Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

У червні 2022 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 78155, виданий 23 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., а також стягнути з відповідача на свою користь витрати, понесені на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у червні 2022 року із єдиного реєстру боржників позивач дізналася про відкриття виконавчого провадження щодо неї. Виконавче провадження було відкрито 05 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. на підставі виконавчого напису нотаріуса за яким з позивача стягнуто заборгованість у розмірі 46808,21 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Голд" (далі ТОВ "ФК "Сіті Голд"). Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено безпідставно, необґрунтовано та з грубим порушенням Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами України, ст.ст.87,88 Закону України "Про нотаріат", постанови Кабінету Міністів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусами" № 1172 (в редакції від 29.11.2001 року). При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було надіслано жодного повідомлення або письмової вимоги про усунення порушень позивачу, не звернуто уваги на відсутність факту безспірності заборгованості за кредитним договором, а також відсутність факту нотаріального посвідчення договору. Крім того, зазначено, що позивач не укладала будь-яких договорів з ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Голд". Ухвалою суду від 27 чевня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дорошкевич Віри Леонідівни належним чином завірені копії документів (виконавчий напис, кредитний договір, виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, письмової вимоги стягувача про усунення порушення виконання зобов`язань тощо) на підставі яких 23 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 78155 про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 46808,21 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Голд". Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі з матеріалами позовної заяви на офіційну електронну адресу, а також поштою, яка отримана представником відповідача 26 липня 2022 року, про що свідчить підпис у поштовому повідомленні, однак відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. Треті особи не надали письмових пояснень щодо позову, приватний виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. на виконання ухвали суду направила витребувані судом документи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31 серпня 2012 року між ПАТ "Терра Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 71996 на споживчі цілі за умовами якого банк надає позичальнику кредит на умовах овердрафту у сумі, що не перевищує визначеного цим договором ліміту овердрафту (а.с.50-53, 60-66). Відповідно до п.2.2., 2.3. договору ліміт овердрафту встановлюється у розмірі 11000 грн. Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до цього договору є 31 серпня 2013 року. Пунктом 3.3. договору передбачено, що за користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 0,01 % річних, тип процентної ставки - фіксована. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01 серпня 2015 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 518, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.23.). 23 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 78155 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 71996 від 31 серпня 2012 року, укладеного з ПАТ "Терра Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № б/н від 25 лютого 2014 року є ТОВ "ВВС-Факторинг", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 4-1/09 від 04 вересня 2014 року є ТОВ "ФК Смарт Груп", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 26/01.18 від 26 січня 2018 року є ТОВ "ФК "Сіті Голд". Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26 січня 2018 року по 10 грудня 2019 року. Сума заборгованості складає 46808,21 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 10447,74 грн., простроченої заборгованості за комісією - 35760,03 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,44 грн., плати за вчинення виконавчого напису - 600 грн. (а.с.54, 68). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною від 05 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження № 63511207 з примусового виконання виконавчого напису № 78155, виданого 23 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем (а.с.15-16). З метою виконання вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною у виконавчому провадженні № 63511207 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 05 листопада 2020 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 05 листопада 2020 року, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01 грудня 2020 року (а.с.17-22). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат". При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що "для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: "11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу", п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом 23 жовтня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, у зв`язку із чим кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). З наданої копії кредитного договору № 71996, укладеного 31 серпня 2012 року між ПАТ "Терра Банк" та [PERSON] вбачається, що договір було укладено без нотаріального посвідчення. Крім того, за оскаржуваним виконавчим написом позивач є боржником за кредитним договором № 71996 від 31 серпня 2012 року, укладеного з ПАТ "Терра Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № б/н від 25 лютого 2014 року є ТОВ "ВВС-Факторинг", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 4-1/09 від 04 вересня 2014 року є ТОВ "ФК Смарт Груп", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 26/01.18 від 26 січня 2018 року є ТОВ "ФК "Сіті Голд". Так, ТОВ "ФК "Сіті Голд" правом на подання відзиву не скористалися, не надали доказів на підтвердження прав вимоги до позивача, зокрема щодо повідомлення позивача про укладення договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, не надали документів, що підтверджували безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, що укладений 31 серпня 2012 року з [PERSON] . Суд також враховує, що строк кредитування становив 365 календарних днів, тобто з 31.08.2012 року по 31.08.2013 року, при цьому станом на момент вчинення виконавчого напису 23.10.2020 року трирічний строк права вимоги стягувача сплинув, а отже у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною і виконавчий напис було вчинено всупереч вимог п.п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. У зв`язку із встановленими обставинами, суд вважає, що доводи позивача щодо відсутності безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача не спростовані, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин надання приватному нотаріусу доказів на підтвердження існування заборгованості та її безспірності суду не надано, а тому слід вважати, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису існувала спірна заборгованість перед стягувачем. Таким чином, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: договір про надання юридичних послуг від 15 червня 2022 року, укладеного з адвокатом Морозовим В.Ю.; додаток № 1 до договору від 15 червня 2022 року; акт надання послуг за договором про надання правової допомоги від 15 червня 2022 року з якого вбачається, що адвокат Морозов В.Ю. надав позивачу наступні послуги: консультація - 2 год., вартістю 1000 грн., розробка позовної заяви - 6 год., вартістю 3500 грн., представництво інтересів при розгляді справи у суді - вартістю 2000 грн., досудове врегулювання спору (розробка та надіслання адвокатського запиту до приватного виконавця) - 4 год., вартістю 1500 грн., обробка документів для подачі позовної заяви - 2 год. - 500 грн., транспортні витрати - 1000 грн., витрати на канцелярію - 500 грн., а також квитанцію про сплату коштів від 17 червня 2022 року про сплату позивачем грошових коштів у розмірі 10000 грн. (а.с.28-30, 33-35). Проте суд не може погодитись із наведеним актом в повному обсязі, оскільки вказана справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а отже відшкодування витрат, пов`язаних з представленням інтересів у суді є необґрунтованими. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, які були фактично понесені в сумі 8000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 грн., оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved