Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] . Подружнє життя між нею та відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними ще сім років тому. Сім`я давно розпалася, стали одне для одного чужими людьми, намірів зберегти сім`ю не мають. Подальше спільне життя як подружжя неможливе, оскільки втратили почуття любові та поваги один до одного. Відсутність взаємозлагоди між батьками негативно впливає на фізичний та психічний розвиток малолітньої дитини. Син проживає з нею. Ухвалою від 1 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивач усунула. Ухвалою від 26 липня 2022 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. У поданій до суду заяві від 20 вересня 2022 року позивач просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач 15 серпня 2022 року подав суду заяву про визнання позову [PERSON] в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітнього сина з матір`ю. Одночасно просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи у заяві від 20 вересня 2022 року просить справу розглядати без участі представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради. Відповідно до норм ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 5 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 2 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина [PERSON] з позивачем. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved