Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

28.06.2022 представник позивача [PERSON] адвокат Зеркін А.С. звернувся в суд в інтересах позивача з позовною заявою до відповідача ПрАТ «Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві при виконанні трудових обов`язків, просить стягнути моральну шкоду у розмірі 350 000 грн. В обґрунтування вказує, що [PERSON] 16.08.1969 зареєструвала шлюб з [PERSON] (батько померлого [PERSON] ) та взяла прізвище « [PERSON] ». Шлюб було розірвано 06.04.1979, позивач повернула своє дівоче прізвище « [PERSON] ». 17.10.1979 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Син позивача [PERSON] працював на Північному державному гірничо-збагачувальному комбінаті Міністерства промисловості України Концерну «Укррудпром» (правонаступником якого є ПрАТ «ПівнГЗК») на посаді електрика дільниці, та 08.07.1994 о 10-00 год. стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого син позивача загинув. Відповідно до акту №17/VІІ, нещасний випадок стався за наступних обставин: 08.07.1994 о 8-00 год. електрик дільниці дроблення ФОК-3 [PERSON] видав наряд ланці електрослюсарів у складі [PERSON] та [PERSON] на виконання робіт із заміни електродвигуна ротаційного живлення П-14 електрофільтру №2, та демонтаж електродвигуна механізму струшування коронуючих електродів без детального зазначення номеру механізму та номеру електрофільтру. Після цього, [PERSON] , зі слів [PERSON] пішов уточнювати на місці номер механізму та дав ланці вказівку до його приходу у майстерню, заповнення наряду роботу не розпочинати. Дозувальник [PERSON] бачила як електрик [PERSON] пройшов повз силової вежі в сторону електрофільтрів. В той же день, на дільницю дроблення прибула бригада підрядної організації ЕРЦ-5 КрЕПа для виконання робіт на електродвигуні млина №4. Допуск бригади ЕРЦ-5 до роботи повинен був провести [PERSON] О 9-00 год. в приміщенні чергових електриків «Лурги» зам. начальника цеху з електрообладнання [PERSON] проводив ранковий рапорт з електриками дільниць, на якому повинен був бути присутній і електрик [PERSON] . Враховуючи, що на дільниці [PERSON] проводить роботи підрядна організація, [PERSON] вирішив, що він зайнятий організацією робіт і після закінчення рапорту пішов проконтролювати хід виконання робіт на ел. двигуні млина №4 з електриком цеху [PERSON] . По прибуттю на місце робіт вони не знайшли ні бригаду ЕРЦ-5, ні [PERSON] . Тоді [PERSON] дав завдання [PERSON] оформити наряд-допуск бригади ЕРЦ-5 до роботи на електродвигуні млина №4. Під час оформлення допуску бригади ЕРЦ-5 до роботи [PERSON] також не з`явився. Після цього, [PERSON] прийшов до майстерні, і не знайшов там [PERSON] , направив електрослюсарів [PERSON] і [PERSON] на його пошуки. О 10 год. 00 хв. електрослюсарі [PERSON] і [PERSON] знайшли на перехідній площадці електрофільтрів №1-5 відмітки +14,0 м. [PERSON] без ознак життя. Поруч з ним знаходився провід переносного світильника, який виходив з монтажного люка електрофільтра №3, який, як з`ясувалось при огляді місця події, торкався коронируючого електроду поля №2 електрофільтру №3, який знаходився під напругою 20кВ. У ході розслідування встановлено, що раніше, у квітні поточного року, проводились ремонтні роботи на електрофільтрах №1,2,3. Наряд-допуск на виконання робіт видавав електрик дільниці дроблення [PERSON] , який після закінчення робіт та перед подачею напруги на електрофільтри не здійснив організаційні заходи в частині перевірки стану робочого місця та наявності на ньому сторонніх предметів. Встановлено також, що в цеху не здійснюється контроль за правильністю оформлення та закриття нарядів після закінчення робіт, не складена локальна інструкція з обслуговування електрофільтрів з регламентацією порядку видачі нарядів та допуску до робіт на електрофільтрах в залежності від розподілення зон обслуговування. Згідно Акту, [PERSON] , який мав загальний стаж роботи 6 років, та працював за професією (посадою), під час роботи за якою стався нещасний випадок, 11 місяців, 08.07.1994 о 10-00 год. був поражений електричним струмом у цеху випалу та огрудкування №3 дільниця дроблення, перехідна площадка між електрофільтрами 2 і 3. Висновком комісії у Акті встановлено, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Позивачу завдано моральну шкоду, а саме вона залишилася без підтримки сина, що також спричинило численні негаразди пов`язані із забезпеченням належного матеріального становища, оскільки син завжди підтримував матір матеріально. До теперішнього часу позивач відчуває сильний душевний біль та глибокі моральні страждання, нервове потрясіння, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу та у психологічному дискомфорті. Просить стягнути на користь позивача 350 000 грн. моральної шкоди, у зв`язку із втратою рідної людини, опори та моральної підтримки. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.06.2022 року, в якій зазначено, що розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач ПрАТ «Північний ГЗК» повідомлений про відкриття провадження та порядок розгляду справи належним чином, копія ухвали з додатками отримана 14.07.2022, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.21). Відповідачем направлено до суду засобами поштового зв`язку пояснення на позов (вх№11191 від 23.08.2022) без підтвердженням про направлення їх копії позивачу, а також клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.23,27-30). Представник відповідача позов не визнає в повному обсязі, в поясненнях вказує, що сім`я померлого отримала відповідні виплати у зв`язку зі смертю [PERSON] .. Крім того, законодавством, яким регулюються спірні правовідносини, на момент виникнення права вимоги, не передбачено відшкодування моральної шкоди членам сім`ї померлого, і сума не відповідає вимогам розумності та справедливості, просить відмовити в задоволенні позову. Щодо клопотання представника відповідача в частині відкладення розгляду справи, суд роз`яснює, що ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.06.2022 постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, з урахуванням положень ст.279 ЦПК України, та визначено відповідачу строки подання заяв, згідно зі ст.277 ЦПК України, тому у задоволенні клопотання щодо відкладення розгляду слід відмовити. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] 16.08.1969 зареєструвала шлюб з [PERSON] (батько померлого [PERSON] ) та взяла прізвище « [PERSON] », номер актового запису 219, що підтверджується витягом № 00035936737 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24.06.2022 (а.с.11). [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві про народження серія [NUMBER] батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7). Шлюб було розірвано 06.04.1976, позивач повернула своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.12). 17.10.1979 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.13). [PERSON] працював на Північному державному гірничо-збагачувальному комбінаті Міністерства промисловості України Концерну «Укррудпром» (правонаступником якого є ПрАТ «ПівнГЗК») на посаді електрика дільниці, що підтверджується записом в Акті про нещасний випадок №17/VІІ (а.с.8) та не заперечувалось представником відповідача. [PERSON] помер у віці 23 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського РВК міста Кривого Рогу, актовий запис № 821 (а.с. 14). Згідно Акту про нещасний випадок №17/VІІ, нещасний випадок стався за наступних обставин: 08.07.1994 о 8-00 год. електрик дільниці дроблення ФОК-3 [PERSON] видав наряд ланці електрослюсарів у складі [PERSON] та [PERSON] на виконання робіт із заміни електродвигуна ротаційного живлення П-14 електрофільтру №2, та демонтаж електродвигуна механізму струшування коронуючих електродів без детального зазначення номеру механізму та номеру електрофільтру. Після цього, [PERSON] , зі слів [PERSON] пішов уточнювати на місці номер механізму та дав ланці вказівку до його приходу у майстерню, заповнення наряду роботу не розпочинати. Дозувальник [PERSON] бачила як електрик [PERSON] пройшов повз силової вежі в сторону електрофільтрів. В той же день, на дільницю дроблення прибула бригада підрядної організації ЕРЦ-5 КрЕПа для виконання робіт на електродвигуні млина №4. Допуск бригади ЕРЦ-5 до роботи повинен був провести [PERSON] О 9-00 год. в приміщенні чергових електриків «Лурги» зам. начальника цеху з електрообладнання [PERSON] проводив ранковий рапорт з електриками дільниць, на якому повинен був бути присутній і електрик [PERSON] . Враховуючи, що на дільниці [PERSON] проводить роботи підрядна організація, [PERSON] вирішив, що він зайнятий організацією робіт і після закінчення рапорту пішов проконтролювати хід виконання робіт на ел. двигуні млина №4 з електриком цеху [PERSON] . По прибуттю на місце робіт вони не знайшли ні бригаду ЕРЦ-5, ні [PERSON] . Тоді [PERSON] дав завдання [PERSON] оформити наряд-допуск бригади ЕРЦ-5 до роботи на електродвигуні млина №4. Під час оформлення допуску бригади ЕРЦ-5 до роботи [PERSON] також не з`явився. Після цього, [PERSON] прийшов до майстерні, і не знайшов там [PERSON] , направив електрослюсарів [PERSON] і [PERSON] на його пошуки. О 10 год. 00 хв. електрослюсарі [PERSON] і [PERSON] знайшли на перехідній площадці електрофільтрів №1-5 відмітки +14,0 м. [PERSON] без ознак життя. Поруч з ним знаходився провід переносного світильника, який виходив з монтажного люка електрофільтра №3, який, як з`ясувалось при огляді місця події, торкався коронируючого електроду поля №2 електрофільтру №3, який знаходився під напругою 20кВ. У ході розслідування встановлено, що раніше, у квітні поточного року, проводились ремонтні роботи на електрофільтрах №1,2,3. Наряд-допуск на виконання робіт видавав електрик дільниці дроблення [PERSON] , який після закінчення робіт та перед подачею напруги на електрофільтри не здійснив організаційні заходи в частині перевірки стану робочого місця та наявності на ньому сторонніх предметів. Встановлено також, що в цеху не здійснюється контроль за правильністю оформлення та закриття нарядів після закінчення робіт, не складена локальна інструкція з обслуговування електрофільтрів з регламентацією порядку видачі нарядів та допуску до робіт на електрофільтрах в залежності від розподілення зон обслуговування (а.с. 8-10). Згідно п. 11.1 Акту, вид події: ураження електричним струмом. Відповідно до п. 11.3 Акту, причини: 1. торкання постраждалим оголених кінців проводу, який знаходився під напругою; 2. не виконання організаційних заходів по закінченню ремонтних робіт на електрофільтрі та перед поданням на нього напруги. Порушено пункти Б 2.2.47 та Б 2.2.48 «Правила техніки безпеки при експлуатації електроустановок споживачів», та №175, 139 «Єдиних правил безпеки при дробленні, сортуванні, збагаченні корисних копалин і огрудкуванні руд і концентратів» (а.с. 8-10). Згідно Акту від 19.07.1994, особи, які допустили порушення законодавства про працю та по охороні праці Комісією встановлено: [PERSON] електрик дільниці посріблення п. Б 2.2.47 та Б 2.2.48 «Правила техніки безпеки при експлуатації електроустановок споживачів», та №175, 139 «Єдиних правил безпеки при дробленні, сортуванні, збагаченні корисних копалин і огрудкуванні руд і концентратів»; [PERSON] електрик цеху ФОК-3 п. Б 2.2.51 «Правила техніки безпеки при експлуатації електроустановок споживачів» та п.9.24.22 «Положення про систему управління охорони праці на ПівнГЗК»; [PERSON] заступник начальника ФОК-3 по електрообладнанню, п. Б 2.2.53.13.8 «Правила техніки безпеки при експлуатації електроустановок споживачів» та п.9.24.4 «Положення про систему управління охорони праці на ПівнГЗК»; Тиква П.Я. начальник ФОК-3, п.9.21.1 та 9.21.2 «Положення про систему управління охорони праці на ПівнГЗК» (а.с. 8-10). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Згідно зі статтею 440-1 ЦК Української РСР моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діянням іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Необхідною умовою виникнення зобов`язання з відшкодування моральної (немайнової) шкоди є заподіяння цієї шкоди. Під шкодою прийнято розуміти всяке зменшення блага, що охороняється правом. Благо, що охороняється правом, може бути майновим або особистим немайновим. Внаслідок цього і шкода, що заподіюється благам, що охороняються, може бути майновою і моральною (немайновою). Вказуючи на моральну (немайнову) шкоду, що підлягає відшкодуванню, частина перша статті 440-1 ЦК Української РСР не визначала її поняття. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Стаття 440-1 ЦК Української РСР не містить будь-яких обмежень відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Отже, відповідно до статті 440-1 ЦК Української РСР фізична або юридична особа має право вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди у разі порушення її прав неправомірними діями в будь-яких цивільних та інших правовідносинах. Неправомірна поведінка заподіювача моральної (немайнової) шкоди є необхідною умовою відповідальності, тому суд при розгляді справ цієї категорії зобов`язаний з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних або фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони заподіянні. Стаття 440-1 ЦК Української РСР є загальною нормою, такою, що регулює деліктні правовідносини. Таким чином, моральна шкода за наявності для цього підстав повинна виплачуватись особою, яка її заподіяла, на підставі статті 440-1 чинного на час виникнення спірних правовідносин ЦК Української РСР. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень, у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК Української РСР та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Зазначений вище правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №210/2271/19 (провадження № 61-19033сво19). Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Крім того, визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд виходить із конкретних обставин справи, характеру та ступеню моральних страждань, з того, що ці страждання у позивача довічні. В даному\~випадку,\~суд враховує\~що внаслідок\~смерті сина,\~позивачу спричинена\~моральна шкода,\~яка полягає\~у душевних\~та психічних\~стражданнях,\~яких вона\~зазнала у\~зв`язку\~зі смертю\~рідної людини,\~що призводить\~до порушення її звичайного способу життя та вимагає від неї додаткових зусиль для його організації.\~\~ Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року). Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Встановивши дійсні обставини у справі, зокрема настання смерті [PERSON] внаслідок неналежного виконання своїх трудових обов`язків, а також працівниками відповідача, та обумовлена неналежним виконанням відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці; визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг душевних страждань, в зв`язку зі смертю близької людини, враховує той факт, що позивач є матір`ю померлого; наслідки викликані заподіяною шкодою - смертю найбільш близької людини; перенесені та діючі у теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті, викликані смертю сина, час, що пройшов з моменту смерті близької людини, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю сина позивача, грошові кошти в сумі 250 000 грн., вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною. Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Відповідно до ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з ПрАТ на користь держави судовий збір в сумі 2500 грн.

Outcome: partial