Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

В грудні 2021 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просили стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 227386,00 грн., стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 10000,00 грн., стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 50000,00 грн., а також стягнути із відповідача понесені витрати по оцінці завданих збитків в сумі 4000,00 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову зазначено що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 13.02.2021 року о 05-32 год. в квартирі [ADDRESS] зазначеного будинку, власником якої є відповідач, відбулась пожежа, яка сталась з причин недбалого поводження відповідачем з електроприборами - робота електроподовжувача в аварійному режимі. Позивач [PERSON] разом зі своїм чоловіком позивачем [PERSON] під час виникнення пожежі перебували в своїй квартири. Відчувши різкий запах диму та, почувши стук у двері, [PERSON] вийшов на загальний коридор подивитись, що сталось, і в цей час на нього впали проводи, від чого він отримав значні опіки верхніх кінцівок. Позивач [PERSON] викликала пожежників та швидку, однак, відповідач в цей час повністю бездіяла, та і на даний час не вчиняє заходів щодо усунення наслідків пожежі як у власній квартирі, так і на загальному коридорі. Позивачі вказують, що після пожежі проживати в квартирі було неможливо, кватира потребувала ремонту, та родина тимчасово втратила житло на період проведення ремонтних робіт по відновленню їх квартири. Відповідно до звіту ФОП [PERSON] про оцінку збитків № 55/21 , розмір завданих матеріальних збитків склав суму в розмірі 227386,00 грн. З огляду на те, що пожежа сталась із вини відповідача, остання, має нести відповідальність в зв`язку із неналежним забезпеченням пожежної безпеки у власній квартирі, а відтак із відповідача на користь позивача [PERSON] , як власника квартири, яку було пошкоджено внаслідок пожежі, підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 227386,00 грн. Крім того, позивачі вказують, що їм було завдано моральних страждань, які полягали в душевних хвилюваннях, які вони зазнали у зв`язку зі знищенням та пошкодженням свого майна. Крім того, позивач [PERSON] зазнав внаслідок пожежі тілесних ушкоджень у виді опіків, тривалий реабілітаційний період, та незаплановані витрати на відновлення здоров`я, а тому позивач [PERSON] просить стягнути із відповідача на свою користь на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 10000,00 грн., а позивач [PERSON] - 50000,00 грн., що відповідатиме, на думку позивачів, засадам розумності та справедливості. Посилаючись на викладене, позивачі вимушені звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.12.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.06.2022 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу що судового розгляду. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відзив на позов до суду не подала, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] та [PERSON] фактично проживають в квартирі [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 13.02.2021 року в квартирі [ADDRESS] відбулась пожежа, внаслідок якої квартира повністю вигоріла, було знищено побутову техніку, особисті речі. Відповідно до звіту Голосіївського районного управління ГУ ДСНС України в м. Києві про причину виникнення пожежі у вказаній квартирі, було встановлено, що ймовірною причиною пожежі, яка сталась 13.02.2021 року за адресою: [ADDRESS] , у житловій кімнаті квартири [ADDRESS] , є виникнення «аварійних режимів» роботи в електричному подовжувачі. З мотивувальної частини зазначеного висновку вбачається, що внаслідок пожежі вигоріли, в т.ч. залізобетонне перекриття у загальному коридорі четвертого поверху, вхідні двері сусідніх квартир, площа пожежі склала приблизно 60 кв.м. Крім того, до опікового центру з опіками верхніх кінцівок 1 ступеню було госпіталізовано [PERSON] . Крім того, відповідно до акту ТОВ «Ліко-житлосервіс» від 25.03.2021 року, було проведено візуальне обстеження квартири [ADDRESS] , виявлено та зафіксовано ряд пошкоджень, які з`явились внаслідок пожежі, яка сталась 13.02.2021 року в кватирі [ADDRESS] . Відповідно до звіту ФОП [PERSON] про оцінку збитків № 55/21 від 02.06.2021 року, розмір матеріальних збитків, завданих власнику в результаті пошкодження його квартири [ADDRESS] , після пожежі та наслідків її гасіння, яке сталось 13.02.2021 року, станом на момент складення звіту становить суму в розмірі 227386,00 грн. Вартість з проведених робіт по оцінці завданих збитків склала суму в розмірі 4000,00 грн., які були сплачені позивачем [PERSON] , про що свідчать наявні у справі докази. Сторона позивачів вказує, що внаслідок неналежної експлуатації електричного подовжувача власником квартири [ADDRESS] , тобто відповідачем у справі, позивачу [PERSON] , як власнику квартири [ADDRESS] , - було завдано матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що за змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Для настання деліктної відповідальності за статями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних непереборних обставин. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Крім того, статями 151,177,179 ЖК України та статями 322,323 ЦК України передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572(з наступними змінами). Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засадам (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін. В ході розгляду справи стороною позивача доведено, та не спростовано стороною відповідача, те, що внаслідок пожежі, яка відбулась 13.02.2021 року в квартирі [ADDRESS] , в зв`язку із неналежною експлуатацією електричного подовжувача, позивачу [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] в зазначеному будинку, - було завдано матеріальні збитки. Наявні у справі докази свідчать про те, що саме внаслідок протиправних дій/бездіяльності відповідача, яка порушила правила пожежної безпеки у належній їй квартирі, сталася пожежа, якою було завдано майнову шкоду позивачу. Таким чином, саме відповідач мала доводити у суді відсутність її вини у заподіянні шкоди майну позивача. Однак відповідач не надала до суду будь-яких доказів на спростування поданих позивачами доказів, під час розгляду справи не заявляла клопотань про призначення судової пожежно-технічної експертизи для визначення причин пожежі, а отже, відповідач не спростувала визначену статтями 1166, 1167 ЦК України презумпцію винного заподіяння шкоди. З огляду на наведене, суд вважає, що позивачами доведено наявність протиправних дій відповідача, причинного зв`язку між діями відповідача та збитками, а також наявність вини відповідача. В частині розміру спричиненої матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (стаття 22 ЦК України). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України). Тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності, несе позивач. На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди позивачу надано звіт ФОП [PERSON] про оцінку збитків № 55/21 від 02.06.2021 року, відповідно до якого розмір матеріальних збитків, завданих власнику в результаті пошкодження її квартири [ADDRESS] , після пожежі та наслідків її гасіння, яке сталось 12.02.2021 року, станом на момент складення звіту становить суму в розмірі 227386,00 грн. Жодних належних та допустимих доказів на спростування вищезазначених обставин та наданого стороною звіту, - відповідач до суду не надала. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем [PERSON] доведено розмір матеріальних збитків, спричинених їй внаслідок пожежі з вини відповідача, а тому позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди суми в розмірі 227386,00 грн. а також витрат по проведенню оцінки завданих збитків в сумі 4000,00 грн., - є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню В частині заявлених позивачами вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачами доведено, що внаслідок протиправних дій відповідача, яка не забезпечила дотримання правил пожежної безпеки у належній їй квартирі, сталася пожежа, внаслідок якої було пошкоджено квартиру, в якій проживало подружжя позивачів. Суд погоджується із доводами позивачів про перенесені ними моральні переживання внаслідок пошкодження їхнього майна, а також внаслідок тимчасової втрати позивачем [PERSON] свого здоров`я, а тому враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнали позивачі, їх характеру, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] моральну шкоду в розмірі по 5000,00 грн., а на користь позивача [PERSON] моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог, а саме: 2273,87 грн. (судовий збір за вимогу майнового характеру), 454,00 грн. (судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди), а всього суму в розмірі - 2727,87 грн.; а також із відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог, а саме 181,60 грн. (судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди). На підставі викладеного, та

Outcome: partial