Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 10.06.2019 р. о 14.45 год. в м. Лозова по вул. Василькова [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21074 р/н [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого вчинив зіткнення з автомобілем Mitsubishi lancer р/н [NUMBER] , який рухався попереду, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Дорожньо- транспортна пригода сталася з вини відповідача, який був притягнутий до відповідальності за КУпАП постановою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.07.2019 р. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, автомобіль Mitsubishi lancer р/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження; автомобіль був застрахований (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) в страховій компанії «МЕГА - ГАРАНТ», та стразова компанія виплатила страхове відшкодування в розмірі 25 510,05 грн. Згідно звіту №291/2019 про оцінку автомобіля Mitsubishi lancer р/н [NUMBER] від 23.07.2019 р. вартість ремонту автомобіля склала 70 118,36 грн. За дослідження спеціаліста - автотоварознавця позивач сплатила1 800,00 грн., за оформлення замовлення - наряду позивач сплатила 1 000,00 грн. Різниця між розміром страхового відшкодування та реальною оцінкою вартості ремонту автомобіля складає 44 608,31 грн. (70 118,36 грн. - 25 510,05 грн.). Розмір відшкодування моральної шкоди позивач визначила у 10 000,00 грн. В обґрунтування спричиненої моральної шкоди позивач посилається на те, що вона в результаті ДТП та після нього вона пережила сильний нервовий стрес, оскільки в цей час перебувала за кермом автомобіля та дуже глибоко пережила спричинення транспортному засобу механічних пошкоджень, для відновлення нормального душевного стану потрібен певний час. Разом з тим, відмова відповідача на пропозицію відшкодувати шкоду призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів, позивачу був потрібен час для поїздок до поліції, суду, звернення до оцінювача ля визначення вартості поновлювальних робіт. Весь час позивач нервує з приводу поновлення порушеного права позивача в результаті неправомірних дій відповідача. Відповідач позов не визнав повністю (а.с. 49-53). У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що на час ДТП власником автомобіля був [PERSON] , який отримав страхове відшкодування на підставі договору страхування цивільно-правової відповідальності. На час ДТП [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з АТ «СГ «ТАС» серії АМ №9404681, 26.06.2019 [PERSON] , який був власником автомобіля Mitsubishi lancer р/н [NUMBER] звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) з заявою про виплату страхового відшкодування, та погодився із розміром страхового відшкодування в сумі 24 500,00 грн., заявив, що не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, витрати понесені не були, погодився, що до вартості запчастин, які підлягають заміні, можливе застосування коефіцієнту фізичного зносу. На переконання відповідача, оскільки [PERSON] отримав страхове відшкодування, у позивача відсутні підстави для стягнення шкоди, спричиненої в результаті ДТП від 10.06.2019 р., та майнова шкода повинна бути відшкодована страховиком, оскільки особа, яка завдала таку шкоду, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність; майнова шкода відшкодовується виключно у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. З приводу вимоги про відшкодування моральної шкоди, то, на переконання відповідача, з позовної заяви не вбачається яким чином ДТП стосується позивача, позивач не фігурує, як учасник ДТП. Учасники справи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. В окремо наданих заявах представник позивача та відповідача просили суд про розгляд справи у їх відсутності. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, постановою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращука Т.О. від 04.07.2019 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні передбаченого статтею 124 КУпАП адміністративного правопорушення: [PERSON] 10.06.2019 р. о 14.45 год. в м Лозова по вул. Василькова керував автомобілем ВАЗ 21074 р/н [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi lancer р/н [NUMBER] , який рухався попереду, чим спинив ДТП (а.с. 6). Станом на 10.06.2019 р. транспортний засіб Mitsubishi lancer р/н [NUMBER] належав [PERSON] , що підтверджується відповіддю з Територіального сервісного центру МВС №6348 в Харківській області від 24.09.2021 р. ( [PERSON] був власником з 02.08.2017 р. по 17.12.2019 р. (а.с. 96). З 17.12.2019 р. власником Mitsubishi lancer р/н [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 29, 96). Цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована, що підтверджується відповідним полісом строком дії з 02.06.2019 р. по 01.06.2020 р. включно (а.с. 30). Відповідно до звіту №291/2019 про оцінку автомобіля Mitsubishi lancer р/н [NUMBER] , складеного 23.07.2019 р. за замовленням [PERSON] , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Mitsubishi lancer р/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП станом на 10 червня 2019 р. без урахування величини втрати товарної вартості складає 70 118, 36 грн. (а.с. 11-15). За виконання зазначеного звіту було сплачено 23.07.2019 р. 1 800,00 грн., що підтверджується квитанцією №208102 серії ААИ (а.с. 25). Відповідно до калькуляції до договору замовлення - наряду №1565 від 28.08.2019 р., замовником якої є [PERSON] , визначена вартість робіт, запчастин та витратних матеріалів (а.с. 26). Згідно із рахунком №158 від 28.08.2019 р. до оплати підлягає 100 155,00 грн., замовником та платником зазначений [PERSON] (а.с. 27). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 28.08.2019 р. [PERSON] сплачено 1 000,00 грн. (а.с. 28). Цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне), що підтверджується відповідним полісом строком дії з 00:00 19.11.2018 р. по 18.11.2019 р. (а.с. 108, 111). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mitsubishi lancer р/н [NUMBER] , власником вказаного транспортного засобу є [PERSON] з 02.08.2017 р. (а.с. 112). 21.06.2019 р. був складений протокол технічного огляду пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi lancer р/н [NUMBER] (а.с. 113-126). Заявою від 01.07.2019 р. [PERSON] звернувся до голови правління АТ «СГ «ТАС» (приватне) про виплату страхового відшкодування (а.с. 127). 02.07.2019 р. був складений страховий акт, яким визначена сума страхового відшкодування визначена в розмірі 24 500,00 грн., відповідно до вказаного страхового акту одержувачем зазначений [PERSON] (а.с. 128). 24 500,00 грн. на користь [PERSON] виплачено страхове відшкодування, що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 129). Процесуальні дії у справі: -ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.09.2021 р. за клопотанням відповідача витребувані докази: 1.з Сервісного центру МВС України у м. Лозова ( 64606, Харківська область, м. Лозова, вул. Свободи, буд.12/1) інформацію відносно того, хто (прізвище, ім`я, по-батькові) був власником транспортного засобу Mitsubishi Lanser, д.н.з. [NUMBER] в період з 2011 року по 17.12.2019 рік, та інформацію хто (прізвище, ім`я, по-батькові) є власником транспортного засобу Mitsubishi Lanser, д.н.з. [NUMBER] в період з 17.12.2019 рік по теперішній час. 2. з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03117, м. Київ, пр. Перемоги, буд.65) та з Харківської регіональної дирекції приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (61002, м. Харків, вул. Куликівська, буд. 2): - інформацію відносно того коли (дата), якій особі (її прізвище, ім`я та по батькові) та у якому розмірі виплачене страхове відшкодування, на підставі полісу №АМ 9404681, у зв`язку з ДТП, яка сталась 10.06.2019 року у м. Лозова Харківської області по вул. Василькова за участі автомобілів ВАЗ 21074, д.н.з. [NUMBER] та Mitsubishi Lanser, д.н.з. [NUMBER] ; - належним чином посвідчений письмовий доказ виплати страхового відшкодування; - належним чином посвідчену копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mitsubishi Lanser, д.н.з. [NUMBER] ; - належним чином посвідчену копію договору цивільно-правової відповідальності (полісу), чинного на дату ДТП серія АМ №9404681; - належним чином посвідчені копії акту огляду автомобіля Mitsubishi Lanser, д.н.з. [NUMBER] та фототаблиці; належним чином посвідчену копію страхового акту; належним чином посвідчені копії документів, на підставі яких страховиком оцінено розмір завданої шкоди та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування (Акт огляду ТЗ, ремонтна калькуляція, ін. (а.с. 90-91). Правовідносини між учасниками справи виникли звідшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, оскільки розмір шкоди відноситься до сум, які страховик не повинен відшкодовувати, та регулюються ст.ст. 12, 22, 29, ст. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 1166, 1194, ч. 2 ст. 1187, 1192 ЦК України. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту». Відповідно до ст. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як встановлено судом, цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 9404681 від 19.11.2018 р., франшиза становить 2 000,00 грн. Сума страхового відшкодування становить 24 500,00 грн. та була виплачену [PERSON] відповідно до його заяви про страхове відшкодування від 26.06.2019 р. з вирахуванням франшизи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.03.2017 року у справі № 185/12399/2015-ц, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постановах від 23.12.2015 р. №6-2587цс15, від 20.01.2016 р. №6-2808цс15. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 14 Постанови № 4 від 01.03.2013 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» «При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 судом зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Відповідно до постанови Верховного Суду від 15.10.2020 р. у справі № 755/7666/19 суд зробив висновок про те, що під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Виходячи з наведеного, закон пов`язує обов`язок з відшкодування заданої шкоди у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди саме на користь потерпілого. Поняття потерпілого визначено у ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Як встановлено судом, потерпілим від дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] та саме на його користь було виплачене страхове відшкодування за його заявою про його виплату (а.с. 127, 129). Позивач набула права власника автомобіля Mitsubishi Lanser, р/н [NUMBER] 17.12.2019 р., тобто через півроку після дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 96). Щодо вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, то особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України). Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Будь-які докази про те, що життю, здоров`ю та/або майну позивача заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу Mitsubishi Lanser р/н [NUMBER] суду не надані. Джерела отримання доказів вичерпані, тому підстави для задоволення позову відсутні. Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача.

Outcome: dismissed