Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, а також інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних. В обґрунтування позову вказує, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 374 від 30.11.2012 року (переоформленої рішенням від 29.12.2016 року № 2444), забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в буд. [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил наданн послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, відповідно до якого у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачуєх послуги згідно з їх показаннми пропорційноо опалювальній площі (об`єму) кватири. У період до встанвлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послугу здійснювалися згідно п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до яких, у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії, споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. Лічильник обліку\~гарячого водопостачання\~в квартирі\~ [ADDRESS] відсутній, тому згідно з п. 21 вказаних вище правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових права на нерухоме майно № 271465204 від 20.08.2021 року відповідачка [PERSON] є єдиним власником квартири. Згідно інформації Управління з питань державної реєстрації ЧМР №10732-01-10 від 25.05.2021 року відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Також, зазначає, що договір з відповідачами про надання житлово-комунальних послуг не укладався, однак, його відсутність не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів) від оплати послуг у повному обсязі. Починаючи з січня 2013 року відповідачі не в повному обсязі вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2021 року складає 46\~151 грн. 44 коп. Позивач вказує, вже звертався до суду із заявою про видачу судового про стягнення із [PERSON] заборгованості за надані послуги. Крім того, судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.03.2017 року у справі № 711/1494/17 з відповідачки [PERSON] стягнута заборгованість на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», станом на 01.02.2017 року в розмірі 19 768 грн. 54 коп. Тому, з [PERSON] підлягає до стягнення борг за період з 01.02.2017 року по 01.ж08.2021 року в сумі 26\~382 грн. 90 коп., а також 3% річних та інфляційні за період з 01.02.2017 року по 01.08.2021 року в сумі 10 342 грн. 39 коп. та 4\~409 грн. 25 коп. Решта відповідачів мають солідарний обов`язок по оплаті заборгованості за весь період прострочення. А тому, просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] на\~користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.02.2017 року по 01.08.2021 року у розмірі 26\~382 грн. 90 коп., інфляційну складову боргу 10\~342 грн. 39 коп., 3% річних 4\~409 грн. 25 коп., а всього 41\~134 грн. 54 коп. Також просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2013 року по 01.08.2021 року в розмірі 46\~151 грн. 44 коп., інфляційну складову боргу 30\~910 грн. 99 коп., 3% річних 8\~754 грн. 27 коп., а всього 85\~816 грн. 70 коп. Стягнути з усіх відповідачів сплачений позивачем при подачі даного позову судовий збір. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.09.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. 26.11.2021 року представником відповідачки [PERSON] адвокатом Погасій С.М. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позову. При цьому, просить врахувати, що позивачем пропущений строк позовної давності до заборгованості, яку він просить стягнути із відповідачки, починаючи з січня 2013 року. Тому, просила застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, як до всього боргу, так і до нарахованих позивачем інфляційних втрат та 3% річних. Також, просить врахувати, що позивачем не застосована солідарна відповідальність, в розумінні ст. 543 ЦПК України. Крім того, 26.11.2021 року представником відповідачки [PERSON] адвокатом Погасій С.М. до суду заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 103-105). 30.11.2021 року представником позивача до суду подано відповідь на відзив представника відповідачки [PERSON] адвоката Погасій С.М. (а.с. 108-109). 23.12.2021 року представником відповідачки [PERSON] адвокатом Колотило Л.М. до суду подано відзив на позовну заяву, в якому остання також просить відмовити в задоволенні позову. При цьому, просить врахувати, що позивачем нараховано заборгованість, в тому числі, і поза межами строку позовної давності. Крім того, просить врахувати, що позивачем заявлені вимоги про солідарну відповідальність відповідачів, в розумінні ст. 543 ЦПК України, в тому числі і за різні періоди, а тому, в межах пред`явлених вимог, позивач просить стягнути із відповідачів подвійну заборгованість. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Лекіашвілі В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] адвокат Колотило Л.М. просила відмовити в задоволенні позову до [PERSON] з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Також просила застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, про що подала відповідну заяву. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] адвокат Погасій С.М. також просила відмовити в задоволенні позову до [PERSON] з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, просила застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про дату, час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача за довіреністю - [PERSON] , представників відповідачів - адвокатів Колотило Л.М., Погасій С.М,, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено,\~що житлово-комунальні\~послуги -\~це результат\~господарської діяльності,\~спрямованої на\~забезпечення умов\~проживання та/або\~перебування осіб\~у житлових\~і нежитлових\~приміщеннях,\~будинках і\~спорудах,\~комплексах будинків\~і споруд\~відповідно до\~нормативів,\~норм,\~стандартів,\~порядків і\~правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України, наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії і рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 271465204 від 20.08.2021 року, з 28.04.2004 року одноосібним власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування є відповідачка [PERSON] (а.с. 16). Крім того, відповідно до відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 06.10.2021 року, що надійшли на адресу суду 13.10.2021 року, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 11.12.2002 року по теперішній час, а відповідачка [PERSON] з 28.05.2004 року (а.с. 47). Таким чином, на відповідачку [PERSON] , як на власника майна, покладений обов`язок по його утриманню та оплаті житлово-комунальних послуг, в тому числі, і послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надавались до квартири [ADDRESS] позивачем ВП «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно». Також, з матеріалів справи вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , крім відповідачки [PERSON] , зареєстровані і відповідачі: [PERSON] з 11.12.2002 року по теперішній час, [PERSON] з 28.05.2004 року по теперішній час. Відповідно до статті 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства згідно зі статтею 14 ЦК України. За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з частиною 2, статті 6\~Закону України «Про житлово-комунальні\~послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну\~відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Як свідчить тлумачення статті 526\~ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно з частиною 2 п. 5 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає, визначений ч. 2 п. 5 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, в тому числі і оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання нарівні із власником квартири, в якій вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , - [PERSON] . З листа-розрахунку о/р 32425091 за адресою: [ADDRESS] вбачається, що за період з січня 2013 року по 01.08.2021 року відповідачі мають заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані їм послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в загальній сумі 46\~151 грн. 44 коп., а за період з 01.02.2017 року по 01.08.2021 року в загальній сумі 26\~382 грн. 90 коп., оскільки оплата послуг за вказаний період ними проводилась не своєчасно та не в повному обсязі. Разом з тим, суд враховує і те, що в судовому засіданні встановлено, що 06.03.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси був винесений судовий наказ у справі №711/1494/17 про стягнення із [PERSON] (однієї із споживачів послуг, які надавалися за вищевказаною адресою) на користь Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», заборгованості за спожиту теплову енергію (централізоване опалення та гаряче водопостачання), яка існувала станом 01.03.2017 року в загальній сумі 19 768 грн. 54 коп., тобто за період з 01.01.2013 року по 01.02.2017 року. Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду Д-3, вказаний судовий наказ набрав законної сили 28.03.2017 року та 18.07.2017 року був виданий представнику стягувача для пред`явлення його на примусове виконання до органів ДВС і на даний час, згідно пояснень представника позивача, вже є виконаним. Вказане також стверджується постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 26.12.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 54813465 з виконання судового наказу у справі №711/1494/17 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Черкаська ТЕЦ» боргу у сумі 20\~568 грн. 54 коп. (а.с. 112), а також вбачається із самого розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 5, 10). Таким чином, заборгованість за адресою: [ADDRESS] по о/р 32425091 за період з 01.01.2013 року по 01.02.2017 року за спожиту теплову енергію в загальній сумі 19 768 грн. 54 коп. вже була стягнута судовим рішенням (у вигляді судового наказу), яке набрало законної сили та на даний час вже виконане. Відтак, позовні вимоги в цій частині, а саме про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за період з 01.01.2013 року по 01.02.2017 року до задоволення не підлягають, оскільки така заборгованість за надані житлово-комунальні послуги вже стягнута на користь цього ж позивача із іншого співспоживача цих же послуг у повному обсязі, і відповідно повторне її стягнення, хоча й із інших відповідачів, є не можливим, оскільки в такому випадку плата за одні і ті ж послуги буде стягнута в подвійному розмірі. Що стосується решти позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне. В судовому\~засіданні встановлено,\~що договір\~про надання\~житлово-комунальних\~послуг між\~сторонами не укладався, однак не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачів на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів: [PERSON] , [PERSON] ) від оплати цих послуг. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц. В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст.\~360\~ЦК України,\~утримання майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що власником квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ), а також іншими споживачами послуг, які надавалися до вказаної квартири позивачем, а саме [PERSON] , [PERSON] не здійснювалась своєчасна та в повному обсязі плата за надані їм послуги з централізованого опалення та гарячого постачання з 01.02.2017 року по 01.08.2021 року, в результаті чого у них утворилась заборгованість за отримані послуги за вказаний період в загальній сумі 26\~382 грн. 90 коп., що підтверджується листом-розрахунком по о/р № 32425091, тому така заборгованість, в силу чинного законодавства, підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. Щодо заяв представників відповідачів про застосування до даних правовідносин наслідків пропуску строку позовної давності, то суд зазначає наступне. Позивач звернувся до суду з даним позовом 28.09.2021 року. Суд прийшов до висновку про під ставність позовних вимог позивача лише за період з 01.02.2017 року по 01.08.2021 року. Разом з тим, представниками відповідачів було заявлене клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Початок перебігу позовної давності визначається\~статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки в\~судовому засіданні\~встановлено що\~плату за\~надані відповідачам\~послуги з\~централізованого опалення\~вони мали\~здійснювати щомісячно\~за виставленими\~їм позивачем\~рахунками,\~то право\~позивача на\~отримання такої\~плати вважається\~порушеним з\~моменту недотримання\~відповідачами строку\~погашення кожного\~чергового (щомісячного)\~платежу,\~а тому\~й початок\~перебігу позовної\~давності за\~кожний черговий\~платіж по\~оплаті послуг\~з централізованого\~опалення починається\~з моменту\~порушення строку\~його погашення. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачами кожного чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. З даним позовом позивач звернувся до суду 28.09.2021 року. З розрахунку заборгованості по о/р [NUMBER] (адреса: [ADDRESS] ) вбачається, що відповідачами вносилася оплата за надані їм послуги централізованого опалення за період з 01.02.2017 року по 01.08.2021 року лише тричі, а саме: за централізоване опалення у травні 2019 року в сумі 1 000 грн. (при відсутності нарахування до оплати за цей місяць) та у грудні 2018 року у розмірі 20\~598 грн. 54 коп. (при нарахуванні до оплати за цей місяць 1\~551 грн. 10 коп.), за гаряче водопостачання у січні 2019 року у розмірі 23\~708 грн. 02 коп. (при нарахуванні до оплати за цей місяць 737 грн. 01 коп.), тобто відповідачами за вказаний період борг частково сплачувався і відповідні оплати були значно більшими ніж нарахуванн до оплати, в тому числі і більшими ніж стягнута вищевказаним судовим наказом загальна сума боргу, тому відповідними оплатами строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання переривався. А тому, враховуючи вищевказані оплати, які переривали строк позовної давності, підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності до заборгованості за вищевказаний період немає. За таких підстав, суд приходить до висновку про солідарне стягнення із відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на\~користь Приватного\~акціонерного товариства\~«Черкаське хімволокно»,\~в особі\~Відокремленого підрозділу\~«Черкаська ТЕЦ» Приватного\~акціонерного товариства\~«Черкаське хімволокно» заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.02.2017 року по 01.08.2021 року в сумі 26\~382 грн. 90 коп. Крім того, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача і в частині стягнення з відповідачів інфляційних та 3% річних, виходячи із наступного. В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Позивач у справі звернувся до суду з даним позовом 28.09.2022 року та просить, окрім іншого, стягнути із відповідачів інфляційні втрати та 3% річних за період з 01.02.2017 року по 01.08.2021 року. Оскільки інфляційні втрати та 3% річних мали нараховуватися позивачем та сплачуватися відповідачами також щомісячно від простроченої суми, але не сплачувалися оскільки таких вимог до відповідачів не пред`являв сам позивач, і з даним позовом він звернувся до суду 28.09.2021 року, тому, відповідно, підлягають до застосування вимоги ст. 267 ЦК України (наслідки спливу строку позовної давності). За таких підстав, до стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягають інфляційні та три проценти річних за період з 28.09.2018 року по 01.08.2021 року (в межах пред`явлених вимог), тобто в межах трирічного строку позовної давності, а саме: інфляційні збитки в сумі 4\~065 грн. 32 коп. та три відсотки річних в розмірі 1\~855 грн. 19 коп. Таким чином, з урахуванням викладеного вище та із застосуванням строку позовної давності до інфляційних втрат та 3% річних, всього до стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача: заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, станом на 01.08.2021 року в сумі 26\~382 грн. 90 коп., інфляційні збитки в сумі 4\~065 грн. 32 коп. та три відсотки річних в розмірі 1\~855 грн. 19 коп., а всього - 32 303 грн. 41 коп. Щодо стягнення із відповідачів на користь позивача судових витрат, а саме судового збору в розмірі 2 270 грн., то суд зазначає наступне. В силу ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2270 грн., що стверджується платіжним дорученням № 271 від 08.09.2021 року. При цьому, позовні вимоги пред`явлені позивачем до відповідачки [PERSON] на суму 41\~134 грн. 54 коп., а до відповідачів [PERSON] [PERSON] на суму 85\~816 грн. 70 коп., а даний позов до всіх відповідачів задоволений лише частково на суму боргу 32 303 грн. 41 коп., тому відповідно судовий збір, який підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача, складає (пропорційно до задоволених позовних вимог) для [PERSON] 594 грн. 22 коп., для [PERSON] та [PERSON] по 427 грн. 24 коп. з кожної, і він підлягає до стягнення\~із відповідачів\~на користь\~позивача.\~ \~ На підставі викладеного вище та

Outcome: partial