Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 15 липня 2022 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, що залишилося після смерті його матері [PERSON] . 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права власності на: - земельну ділянку площею 1.73га, що складається із земельної ділянки площею 0.35га кадастровий номер 6125889500:01:001:0820 та земельної ділянки площею 1.38га кадастровий номер 6125889500:01:001:0414, яка розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - земельну ділянку площею 1.71га, яка складається із земельної ділянки площею 0.31га кадастровий номер 6125889500:01:001:0987 та земельної ділянки площею 1.40га кадастровий номер 6125889500:01:001:0409, яка розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - Ѕ земельної ділянки площею 0.3162га, кадастровий номер 6125889500:01:001:0821, яка розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - Ѕ земельної ділянки площею 1.3530га, кадастровий номер 6125889500:01:001:0410, яка розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - жилий будинок, який розташований в [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким заповіла все свої майно позивачу. Коли позивач звернувся до приватного нотаріуса по питанню успадкування майна за заповітом, то йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. На підставі викладеного, позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , а саме на земельні ділянки та жилий будинок. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2022 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження і призначено до підготовчого розгляду на 11 серпня 2022 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року підготовче судове засідання було відкладено на 30 серпня 2022 року. 5. Підготовче судове засідання, яке було призначено на 30 серпня 2022 року, було відкладено на 20 вересня 2022 року. 6. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням та визнанням позовних вимог. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 8. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Шумбар Шумського району Тернопільської області. 9. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №067675 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Шумської районної державної адміністрації від 16.04.2004р. № 125 є власником земельної ділянки загальною площею 1.73га, яка складається із двох земельних ділянок: кадастровий номер 6125889500:01:001:0414 площею 1.38га та кадастровий номер 6125889500:01:001:0820 площею 0.35га, яка розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №067680 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Шумської районної державної адміністрації від 16.04.2004р. № 125 є власником земельної ділянки загальною площею 1.71га, яка складається із двох земельних ділянок: кадастровий номер 6125889500:01:001:0409 площею 1.40га та кадастровий номер 6125889500:01:001:0987 площею 0.31га, яка розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 11. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №658008, виданого на ім`я [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2011р. № 264 вбачається, що [PERSON] є співвласником Ѕ земельної ділянки загальною площею 0.3162га кадастровий номер 6125889500:01:001:0821, яка розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Власником Ѕ вищезазначеної земельної ділянки є [PERSON] . 12. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №658007, виданого на ім`я [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2011р. № 264 вбачається, що [PERSON] є свіввласником Ѕ земельної ділянки загальною площею 1.3530га кадастровий номер 6125889500:01:001:0410, яка розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Власником Ѕ вищезазначеної земельної ділянки є [PERSON] . 13. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, виданого Шумбарською сільською радою 20.10.2002 року та реєстраційного напису Шумського бюро технічної інвентаризації від 20.10.2002 на документі про право особистої власності вбачається, що домоволодіння по [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Шумбарської сільської ради від 17.10.2002р. № 29, в цілому належить [PERSON] на праві особистої власності. 14. Відповідно до повідомлення № 286/22 від 26.06.2022р. про результати огляду об`єкта нерухомого майна, виданого ФОП [PERSON] вбачається, що після огляду об`єкта нерухомого майна, а саме будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , станом на 26 червня 2022 року встановлено, що змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна не виявлено. 15. На випадок своєї смерті [PERSON] зробила розпорядження, склавши заповіт, посвідчений старостою сіл Шумбар та Новостав Шумського району Тернопільської області 04 серпня 2021 року, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . 16. Згідно із Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим [PERSON] приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу Ваврійчук Т.В. 18.03.2011р., зареєстрованим в реєстрі за №266, слідує, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] і яке складається із земельної ділянки загальною площею 1.67га, з яких 1.35га рілля (кадастровий номер 6125889500:01:001:0410); 0.32га пасовища (кадастровий номер 6125889500:01:001:0821), та частка у спадщині кожного із спадкоємців становить по Ѕ (одній другій). 17. Відповідно до довідки № 15 від 17.01.2022р., виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . До дня смерті разом з нею проживали та були зареєстровані: син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онуки - [PERSON] та [PERSON] , правнуки - [PERSON] та [PERSON] . 18. Факт родинних відносин між померлою та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шумбарською сільською радою Шумського району Тернопільської області, з якого слідує, що [PERSON] народився [INFO] в с. Шумбар Шумського району Тернопільської області. В графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 19. Своєю постановою № 34/02-14 від 14.07.2022р. приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Зелінський П.І. відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало [PERSON] , оскільки існують розбіжності в написанні по батькові позивача, а саме в свідоцтві про народження він значиться як [PERSON] «Феодосієвич». ІV. Оцінка Суду. 20. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. 21. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. 22. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 23. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 24. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 25. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 26. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 27. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 28. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 29. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 30. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 31. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 32. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 33. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 34. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 35. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 36. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як слідує із досліджених матеріалів справи, померла [PERSON] , зробивши відповідне розпорядження, яким заповіла все своє майно - [PERSON] . 37. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 38. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 39. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. 40. В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок та земельні ділянки, як спадкоємця за заповітом, після смерті його матері [PERSON] . 41. Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивача пов`язується з правом спадкування. 42. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 43. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 44. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п.г Земельного кодексу України. 45. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 46. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 47. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 48. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 49. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. 50. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, відповідач не заперечував проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно за заповітом після смерті їх матері, право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. 51. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок та земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 52. Позивачем при подачі позову було сплачено 1755 грн. 55 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved