини оплатив святкування дня народження у кафе « Халабуда », й після цього кожного року дарував їй подарунки. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дитини та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 08.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис 165. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.05.2017 року, що набрало законної сили 16.05.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 30.08.2020 року позивачка уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 06.10.2020 року, що набрав законної сили 10.02.2021 року, [PERSON] засуджено за ч.3 ст.296 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП№58410561 станом на 26.04.2022 року сукупний розмір заборгованості [PERSON] становить 41634 грн. Згідно довідки закладу дошкільної освіти №5 «Казка» №01-60/29 від 02.05.2022 року батько [PERSON] - [PERSON] не бере участі у вихованні доньки, не приводив та не забирав з дитячого садка, не відвідував батьківські збори. Згідно висновку органу опіки та піклування Шепетівського міськвиконкому № 03-28/1059 від 12.05.2022 року орган опіки та піклування Шепетівського міськвиконкому вважає доцільним позбавлення громадянина [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ст.3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї (ст. 9 Конвенції про права дитини). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Ст.164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК України). Відповідно до ч.1 ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Верховний Суд у постанові від 24.04.2019 року у справі N 300/908/17 зробив правовий висновок про те, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Ухвалюючи рішення "М.С. проти України" від 11.07.2017 року, ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України"). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не здійснював своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання дитини, не приділяв їй належної уваги, не цікавився її життям, проживає окремо від дитини. Дитина проживає тривалий час у родині позивачки та її нового чоловіка, вважає його своїм батьком, відповідача не знає. Посилання відповідача та свідка [PERSON] про те, що до ув`язнення він регулярно бачився з дитиною та піклувався про неї спростовуються показаннями позивачки, свідка [PERSON] та самої [PERSON] про те, що це не відповідає дійсності. Не знайшло свого підтвердженні й твердження відповідача, що позивачка чинила йому перешкоди у побаченнях з дитиною, оскільки суду не надано доказів на підтвердження цього факту. Показання свідка [PERSON] суд оцінює критично, оскільки вона є заінтересованою особою, а крім того, її показання в іншій частині не відповідають дійсності. Таким чином, суд вважає, що відповідач тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не спроможний забезпечити [PERSON] гармонійного розвитку у благополучному середовищі, тому позбавлення його батьківських прав відповідає інтересам дитини. Згідно вимог ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved