Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. [PERSON] проживає разом з батьком. На даний час домовленності з відповідачем, щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] не досягнуто, у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Відповідно до ухвали суду від 29.08.2022 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. 19.09.2022 року від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого, зазначив, що він не відмовляється від утримання своєї дитини [PERSON] , проте просить суд врахувати наявність фактів того що їх інша дитина [PERSON] проживає разом з ним, що визнається самим позивачем. Крім того він має дітей від попереднього шлюбу 2004 р.н. та 2002 р.н., а також має заборгованість по сплаті аліментів на користь попередньої дружини в розмірі 297177,81 грн. Власного житла він не має, проживає разом з дочкою в гуртожитку, працює та отримує мінімальну заробітну плату, а тому просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також просив суд відмовити щодо вимоги про стянення витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, що підтверджується рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 02.04.2014 року. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.06.2011 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.02.2007 року. Рішенням Звенигородського районного суду 09.10.2012 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 27.09.2012 року і до повноліття дітей. На підставі рішення Звенигородського районного суду від 25.03.2022 року припиненно стягнення аліментів з [PERSON] , так як в ході судового розгляду було встановлено, що діти проживають разом з батьком та знаходятся на його утриманні. На даний час спільна дитина сторін по справі [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації разом з позивачем за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Хутірським старостинським округом №2 виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області №253 від 11.05.2022 року. Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів від 16.09.2022 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів перед [PERSON] в сумі 297177,81 грн. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, те що відповідачем доведено, та не заперечується позивачем що на його утриманні перебуває друга спільна дитина сторін по справі, його неспроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини саме в такому розмірі, а саме надано довідку про його заборгованість по аліментах на двох дітей від попереднього шлюбу. Суд вважає, що сплата аліментів, як спосіб участі батьків в утриманні дитини, має на меті забезпечити її існування та розвиток. Таким чином при вирішенні питань щодо стягнення аліментів враховуються інтереси всіх дітей. Виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, та стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.06.2022 року, в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України і до досягнення дитиною повноліття. Щодо правової допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем при подачі позовної заяви було надано до суду акт виконаних робіт №16/06/2022, згідно якого вартість юридичних послуг становила: консультація- 350 грн, складання позовної заяви про розірвання шлюбу - 1650 грн всього до сплати 2000 грн, враховуючи те що позивачем до суду подана заява про стягнення аліментів, а не про розірвання шлюбу та жодних доказів на підтвердження сплати вказаної суми суду не було надано, тому суд вважає дані вимоги такими, що не підлягають до задоволення. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141, 223, 263-268 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial