Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась\~в суд\~з позовною\~заявою до\~відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Згідно позовної\~заяви позивач\~ [PERSON] \~зазначає про\~те,\~що з\~відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 24 серпня 2014 року у Вовковиївській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . З відповідачем спільне життя не склалося. Відповідач зловживає алкогольними напоями і це є причиною сварок та суперечок між ними. Під час яких він безпідставно її ображає. Відповідач її не поважає, не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. Їхня малолітня дочка перебуває на її утриманні. Відповідач має добрий стан здоров`я, офіційно не працевлаштований, проте отримує доходи від заробітків за кордоном в Республіці Польща, інших утриманців не має, а тому може надавати допомогу на утримання їх неповнолітньої дитини. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 24 серпня 2014 року у Вовковиївській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 4. Крім того,\~у позовній\~заяві позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та до досягнення дитиною повноліття і стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі. На розгляд справи позивач [PERSON] не з`явилася. В судовому\~засіданні представник\~позивача [PERSON] адвокат Новосад В.О. позовні вимоги позивача підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Не заперечує проти заочного розгляду справ. Відповідач [PERSON] \~в судові\~засідання 18\~серпня,\~5\~та 16\~вересня 2022\~року не\~з`явився,\~хоч про\~час та\~місце судового\~розгляду справи\~був повідомленим\~у встановленому\~порядку, шляхом надіслання судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Причини неявки\~в судові\~засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5) сторони по справі зареєстрували шлюб 24 серпня 2014 року у Вовковиївській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України визначено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що позивач не бажає зберегти шлюб, наполягає на розірванні шлюбу. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам дитини сторін, яка є неповнолітньою. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач [PERSON] висловила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем [PERSON] . Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що дитина сторін по справі проживає з матір`ю позивачем [PERSON] . В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та до досягнення дитиною повноліття. Ч. 1 ст. 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі\~ст.\~430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Із дослідженої в судовому засіданні квитанції № 3 (а.с. 14) встановлено, що за надання професійної правничої допомоги позивачем [PERSON] понесено витрати в розмірі 3000,00 гривень. За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК\~України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені позивачем [PERSON] витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 гривень. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України,\~суд стягує\~з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 992,40 гривні, що був сплачений позивачем на час подання до суду позовної заяви за вирішення позовних вимог в частині розірвання шлюбу (а.с. 1). Крім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 992,40 гривні, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року (з наступними змінами) щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст. 51 Конституції України, ст.ст. 18, 21, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 180-182, 184 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст.ст. 84, 104, 105, 110, 112-114, 180-184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved