Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

Заявниця 22.09.2022 року звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , в якій просить визначити тимчасові обмеження прав останнього строком на шість місяців, з покладенням на нього наступних обов`язків: \~ \~ \~ \~заборонити [PERSON] , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , наближатися до [PERSON] на відстань у 200 метрів, а також до частих місць відвідування потерпілою особою. заборонити [PERSON] , вести листування, телефонні переговори із [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. направити [PERSON] до Управління соціального захисту населення Новоодеської районної держаної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на шість місяців. У обґрунтування своєї заяви заявник зазначає, що з 2019 року вона та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Від спільного проживання народилась донька, [PERSON] [INFO] . \~ \~ \~ \~Після народження дитини їх стосунки погіршилися, [PERSON] не приходив додому, а коли приходив систематично чинив сварки. Безпідставно ображав [PERSON] , висловлювався нецензурною лайкою в її бік, кричав при дитині, погрожував, навіював почуття провини, невпевненості чим принижував її та її честь та гідність. Заявник вказує, що кривдник не має права застосовувати фізичну силу заламувати мені руки, висловлюватись на її адресу таким чином, бо це є фізичним та психологічним насиллям, кожного дня відчувати на собі його протиправні дії всі ці образи і порівняння, знецінюють її як особу, матір як жінку. Так 05.07.2022 року [PERSON] знову вчинив сварку, почав погрожувати фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою про що заявник повідомила правоохоронні органи. За результатом вищезазначеного виклику поліції працівниками було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення кривдником за ч.1 статті 173 -2 КУпАП (вчинення домашнього насильства, насильство за ознакою статті, невиконання заборонного припису або не повідомлення про місце свого тимчасового перебування), матеріали адміністративної справи було направлено до Нооводеського районного суду Миколаївської області для розгляду. Згідно постанови від 11.08.2022р. у справі №482/569/22 про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо потерпілої [PERSON] . Встановлено, що кривдник вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали в висловлюванні в сторону потерпілої нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи. Втім він все рівно не залишає [PERSON] у спокої та продовжує чинити протиправні дії, я не маю змоги спокійно навіть ходити по вулицях мого міста. Працівники поліції кожного разу проводять із кривдником профілактичні бесіди, а також попереджають не лише про адміністративну, а й кримінальну відповідальність, проте, кривдник ігнорує та не сприймає ніякі зауваження. Згідно відомостей, що наявні на офіційному сайті Судова влада України протягом у 2021р. гр. [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності Новоодеським районним судом Миколаївської області. Згідно вироку від 08.09.2021р. справа 482/392/20. який набрав законної сили від 1 1.10.2021р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 с г. 125 КК України, спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я . Так, 02.08.2022р. кривдник знову вчинив сварку, погрожував, обзивав [PERSON] нецензурними словами, почав залякувати, хватати штовхати її, бити при їх дитині. Внаслідок чого в [PERSON] на тілі залишилися синці. Заявниця вказує, що вона не в змозі захистити себе від його образливого ставлення. Систематично, дії кривдника змушують її викликати поліцію, щоб захистити своє життя і є особою я є особою, яка систематично зазнає домашнього насильства (психологічного та фізичного). Єдиним можливим захистом своїх прав, [PERSON] вбачає звернення до суду для видачі обмежувального судового припису, бо будь-які дії працівників поліції кривдник ігнорує. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення психологічного та фізичного домашнього насильства щодо заявниці до кривдника потрібно застосувати обмежувальний припис. Посилаючись на вищевикладене заявниця просила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] застосувавши зазначені обмеження. У судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені засобами телефонного зв`язку. Від заявниці надійшла заява про розгляд заяви за її відсутності та підтримання заявлених вимог. [PERSON] повідомив суд, що у зв`язку із роботою він перебуває у м. Одеса та знаходитиметься там ще тривалий час у зв`язку із чим не зможе прибути у судове засідання із розгляду заяви про видачу обмежувального припису. Відповідно до положень\~ст.350-5 ЦПК України,\~справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного: У судовому засіданні встановлено, що з 2019 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Від спільного проживання народилась донька, [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 вересня 2019 року виданим Новоодеським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , останній притягувався до адміністративної відповідальності за за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так постановою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11.08.2022р. у справі №482/569/22 про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо потерпілої [PERSON] . Встановлено, що кривдник за адресою спільного проживання з потерпілою вчинив щодо неї домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали в висловлюванні в сторону потерпілої нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою. Однак [PERSON] було звільнено від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.\~173-2\~КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження. Таке рішення прийнято суддею з мотивів надання потерпілою заяви про розгляд справи у її відсутність з посилання на примирення з [PERSON] і проханням обмежитися усним зауваженням. Крім того, як видно із довідки виданої ВП № 6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за зверненням [PERSON] [INFO] про вчинення щодо неї [PERSON] насилля яке зареєстроване в журналі Єдиного обліку за номером ЄО № 2845 від 03.08.2022 року внесені відомості до ЄРДР за номером №12022153280000051 від 04.08.2022року за ч.1 ст. 125 КК України. З наведеного видно, що [PERSON] вчиняв щодо [PERSON] домашнє насильство, примирення між сторонами не відбулося, кривдник має\~статус підозрюваного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за номером №12022153280000051 від 04.08.2022року за ч.1 ст. 125 КК України у якому [PERSON] є потерпілою, отже існують ризики повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства стосовно [PERSON] . Суд вважає,\~що вжиті\~заявницею розумні\~заходи для\~її захисту,\~а саме\~звернення до\~правоохоронних органів\~не дали\~очікуваного результату,\~а тому\~обмежувальний припис\~є належним\~та допустимим\~способом захисту\~прав заявниці. Відповідно до\~ст.350-2 ЦПК України,\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства. Відповідно до\~ст.350-3 ЦПК України,\~заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Відповідно до приписів\~ст.350-5 ЦПК України,\~справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених\~Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"\~або\~Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ст.350-6 ЦПК України). Як наголошує п. 3, 6, 7, 8 ч. 1, ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Статтею 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;\~2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;\~3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;\~4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;\~5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;\~6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Встановивши фактичні обставини справи, в сукупності з дослідженими належними та допустимим доказами, які наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність факту домашнього насильства у розумінні\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Беручи до уваги ризики повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно [PERSON] , які є достатньо обґрунтованими дослідженими в судовому засіданні доказами, а також враховуючи наявність у заявниці та [PERSON] спільної дитини, суд приходить до переконання, що заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису слід задовольнити, видавши стосовно\~ [PERSON] \~обмежувальний припис строком шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав з покладенням на нього наступних обов`язків: заборонити [PERSON] , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , наближатися до [PERSON] на відстань у 100 метрів, а також до частих місць відвідування потерпілою особою, за винятком випадків їх спільного перебування у приміщенні органу опіки та піклування - Новоодеської міської ради Миколаївської області. заборонити [PERSON] , вести листування, телефонні переговори із [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Вирішуючи питання судових витрат по справі, суд враховує положення\~ст.350-5 ч.3 ЦПК України\~і вважає необхідним судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Outcome: partial