Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до Шацької селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] померла прабаба позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим 05.03.2001 року Шацьким райвідділом реєстрації актів громадянського стану волинської області. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Прип`ять» с. Прип`ять, Шацького району Волинської області, розміром 3,15 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 027801, виданого Шацькою районною державною адміністрацією Волинської області 20.11.1996 року, зареєстрованого 24.02.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 466. [PERSON] також було складено заповіт на ім`я [PERSON] , [INFO] , посвідчений 10 травня 1996 року секретарем Прип`ятської сільської ради Сахарук Т.П. за реєстровим № 86 щодо майна спадкодавця. Відповідно до п. 2 ст. 1254 ЦК України заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Заповіт на ім`я [PERSON] зберігався у позивача, тому вона вважала, що цим підтверджується її право власності на вищевказане право на земельну частку (пай). Звернутися до юриста за додатковою компетентною консультацією [PERSON] не мала можливості через брак коштів. Коли виникла потреба і можливість, позивач звернулася до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу у Волинській області Капляр М.В. щодо оформлення документів на спадкове майно, однак нотаріус повідомила їй, що в нотаріальному порядку вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вищенаведену причину представник позивача вважає поважною, тому просить позов задовольнити, визначити [PERSON] додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном один місяць з часу набрання рішенням законної сили. В підготовче засідання [PERSON] та її представник не прибули, однак позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує із зазначених у заяві підстав, просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачем Шацькою селищною радою Волинської області в підготовче засідання представника не направлено, суду подано письмову заяву, у якій представник відповідача просить проводити розгляд справи за відсутності представника Шацької селищної ради, позов визнає, заперечень не має. Стаття 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою згідно з вимогами закону. Відповідно до положень статей 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти, та позов задовольнити повністю. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі статей 1220, 1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved