Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 17.05.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати свідоцтво про право власності від 29 листопада 2007 року серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Одеської міської ради [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] , померлої [INFO] на Ѕ частин квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.05.2021 року позовну заяву залишено без руху. 24.05.2021 року до суду надійшло клопотання про витребування доказів. 25.05.2021 року стороною позивача до суду подано заяву, якою усунуто недоліки, що були підставою для залишення позову без руху. Ухвалою від 31.05.2021 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче провадження. 15.06.2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Голєвою С.В. до суду подано відзив на позов. 15.06.2021 року від третьої особи нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Пенчева К.Л. надійшла заява про розгляд справи без присутності представника нотконтори, заперечень щодо винесення рішення не мають. 02.12.2021 року представником позивача надано позовну заяву з урахуванням обставин, встановлених в ході підготовчих дій /т.2 а.с.6-12/. В ході підготовчого судового розгляду справи судом приймались ухвали про витребування доказів, розглянуто клопотання про допит свідків. 07.02.2022 року в підготовчому засіданні представник позивача підтримав позов в редакції від 02.12.2021 року та зазначив, що всі докази надані, вважає можливим призначити справу до розгляду по суті вимог, не виключає можливість укладення мирової угоди та планує надати суду уточнення щодо судових витрат після прийняття рішення по справі згідно з вимогами ЦПК. Представник відповідача підтримала позицію, заявлену в відзиві на позов в первісній редакції, просила застосувати строк позовної давності. При цьому вказала, що в разі поновлення судом пропущеного строку, позовна вимога, заявлена стороною позивача в другому пункті є надмірно пред`явленою, так як за таких обставин нотаріус проведе необхідні дії щодо надання правовстановлюючих документів на спадщину. Представник повідомила суд, що від позивача не надходило конкретних пропозицій та умов мирової угоди, озвучила пропозиції сторони відповідача з даного питання. Також представник вважає можливим закінчити підготовче провадження та повідомила суд щодо стягнення судових витрат, докази понесення яких надасть суду в подальшому. Ухвалою суду від 07.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Завідувач Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса надіслав до суду лист, в якому просить справу розглядати без присутності представника Приморської державної нотаріальної контори, заперечень щодо винесення рішення не має. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , спадкоємцями якого є позивач [PERSON] та дружина померлого [PERSON] . Відповідно до довідки нотконтори спадкоємцем 1/2 частки у спадщині на все майно померлого є позивач. 18.12.2020 року з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що спадкодавцю [PERSON] належить на праві приватної особистої власності квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 29.11.2007 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради. Позивач, будучи впевненим про те, що квартира належить членам сім`ї позивача на праві спільної власності, вважає, що його право порушено, в зв`язку з чим звернувся до суду за захистом. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] посилається на те, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо заявлених вимог. Окрім того, представник відповідача зазначає, що [PERSON] був за своє життя членом кооперативу по факту внесення ним пайового внеску до 1992 року до ЖБК "Малиновський" і на момент приватизації спірної квартири, видачі оспорюваного свідоцтва про право власності, був єдиним власником пайового внеску. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №1234 від 19.07.1980 року, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Київським відділом ЗАГС м. Одеса. Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] /т.1 а.с.120/. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 10.01.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради /т.1 а.с.194/. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] - [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 07.02.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради /т.1 а.с.199/. 22.02.2000 року [PERSON] , що мешкає у [ADDRESS] , оформив довіреність, якою уповноважив гр. [PERSON] , що мешкає у [ADDRESS] , вести справу по офрмленню спадкоємницьких прав на майно, що належить померлій [INFO] гр. [PERSON] , що постійно мешкала у [ADDRESS] . Для чого надав йому право розписуватися за нього, подавати від його імені необхідні заяви, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та виконувати усі інші дії, пов`язані з цим дорученням. Довіреність була посвідчена державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сегенюк С.Б. /т.1 а.с.155/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.02.2001 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сегенюк С.Б., спадкоємцем майна гр. [PERSON] , померлої [INFO] , є її онук [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , мати якого [PERSON] померла [INFO] /т.1 а.с.104/. Судом досліджено спадкову справу №1646/2005 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведену державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сегенюк С.Б. 15.11.2005 року /а.с.187-202/. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 15.11.2005 року з заявою про прийняття спадщини до Третьої одеської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] . З Довідки №3, виданої ЖБК "Малиновський-3" 29.10.2005 року, [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що його дружина - [PERSON] , 1952 року народження, померла [INFO] та по день своєї смерті проживала та була прописана разом зі своїм чоловіком за вказаною адресою /т.1 а.с.196/. Також з матеріалів спадкової справи №1646/2005 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеної Третьою одеською державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] 19.07.1995 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Плужник І.О., згідно з яким [PERSON] зокрема заповіла належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS] , синові [PERSON] /т.1 а.с.198/. З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що окрім [PERSON] - чоловіка померлої [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини до нотконтори інші особи не звертались. 15.11.2005 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сегенюк С.Б. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески з нарахованими відсотками та відповідіною виплатою усіх видів компенсацій, що знаходяться у філії відділення Ощадного банку №7860/0336 м. Одеси /т.1 а.с.202/. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.01.2007 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси зроблено відповідний актовий запис №02 /т.1 а.с.59/. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 21.11.2020 року складено відповідний актовий запис №11920, що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) /т.1 а.с.125/. Судом досліджені матеріали спадкової справи №573с/2020 до майна померлого [PERSON] , заведеної 25.11.2020 року /т.1 а.с.84-132/. 09.12.2020 року з заявою про прийняття спадщини до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса звернулась дружина померлого [PERSON] - [PERSON] /т.1 а.с.116/. 11.02.2021 року з заявою про прийняття спадщини за законом до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса звернувся син померлого [PERSON] /т.1 а.с.117/. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.12.2020 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 29.11.2007 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради /т.1 а.с.15/. Судом досліджено Довідку №3 від 15.02.2021 року, видану ЖБК "Малиновський-3" [PERSON] , який є власником ізольованої квартири, розташованої в будинку [ADDRESS] . Гр. [PERSON] - батько - пайовий внесок, паєнакопичення в сумі 14031 рублів виплачено в 1992 році повністю. Вищевказана квартира складається з 4 кімнат загальною площею 78,37 кв.м. та житловою площею 39,8 кв.м. /т.1 а.с.102/. Відповідно до Довідки №В4-291971-ф/л від 03.11.2021 року про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м. Одеси за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 06.08.1996 року по теперішній час /т.1 а.с.214 /. Згідно з довідкою щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі від 02.03.2021 року №637с/02-14, виданою державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Пенчевим К.Л., згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцем за законом на 1/2 частку у спадщині, на все майно, яке належало померлому [PERSON] , є його син - [PERSON] , який прийняв спадщину на підставі заяви про прийняття спадщини від 25.11.2020 року, зареєстрованої у книзі обліку реєстрації спадкових справ за №1344 /т.1 а.с.17/. 26.10.2021 року [PERSON] звернувся до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою, в якій вказав, що спадщину після смерті матері [PERSON] , прийняв відповідно до ст. 1268 ЦК України та просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно /т.2 а.с.14/. Згідно з інформаційним листом від 01.12.2021 року №7755/02-14 державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Лєсогрова Д.О. Київська державна нотаріальна контора у місті Одеса інформує, що 15.11.2005 року Третьою одеською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №1646/2005 (№ 1204-Т/2021) до майна померлої [INFO] [PERSON] . Спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] на частину квартири під [ADDRESS] згідно заповіту, посвідченого Плужник Г.О., приватним нотаріусом Одеського міського ноатірального округу 19.07.1995 року, за реєстровим №1028 є її син - [PERSON] /т.2 а.с.15/. 01.12.2021 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Лєсогоровим Д.О. винесено постанову, якою відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири під [ADDRESS] після смерті [PERSON] . При цьому державним нотаріусом зазначено, до документи, що посвідчують право власності [PERSON] на частку квартири під [ADDRESS] не надано /т.2 а.с.18/. Судом досліджені Протоколи опитування адвокатом особи за її згодою від 08.06.2022 року. [PERSON] надав пояснення, що є дядьком позивача [PERSON] , братом його батька. Відносини з позивачем завжди були дружні, спочатку навіть брав активну участь у вихованні Діми. Часто бував вдома у сім`ї [PERSON] . [PERSON] та його дружина [PERSON] як молоді спеціалісти працювали в Алжирі. [PERSON] працював в ЧОРНОМОРНДІПРОЕКТ. Працював геологом. З [PERSON] [PERSON] познайомився на похоронах [PERSON] . Брат представив [PERSON] як жінку, з якою проживає разом. [PERSON] почав роздільно проживати з батьком десь з 2004-2005 роках. Тоді між [PERSON] та [PERSON] були натягнуті відносини. [PERSON] висказувалася, що [PERSON] чужа дитина. Напевно через підліткову поведінку Діми. Стосовно приватизації квартири [PERSON] брату нічого не казав, все робив мовчки, незважаючи на довірчі братські відносини. Про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] брат дізнався вже після смерті [PERSON] , не задавався цим питанням. [PERSON] надала пояснення, що є тіткою [PERSON] , оскільки є дружиною рідного брата покійного [PERSON] . З позичачем родинні відносини, знає [PERSON] з народження, няньчили його. Після смерті [PERSON] часто заходили до них в гості. В квартирі не завжди було охайно. Неодноразово робила зауваження [PERSON] , що б навела порядок, на що отримувала відповідь про те, що в [PERSON] та [PERSON] умовно розділено зони відповідальності - у Саші тут в квартирі, у [PERSON] - на Фонтані. Про [PERSON] в житті [PERSON] дізналася від своєї свекрухи. [PERSON] була у [PERSON] при житті [PERSON] . Мати [PERSON] дзвонила та жалілася свекрусі, яка згодом розказала це [PERSON] . Зі [PERSON] дружила, тісно контактували. [PERSON] знала, що у [PERSON] з`явилась інша жінка та дуже страждала від цього. Про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] дізналася вже після смерті [PERSON] . Стосовно обставин приватизації квартири, в якій жила сім`я [PERSON] , [PERSON] знає зі слів [PERSON] (свекрухи), що було вирішено, що [PERSON] (брат померлого [PERSON] ) залишається жити з батьками, а [PERSON] необхідна квартира і якимось чином [PERSON] з [PERSON] виїхали в Алжир, щоб заробити на квартиру. В квартирі меблі та інше приладдя допомагали придбати батьки. Це був будинок кооперативний. [PERSON] з [PERSON] поїхали в Алжир, побули там десь років 5, потім приїхали та купили квартиру. Про те, що квартира приватизована тільки на [PERSON] , всі, в тому числі і [PERSON] дізналися після похорону [PERSON] знала, що робить. Від спілкування з [PERSON] склалися враження, що вона [PERSON] недолюбливала. Була хитрою, хоча завжди робила з себе "білу-пушисту". [PERSON] - двоюрідна сестра [PERSON] по батьківській лінії, пояснила, що з дитинства з позивачем завжди дружили, проводили багато часу разом, живуть поруч. Мати [PERSON] хворіла, і [PERSON] практично був нікому не потрібен. Дитиною займалася бабуся по материнській лінії [PERSON] . [PERSON] багато часу сину також не виділяв, оскільки постійно був на роботі. Коли померла [PERSON] , появилася через деякий час [PERSON] . Про те, що [PERSON] та [PERSON] одружилися [PERSON] дізналася вже після смерті [PERSON] . Про обставини приватизації квартири [PERSON] нічого не знала. [PERSON] був скритною людиною, мовчун. Це квартира кооперативна. [PERSON] і [PERSON] були в Алжирі, після чого вернулися в Одесу і купили квартиру, як зрозуміла [PERSON] , зі [PERSON] навпіл. [PERSON] - двоюрідна сестра [PERSON] по батьківській лінії, з [PERSON] родинні відносини, росли разом, гуляли, гралися, влітку відпочивали. [PERSON] пояснила, що дитинство у [PERSON] було важким, мама хворіла останні роки. З 1996 року мама була прив`язана до інвалідного крісла та не могла приділити достатньо часу та турбуватися в достатній мірі, дитиною заямалася бабця. В той час у батька [PERSON] з`явилася жінка, це вплинуло на становлення [PERSON] . [PERSON] познайомилась з [PERSON] на похороні [PERSON] . Враження від спілкування були добрі, позитивні. Після смерті [PERSON] [PERSON] дізналася, що [PERSON] прийняла спадщину та претендує на квартиру. [PERSON] була впевнена, що вона такого не зробить. Більше того, на її переконання і дядько [PERSON] також був впевнений, що [PERSON] не претендуватиме на квартиру Висоцьких. Про обставини приватизації квартири [PERSON] дізналася зі слів [PERSON] після смерті [PERSON] . Це все робилося в тайні з подачі [PERSON] . Коли вмерла бабуся [PERSON] (по материнській лінії) [PERSON] начебто приймав спадщину після смерті [PERSON] . По факту все робилося руками [PERSON] , а [PERSON] нічого не знав, не контролював. [PERSON] вважає, що приватизація одноосібно квартири [PERSON] робилася за погодженням з [PERSON] . Таємно від всіх робилася по тій причині, що і [PERSON] та й і [PERSON] знали про наявність заповіту, складеного [PERSON] на свого сина [PERSON] . Очевидно, що [PERSON] про це ніхто нічого не розказував. В той час у Діми був перехідний підлітковий період. [PERSON] був обачливою людиною, напевно мав побоювання, що оформлення квартири на [PERSON] за заповітом може завдати теоретично шкоди майновим інтересам сім`ї [PERSON] в майбутньому, в тому числі з огляду на не дуже добрі відносини між [PERSON] та [PERSON] . З другої сторони [PERSON] на той час не проявляв інтерес до своїх майнових прав, він був фактично дитиною, не був зібраним, не бачив цілей. Батько мав авторитет у сина, батьківське слово чи доручення не викликало будь-яких сумнівів у сина, приводів для занепокоєння. Після смерті бабці [PERSON] (по материнській лінії) [PERSON] сказав сину на кшталт "це [PERSON] твоя квартира". Зі своєї сторони [PERSON] , подорослішавши, також не придавав уваги питанню юридичного оформлення квартири, оскільки він все життя там з батьками був прописаний, більшу половину життя прожив у вказаному помешканні, квартира була кооперативною, жодних питань щодо квартири, її юридичного статусу ні у кого не виникало. Батько ніколи не говорив ні з сином, ні з іншими близькими людьми про намір одноособової приватизації, та й в принципі питання юридичного офрмлення житла не ставилося на повістку денну. Зі слів [PERSON] [PERSON] знав про заповіт. Зі слів [PERSON] батько сказав йому, що це твоя квартира. На похоронах [PERSON] [PERSON] не був, оскільки перебував в рейсі. [PERSON] зателефонувала йому, стали обговорювати строки прийняття спадщини. На питання, на кому квартира, [PERSON] відповів, що на ньому та на татові. Це знову ж таки свідчило, що [PERSON] в той час і гадки не мав, що квартира одноосібно приватизована батьком. А ще [PERSON] сказав, що в квартирі прописаний він та батько. Квартира кооперативна. Куплялася на трьох членів сім`ї. Після отримання відомостей, що квартира приватизована, для нас всіх (самих близьких родичів) був шок. А більшим шоком стало те, що [PERSON] почала претендувати на квартиру [PERSON] . [PERSON] неодноразово привселюдно запевняла, що не має і не матиме будь-якого відношення до квартир [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] надала пояснення, що є тіткою [PERSON] , була дружиною [PERSON] , рідного брата [PERSON] . Вони розлучилися, але все рівно підтримували родинні відносини, спілкувалася зі всіма родичами. З [PERSON] [PERSON] була в добрих відносинах. Він був доброю людиною, мав ясну пам`ять та розум, хоча був трішки прихованим, замкнутим, тим не менш порядною людиною. До своєї жінки [PERSON] відносився дуже добре, до останнього за нею доглядав. Доглядати за хворою жінкою дуже важко. Сім`я в них була дуже добра. [PERSON] точно не пам`ятає, як познайомилась з [PERSON] . Вона прходила з [PERSON] , така з вигляду ввічлива, добра жінка. Але тепер [PERSON] дізналася, що [PERSON] хоче забрати квартиру після того, коли всім розказувала, що їй нічого не треба, "все [PERSON] і [PERSON] , а у мене є своє", після смерті на похоронах знову розказувала, що їй нічого не треба, думка про [PERSON] змінилася. Це шок. Стосовно покупки та приватизації квартири [PERSON] вказала, що [PERSON] з [PERSON] приїхали після [PERSON] і купили квартиру, двоє. Сказали, що оформили все на себе. [PERSON] не знав про обставини приватизації квартири, оскільки [PERSON] зробила так, щоб [PERSON] не знав. Вона мала вплив на [PERSON] , була корислива, а [PERSON] їй вірив. З копії Трудової книжки [NUMBER] , заведеної 10.11.1976 року на ім`я [PERSON] , вбачається, [PERSON] з 11.05.1978 року працювала інженером будівельної лабораторії Треста "Чорноморгідрострой" та 09.12.1981 року була звільнена в зв`язку з виїздом разом з чоловіком в закордонне відрядження /т.2 а.с.90-91/. З копії Трудової книжки, заведеної 20.08.1975 року на ім`я [PERSON] , вбачається, що [PERSON] з 18.04.1977 року працював на посаді старшого інженера у відділі геології ЧОРНОМОРНДІПРОЕКТ. 20.12.1981 року звільнений з займаної посади в зв`язку з відрядженням в розпорядження Головзакордонводбуд для роботи за кордоном в АНДР. 21.12.1984 року в зв`язку з поверненням з закордонного відрядження прийнятий на посаду старшого інженера у відділ інженерної геології та гідрології /т.2 а.с.92/. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] - мати [PERSON] 05.11.1991 року уклала Договір з МП "Партнер" по оформленню документів та організації викупу квартир населенню. В договорі наявна відмітка про прийняття копій квитанцій на суму 8822,20 р., держмита 441,10 р., квитанції про оплату №536 від 30.09.1991 року /т.2 а.с.94/. Свою квартиру за адресою: [ADDRESS] [PERSON] заповіла своїй дочці [PERSON] відповідно до заповіту від 22.03.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Столовою Т.В. /т.2 а.с.95/. Стороною відповідача суду надано обвинувальний висновок від 11.11.1999 року по кримінальній справі №069901606 за обвинуваченням [PERSON] , 1980 року народження, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 229 ч. 6 КК України /т.2 а.с.96-97/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1\~ст. 112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на час набуття прав на спірну квартиру) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Згідно з ст. 16 Закону України "Про власність" (в редакції, чинній на час набуття прав на спірну квартиру) майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю України. Статтею 22 КпШС України (в редакції, чинній на час набуття прав на спірну квартиру)майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що в квартирі [ADDRESS] з 1988 року проживала сім`я [PERSON] , [PERSON] та їх син [PERSON] . [PERSON] в 1992 році виплатив за вказану квартиру в повному обсязі пайовий внесок в розмірі 14031 р. Мати позивача [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповіла належну їй частину квартири синові. [PERSON] померла [INFO] , проте спадкова справа до її майна була заведена лише 15.11.2005 року за заявою чоловіка [PERSON] . Не зважаючи на наявність в матеріалах справи копії заповіту [PERSON] щодо належної їй частки квартири, спадкові права на квартиру державним нотаріусом оформлені не були, про відкриття спадкової справи після смерті матері позивач [PERSON] повідомлений не був. З письмових пояснень свідків, які не були допитані в судовому засіданні в зв`язку з воєнним станом, однак були опитані адвокатом Данилюком А.Б. відповідно до вимог Закону України "Про адвокатуру" вбачається, що спірна квартира була спільно набута подружжям [PERSON] та [PERSON] та мала залишитись позивачу [PERSON] . Набуття спірної квартири в період шлюбу [PERSON] з [PERSON] також підтверджується відповідною довідкою ЖБК "Малиновський-3" щодо виплати пая. Також довідкою ЖБК "Малиновський-3" підтверджується і постійне проживання [PERSON] за вказаною адресою. Суд приймає до уваги доводи сторони позивача, що та обставина, що мати позивача не переоформила після виплати паю до моменту своєї смерті членство в ЖБК "Малиновський-3" та не оформила в належний спосіб своє право власності, але при цьому до моменту своєї смерті була зареєстрована та проживала у квартирі [ADDRESS] , сплативши разом зі своїм чоловіком пайові внески за рахунок спільних коштів подружжя, виходячи із принципів добросовісності й справедливості, не може бути підставою для позбавлення її права на майно, яке було фактично придбано подружжям за рахунок їх спільних коштів. З матеріалів справи вбачається, що право на спадщину позивача після смерті матері фактично порушено тим, що останній не має можливості його реалізувати в силу того, що за життя [PERSON] зареєстрував одноосібно за собою право власності на спірне сумісне майно подружжя при наявності відкритої спадкової справи щодо співвласника майна та наявності заповіту на користь позивача. Шлюб з відповідачем [PERSON] . [PERSON] уклав в 2007 році, тобто вже після того, як оформив право власності на спірну квартиру одноособово на себе. Суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що до моменту відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] позивач не знав про порушення його права на отримання у власність шляхом успадкування після смерті матері 1/2 частини квартири, що було підтверджено в ході судового розгляду. За таких обставин підстав для застосування строків позовної давності, про що просить сторона позивача, немає. При цьому суд зазначає, що стороною відповідача не доведено обставин щодо обізнаності позивача до смерті [PERSON] про наявність заповіту матері на його ім`я та про оформлення батьком права власності на квартиру особисто на себе. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved