Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] у м. Маріуполь, Донецької області помер її батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Зазначала, що [INFO] , близько 07 год. 00 хв. ранку [PERSON] помер на власному подвір`ї, де він мешкав, під час активних бойових дій в м. Маріуполі, Донецької області, коли не було можливості звернутися до лікарів або представників поліції, для того, щоб офіційно задокументувати факт його смерті. Вказувала, що свідками, окрім неї, доньки померлого, що виявили тіло [PERSON] та констатували його смерть були сусіди, та особи, які на той час мешкали в сусідніх будинках. Окрім того, сусіди, [PERSON] та [PERSON] були присутні під час погребіння [PERSON] на старому кладовищі, що знаходиться в селищі Піщане. Стверджувала, що [PERSON] був похований в могилі її прабабці [PERSON] , на старому кладовищі в селищі Піщане, Донецької області. Крім того, зазначала, що під час обстрілу в ніч з 07 по 08 березня 2022 року, від влучання снаряду в їх будинок, [PERSON] отримав удар уламками будівельного матеріалу в спину, в області розташування серця, в результаті чого його було збито з ніг. [PERSON] мав хворе серце, переніс два інфаркти в 2015 році та в 2018 році, та операцію зі стентування. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] , який помер [INFO] , їй було відмовлено у реєстрації смерті останнього, оскільки вона не надала відповідних документів встановленої форми про смерть батька. Заявниця стверджувала, що на даний час вона позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] в органах РАЦС, оскільки у зв`язку з активними бойовими діями в м. Маріуполі та окупацією міста, у неї відсутні відповідні документи встановленої форми про смерть, Встановлення факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] необхідно їй для державної реєстрації смерті останнього та видачі свідоцтва про смерть. Посилаючись на дані обставини, заявниця просила суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кизел, Пермської області, громадянина України, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та помер [INFO] на території України - в м. Маріуполь, Донецької області у віці 68 років. Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання (а.с. 24). Заявниця в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надала через канцелярію суду заяву, якою підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути заяву за її відсутності (а.с. 34). Представник заінтересованої особи Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 32-33). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кизел, Пермської області, громадянина України, який був зареєстрований по [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 15 січня 2000 року на ім`я [PERSON] (а.с. 8-9). Встановлено, що 23 березня 2022 року близько 07 год. 00 хв. під час активних бойових дій в м. Маріуполі, Донецької області, помер [PERSON] , що підтверджується актом про фіксацію смерті [PERSON] , [INFO] , підписаний сусідами померлого - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які підтвердили факт смерті [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). У зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та активними бойовими діями в м. Маріуполі, Донецької області на час смерті [PERSON] , [INFO] , заявниця не мала можливості звернутися до лікарів або представників поліції та офіційно задокументувати факт смерті батька. Судом встановлено, що [PERSON] був похований на старому кладовищі в селищі Піщане, Донецької області, в могилі прабабці заявниці - [PERSON] . На підтвердження факту смерті та захоронення [PERSON] , [INFO] на старому кладовищі в селищі Піщане, Донецької області, заявницею було надано електронний носій (флешку) з фото та відеофіксацією із місця поховання [PERSON] , яка приєднана до матеріалів справи (а.с. 21). 17 серпня 2022 року Верховна Рада України за поданням Президента України продовжила строк воєнного стану в країні, введеного відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Зеленського О.В. від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Пpo введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ХІ. Дані обставини підтверджують факт неможливості державної реєстрації заявником смерті її батька [PERSON] , [INFO] на окупованої території в м. Маріуполь, Донецької області. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Встановлено, що з метою реєстрації факту смерті батька заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з відповідною заявою та наявними документами. Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09 вересня 2022 року, [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки у останньої відсутні відповідні документи встановленої форми про смерть батька (а.с. 5) Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану. Отже, заявниця позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] в органах РАЦС за місцем його смерті, та у зв`язку з відсутністю у неї лікарського свідоцтва про смерть її батька. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України від 25 травня 2022 року № 100, оновлено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 18 травня 2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 20 травня 2022 року № 98). Так, відповідно до Додатку до вказаного Наказу (який постійно оновлюється) Маріупольську міську територіальну громаду віднесено до територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про смерть. Докази, що містяться у справі, зокрема, копія акту про фіксацію смерті [PERSON] , [INFO] , підписаного сусідами померлого - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також фото та відеофіксацією із місця поховання померлого, підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кизел, Пермської області, громадянина України, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та помер [INFO] на території України - в м. Маріуполь, Донецької області у віці 68 років. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved