Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

05 квітня 2022 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в позові посилалася на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі. [INFO] у них народилась спільна дитина син [PERSON] . Посилаючись на те, що син перебуває на її утриманні, а відповідно до законодавства, обоє батьків повинні брати участь в утриманні дитини, тому позивачка просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову, оскільки син [PERSON] проживає з його матір`ю, бабусею сина, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та перебуває повністю на його утриманні, просив розглянути справу за його відсутності (а. с. 16-20). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо твердження відповідача [PERSON] , що син [PERSON] перебуває на його утриманні та проживає з його матір`ю, суд зазначає наступне. Відповідно до довідки № 558 від 04.07.2022, виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, громадянин [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 01 вересня 2020 року по даний час (а.с. 29). Відповідно до Акту обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , наданого Службою у справах дітей виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, встановлено, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою проживають: [PERSON] , бабуся, [PERSON] мама (а.с. 46). Відповідно до Акту обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] , наданого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, встановлено, що [PERSON] проживає без реєстрації у своєї бабусі [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 48). Враховуючи зазначені обставини справи, та те, що факт проживання [PERSON] з матір`ю відповідача, бабусею сина, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] відповідачем не підтверджено належними доказами, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, не знаходячи підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial