Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

У вересні 2021 року до Подільського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою - [ADDRESS] , постачання якого з 01.07.2015 здійснює «КиївГазЕнерджи» на підставі ліцензії. Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, було опубліковано 26.06.2015 в газеті «Сегодня» за №116. Всі побутові споживачі, які продовжили після 30.06.2015 отримувати на території ліцензійної діяльності постачальника із спеціальними обов`язками ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно. Після 30.06.2015 отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладання вказаного договору. У разі якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01.07.2015, то він є таким, що з 01.07.2015 уклав договір про надання послуг з газопостачання. Типовий договір про надання послуг з газопостачання є договором приєднання, відповідно до ст.ст. 12, 40 Закону України «Про ринок природного газу» затверджений Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 і є договором приєднання, укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживачів до умов цього договору і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання до цього договору, та/або сплати рахунка, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Фактом згоди на приєднання (акцептування) договору постачання природного газу є фактичне споживання природного газу відповідачем Відповідно до п. 2.1 договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Пунктами 4.1., 4.2. договору встановлено, що споживач розраховується з постачальником за природний газ за ціною, що встановлюється регулятором. Ціна на газ має зазначатися постачальником у платіжних документах (рахунках та/або квитанціях абонентської книжки) про сплату послуг за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Згідно п. 4.4. договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1)за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2)або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Відповідно до пункту 4.6. договору при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. 07 червня 2019 року в «Газеті по-українськи» за № 43 були опубліковані зміни до умов Типового договору, зокрема пункт 4.6 договору доповнено (конкретизовано), а саме: «Остаточний розрахунок за отримані послуги здійснюється до 25 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку не проведення розрахунків до 25 числа місяця наступного за розрахунковим, з 26 числа місяця наступного за розрахунковим умови договору, в частині проведення розрахунків, вважаються порушеними, у зв`язку з чим постачальник здійснює нарахування пені, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків за договором підтверджує факт систематичної несплати за отриману послугу постачання природного газу. Підтвердженням факту споживання є часткові оплати відповідачем послуг, які зазначено в розрахунку основного боргу доданого до позовної заяви. Доказами отримання і споживання природного газу є відомість на пуск газу від 26.05.2015, який підписаний зі сторони споживача - відповідача. Враховуючи той факт, що відповідач є систематичним, порушником умов договору щодо своєчасної оплати послуг, оператором ГРМ AT «Київгаз» була проведена процедура відключення від газопостачання 25.05.2016. Доказом є акт на відключення газу від 25.05.2016, копію якого надав оператор ГРМ AT «Київгаз». Станом на момент відключення показники лічильника були 10686. Однак, 04.04.2018 представниками AT «Київгаз» за адресою [ADDRESS] було виявлено самовільне підключення до надземного газопроводу, про що було складено акт № 124 про порушення. У зв`язку з самовільним підключенням, користуючись послугами з постачання природного газу, показники лічильника збільшилися - 12308, про що позивач дізнався тільки в лютому 2019 шляхом надання AT «Київгаз» позивачу копії акту про порушення № 124 від 04.04.2018 різниця між відключенням та виявленням самовільного підключення 1622,00 м. куб. У зв`язку з порушенням порядку розрахунків встановленого договором та правилами у відповідача наявна заборгованість у сумі 24117,47 грн. З підстав порушення строків виконання зобов`язань щодо внесення плати за отримані послуги втрати від інфляції складають 8640,24 грн, та 3% річних від простроченої суми - 2841,50 грн. Просить стягнути з відповідача борг за послуги з постачання природного газу в розмірі 24117,47 грн, втрати від інфляції 8640,24 грн, 3% річних у розмірі 2841,50 грн, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовом. 06 вересня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. 08 вересня 2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача. 11 лютого 2022 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою суду від 16.02.2022 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, останній просить справу слухати у його відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставила. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою - [ADDRESS] . За даними розрахунку боргу за надані послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] за споживачем [PERSON] станом на грудень 2020 року рахується заборгованість 24117,47 грн, яка виникла за період з липня 2015. За даними статуту ДП «КиївГазЕнерджи», затвердженого рішенням Наглядової ради ПАТ «Київгаз» 08.06.2015, ДП «КиївГазЕнерджи» засноване на власності юридичної особи - ПАТ «Київгаз», цілями діяльності підприємства є здійснення господарської діяльності з метою отримання прибутку та задоволення потреб засновника, предметом діяльності якого є не заборонені законодавством види господарської діяльності (у тому числі на основі ліцензії) включаючи - постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 25.06.2015 року було прийнято рішення №1838 про видачу ДП «КиївГазЕнерджи» ліцензії №299069 на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом зі строком дії з 01.07.2015 і по 30.06.2020. 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» №116 постачальником ДП «КиївГазЕнерджи» опубліковано пропозицію укладення договору (оферту), щодо надання послуг з газопостачання, що відповідала умовам Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», який відповідно до вимог ст.ст. 12,40 Закону України «Про ринок природного газу» затверджено Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015. Відповідно до правил статтей 633,634,641,642 ЦК України: публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої мови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони яка приєдналася сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору; пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні у мови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття; відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує, що відповідач [PERSON] не повідомляв ДП «КиївГазЕнерджи» про неприйняття пропозиції з надання послуг централізованого газопостачання, а продовжив отримувати від нього природний газ, відповідно є таким, що засвідчив намір укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняв пропозицію. Згідно п. 4.4. договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1)за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2)або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Відповідно до пункту 4.6. договору при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. За наданим суду позивачем розрахунком боргу за надані послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , споживач [PERSON] особовий рахунок [NUMBER] , встановлене газове обладнання - газова плита, котел, станом на грудень 2020 року заборгованість за період з 01.07.2015 становить 24117,47 грн. За відсутності відповідача в судовому засіданні суд позбавлений можливості перевірити зазначені позивачем підстави для позову та зроблений розрахунок боргу за надані послуги. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правилами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а частиною 2 ст. 626 цього ж Кодексу встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на встановлені судом обставини, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за надані послуги з постачання природного газу підлягають задоволенню, а також з підстав порушення строків виконання зобов`язання щодо оплати отриманих послуг зазначений позивачем борг підлягає стягненню з урахуванням інфляційного збільшення та трьох відсотків річних, які нараховані позивачем від суми боргу у розмірі 8640,24 грн та 2841,50 грн відповідно, з розміром яких погоджується суд, оскільки вважає зроблений позивачем розрахунок таких штрафних санкцій правильним. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved