Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

У липні 2022 року орган опіки звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити [PERSON] батьківських\~прав відносно\~неповнолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] - мати грибан [PERSON] . [PERSON] батьківських обов`язків щодо дитини не виконує. З 22.06.2022 року неповнолітня [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей, є такою, що проживає в сім`ї, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що її батько [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: з дворічного віку вихованням дитини не займається, не піклується про стан її здоров`я, не цікавиться життям та навчанням дочки, з дитиною не проживає та не спілкується. Подав письмову заяву про свою згоду з позбавленням батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином. Відзив на позов не подав. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що вона є бабою [PERSON] , яка проживає разом з нею. Батько з дитиною не спілкується, її життям не цікавиться. Дослідивши письмові матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, крім інших, орган опіки та піклування (ст.165 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] є\~батьками неповнолітньої\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12). \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] . \~ \~ \~ \~З акту обстеження умов проживання дитини працівниками служби у справах дітей з`ясовано, що [PERSON] проживає з бабою [PERSON] , у квартирі зі зручностями, яка складається з двох житлових кімнат та місць загального користування. Для [PERSON] відведено окрему житлову кімнату, яка облаштована сучасними меблями для її сну, відпочинку, підготовки уроків та проведення дозвілля. Дівчина забезпечена одягом і взуттям відповідно до сезону. [PERSON] створені належні умови для проживання онуки. \~ \~ \~ \~Згідно висновку обстеження матеріально-побутових умов з`ясовано, що батько дитини [PERSON] з двох річного віку не цікавиться життям та здоров`ям дочки, не бере участі у її вихованні, не піклується про її стан здоров`я. \~ \~ \~ \~Згідно інформації про стан навчання і виховання дитини [PERSON] , з`ясовано, що вона навчається в ліцеї №4 м. Новограда-Волинського. Батько [PERSON] навчанням та вихованням дитини не цікавиться, батьківських зборів не відвідував, жодного разу не був у закладі. Класні керівники та вчителі дитини з батьком не знайомі. 07.06.2022 року [PERSON] написав на ім`я начальника служби у справах дітей міської ради заяву про те, що він не заперечує проти того, щоб його позбавили батьківських прав відносно дочки [PERSON] , оскільки він не приймав участі у її вихованні та не має бажання змінювати цієї ситуації. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої дитини. Звертаючись до суду з даним позовом, якому передувала виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, позивачем були вжиті усі можливі заходи з метою захисту інтересів дитини та зміни ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків. Конституцією України (ст.51) визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст.8 Закону України Про охорону дитинства). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків (ст.164 СК України). Це є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Інтереси дитини є надзвичайно важливими, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, і позбавлення останніх батьківських прав є крайнім, виключним та надзвичайним способом впливу на них. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що суд сприймає як свідоме нехтування своїми обов`язками. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд вважає доведеним факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, а позовні вимоги органу опіки та піклування про позбавлення його батьківських прав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповіда в дохід держави в розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved