Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

17 грудня 2021 року Департамент патрульної поліції звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 20854 гривні 67 копійок, який обґрунтований тим, що відповідачка проходила службу в управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 у званні лейтенанта поліції, 23.06.2021 подала рапорт про звільнення за власним бажанням та не виходила на службу без поважних причин з 09.07.2021 по 31.08.2021, у зв`язку з чим за результатами службового розслідування наказом № 632 від 20.09.2021 притягнута до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність зі здійсненням перерахунку грошового забезпечення, виплаченого відповідачці за час її відсутності на службі без поважних причин та припиненням нарахування їй грошового забезпечення з 01.09.2021. Наказом № 1082 о/с від 21.09.2021 відповідачка звільнена зі служби в поліції за власним бажанням. Відповідно до розрахунку грошового забезпечення [PERSON] , їй за період відсутності на службі без поважних причин було нараховано та виплачено грошове забезпечення в сумі 20854 гривень 67 копійок, які позивач вважає безпідставно набутими внаслідок недобросовісних дій з боку відповідачки. 21 грудня 2021 року позивачем подане клопотання про долучення до позовної заяви доказів: копії листа НПУ від 31.05.2021 № 6684/01/12-2021 та списку ознайомлення із ним та доказів направлення цього клопотання з додатками відповідачу. Ухвалою від 29 грудня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 31 січня 2022 року. У судове засідання 31 січня 2022 року сторони не з`явилися. Судова кореспонденція на ім`я відповідачки, надіслана на зареєстровану адресу місця її проживання, повернута з відміткою від 18 січня 2022 року про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. У судовому засіданні оголошено перерву до 15 березня 2022 року у зв`язку з тим, що позивачем не надана згода на заочний розгляд справи. Водночас постановлено повідомлення відповідачки здійснити шляхом направлення судових повідомлень на зареєстровану адресу місця її проживання, зазначену позивачем фактичну адресу місця її проживання та, додатково, у порядку, визначеному ч.11 ст. 128 ЦПК України, з огляду на відсутність її за зареєстрованим місцем проживання. 01 лютого 2022 року до суду надійшов відзив на позов, поданий та підписаний в інтересах [PERSON] адвокатом Сидоренком Володимиром Вікторовичем, в якому прохає відмовити у задоволенні позову Департаменту патрульної поліції з огляду на відсутність недобросовісності з боку [PERSON] , яка в позові не підтверджується, та відсутність рахункової помилки з боку платника й наявність добровільності у діях позивача щодо виплати зазначених у позові коштів. Вказує, що позивачка не погоджується із наказом № 1082 о/с та оскаржує його у Дніпропетровському окружному адміністративному суді. Щодо правовідносин за набуття грошових коштів без достатньої правової підстави посилається на норми статті 1215 ЦК України та висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, справа №6-151цс14, від 02 липня 2014 року, справа № 6-91цс14, постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року, справа № 517/186/17, від 28 березня 2018 року, справа № 173/166/17, від 03 травня 2018 року, справа № 473/2859/17, від 20 червня 2018 року, справа № 501/2500-15ц. Одночасно присилається на правову позицію Верховного суду, висловлену у постанові від 05 березня (2018 року) у справі № 541/1153/17, провадження №61-654св18, зазначаючи, що тягар доказування наявності розрахункової помилки та не недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Тобто, знаючи що відповідачка не приступила до виконання своїх обов`язків за посадою з дати, яка зазначена в рапорті на звільнення, позивач добровільно перераховував грошові кошти відповідачці у виді заробітної плати. Зазначений відзив зданий до установи поштового зв`язку 27 січня 2022 року, тобто, до початку першого судового засідання. До нього долучено документи на підтвердження повноважень представника відповідача (відповідний ордер) та докази його направлення на адресу позивача. Водночас, у зазначеному відзиві вказано адресу відповідачки, яка збігається з адресою місця її реєстрації. У судове засідання 15 березня 2022 року учасники справи не з`явилися, про причини неприбуття не повідомляли. У матеріалах справи відсутні відомості про вручення судової кореспонденції щодо цього судового засідання позивачеві, відповідачці (щодо направленої за місцем її реєстрації) та її представникові. Судове повідомлення на ім`я відповідачки, направлене за адресою її фактичного місця проживання відповідно до відомостей, наданих позивачем, повернута без вручення у зв`язку із закінченням строків зберігання. Оголошення про виклик відповідачки було розміщене на офіційному вебсайті судової влади України 03.02.2022. У зв`язку із зазначеним, враховуючи введення в Україні воєнного стану, судове засідання відкладено на 15 квітня 2022 року. 16 березня 2022 року до суду повернуто розписку про вручення 22 лютого 2022 року судової кореспонденції на ім`я відповідачки щодо судового засідання 15 березня 2022 року, яка була направлена на адресу місця її реєстрації. Судове засідання 15 квітня 2022 року не відбулося у зв`язку зі знеструмленням приміщення Кобеляцького районного суду Полтавської області. Водночас, учасники справи до приміщення суду не з`явилися, про причини неявки не повідомляли. Відповідачка була належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджено відповідною розпискою про вручення судового повідомлення 22 березня 2022 року на її ім`я за адресою місця її реєстрації. Відомості про вручення судової кореспонденції позивачеві та представникові відповідачки станом на 15 квітня 2022 року були відсутні. У зв`язку із зазначеним судове засідання призначено на 26 травня 2022 року. 19 квітня 2022 року до суду повернуто розписку про вручення 22 лютого 2022 року позивачеві судової кореспонденції щодо судового засідання 15 березня 2022 року. Через відсутність марок Кобеляцьким районним судом Полтавської області з 04 травня 2022 року призупинено відправлення поштової кореспонденції, про що на офіційному вебсайті суду розміщено відповідне оголошення. Цим оголошенням, водночас, у зв`язку з ситуацією, що склалася та з метою своєчасного повідомлення про день та час судових засідань доведено до відома учасників судового процесу про альтернативні способи для використання отримання повісток, повідомлень та іншої інформації із суду, в тому числі процесуальних документів (копій судових рішень, виконавчих листів тощо), а саме: при подачі документів до суду надавати письмову згоду на надсилання судової повістки у вигляді SMS-повідомлень, вказуючи свій номер мобільного телефону; ознайомитись з датою призначення справи до розгляду на веб-сайті Кобеляцького райнного суду Полтавської області у розділі «Громадянам»: Списки судових справ, призначених до розгляду за посиланням; отримувати процесуальні документи електронною поштою; отримувати процесуальні документи електронною поштою через підсистему «Електронний суд». Також висловлено прохання з метою належного повідомлення учасників справи при зверненні до суду повідомляти про всі відомі засоби зв`язку: офіційні адреси, адреси електронної пошти, номера телефонів свої та інших учасників провадження. 25 травня 2022 року за вх. № 3533/22 до суду надійшло клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі на підставі ст.ст. 251-253 ЦПК України до закінчення воєнного стану. У судове засідання 26 травня 2022 року сторони не з`явилися. Повідомлення про судове засідання 26 травня 2022 року на ім`я позивача вручене 16 травня 2022 року. Повідомлення про це судове засідання на ім`я відповідачки, надіслане на зареєстровану адресу місця її проживання, яка водночас зазначена відповідачкою у поданому відзиві на позов, вручена 30 квітня 2022 року. Водночас, аналогічне повідомлення розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України 22 квітня 2022 року. Відомостей про вручення судової повістки на ім`я представника відповідачки матеріали справи не містять. Ухвалою від 26 травня 2022 року у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження відмовлено за безпідставністю та, у зв`язку із зазначеним, судове засідання відкладено на 21 червня 2022 року. 09 червня 2022 року до суду повернуто без вручення повідомлення на ім`я відповідачки, надіслану на вказану позивачем фактичну адресу, щодо судового засідання 26 травня 2022 року. У судове засідання 21 червня 2022 року сторони не з`явилися. Повідомлення про це судове засідання на ім`я відповідачки розміщено на офіційному вебсайті судової влади України 26 травня 2022 року, однак належність зазначеного способу повідомлення відповідачки є спірним через факт вручення попередніх судових повідомлень за зареєстрованим місцем проживання. Повідомлення на ім`я Департаменту патрульної поліції надіслане на зазначену в позовній заяві електронну адресу позивача 27 травня 2022 року, а тому в розумінні ч.6, 8 ст. 128 ЦПК України позивач є належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Через зупинення відправлення поштової кореспонденції відповідні судові повідомлення засобами поштового зв`язку на адресу сторін не надсилалися. Ухвалою від 21 червня 2022 року судове засідання відкладено на 21 липня 2022 року. У судове засідання 21 липня 2022 року сторони не з`явилися. Повідомлення на ім`я Департаменту патрульної поліції надіслане на зазначену в позовній заяві електронну адресу позивача 23 червня 2022 року, а тому в розумінні ч.6, 8 ст. 128 ЦПК України позивач є належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлення про це судове засідання на ім`я відповідачки розміщено на офіційному вебсайті судової влади України 23 червня 2022 року, однак належність зазначеного способу повідомлення відповідачки є спірним через факт вручення попередніх судових повідомлень за зареєстрованим місцем проживання. Через зупинення відправлення поштової кореспонденції відповідні судові повідомлення засобами поштового зв`язку на адресу сторін не надсилалися. Ані позивач, ані відповідачка не подавали заяв про розгляд справи за їх відсутності та не повідомляли про причини неприбуття в судове засідання. Ухвалою від 21 липня 2022 року судове засідання відкладено на 20 вересня 2022 року. У судове засідання 20 вересня 2022 року сторони не з`явилися. Повідомлення на ім`я Департаменту патрульної поліції надіслане на зазначену в позовній заяві електронну адресу позивача 18 серпня 2022 року, а тому в розумінні ч.6, 8 ст. 128 ЦПК України позивач є належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлення про це судове засідання на ім`я відповідачки розміщено на офіційному вебсайті судової влади України 15 серпня 2022 року, однак належність зазначеного способу повідомлення відповідачки є спірним через факт вручення попередніх судових повідомлень за зареєстрованим місцем проживання. Представник відповідачки адвокат Сидоренко Володимир Вікторович повідомлений шляхом направлення 18 серпня 2022 року смс-повідомлення на номер телефону, що був зазначений ним у поданому відзиві на позов. Через зупинення відправлення поштової кореспонденції відповідні судові повідомлення засобами поштового зв`язку на адресу сторін не надсилалися. Ані позивач, ані відповідачка не подавали заяв про розгляд справи за їх відсутності та не повідомляли про причини неприбуття в судове засідання. Суд констатує, що позивач, достовірно знаючи про перебування на розгляді у Кобеляцькому районному суді Полтавської області цієї справи, після відмови у зупиненні провадження у справі жодних процесуальних дій не вчиняв, за інформацією стосовно справи до суду не звертався. Так само, з моменту подання відзиву відповідачка та її представник жодного разу не зверталися до суду за інформацією щодо стану розгляду справи та будь-яких процесуальних дій не вчиняли, хоча достовірно обізнані про перебування на розгляді у суді цієї справи. З огляду на це, суд вважає, що усіх доступних суду заходів для належного повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи було вжито. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Основними засадами цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи; неприпустимість зловживання процесуальними правами. Згідно зі ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Згідно зі статтею 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Частинами 1, 3, 4, 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Враховуючи зазначене, з огляду на те, що позивачем викладено у позові свою позицію та додано до нього відповідні докази, які позивач вважав достатніми при поданні позову, стороною відповідача подано відзив та долучено до нього докази, які відповідач вважала достатніми при поданні відзиву, що дозволяє оцінити позицію обох сторін та їх доводи, суд приходить до висновку, що нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а розгляд справи можливий на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Перевіривши доводи позову та відзиву, дослідивши подані сторонами докази суд зазначає таке. Із поданих суду письмових доказів встановлено наступне. 22 червня 2021 року інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції [PERSON] на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції поданий рапорт про звільнення її зі служби в поліції на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням з 30 червня 2021 року у зв`язку з тим, що у неї виникла гостра необхідність переїзду на нове місце проживання, а саме до Полтавської області за місцем реєстрації, оскільки вона не має фінансової можливості в подальшому орендувати житло; від проходження військово-лікарської комісії відмовляється, оскільки вважає свій стан здоров`я задовільним; претензій до свого звільнення не має; на своєму звільненні наполягає (а.с. 12). Зазначений рапорт зареєстрований за вх. № 5901 від 23 червня 2021 року. 25 червня 2021 року за вих. № 9340/41/19/01-204 [PERSON] на адресу [ADDRESS] (тобто, за місцем реєстрації) Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надісланий лист (а.с. 13), яким останню повідомлено про те, що у ДПП розглянуто її рапорт від 11 червня 2021 року, зареєстрований 14.06.2021 за № 61502, про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням,викладено зміст статті 60, пункту 7 частини 1 статті 77 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», роз`яснено зміст позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 09.02.2021 №826/10404/16, зміст частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а також вказано, що у цьому випадку застосуванню підлягають приписи Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 за № 114, та Переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 за № 413. Також цим листом [PERSON] повідомлено, що поданий нею рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням від 22.06.2021 не містить в собі інформації щодо наявності поважних причин, визначених наведеним Переліком, а тому питання про звільнення буде розглянуто з урахуванням строків, визначених пунктом 68 Положення № 114. Водночас повідомлено [PERSON] про те, що вважається прогулом невихід на службу без поважних причин поліцейського, який подав рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням після дат, зазначених у його рапорті, за відсутності наказу про його звільнення, а також про те, що за такими фактами проводитиметься службове розслідування та буде вирішуватися питання про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності. Також 25 червня 2021 року за вих. № 9341/41/19/01-204 [PERSON] на адресу [ADDRESS] Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надісланий лист аналогічного змісту (а.с. 14). Суд зауважує, що у вказаних листах йдеться про розгляд рапорту від 11 червня 2021 року, зареєстрованого 14.06.2021 за № 61502, копію якого суду не надано та зміст якого суду не відомий. Позивач не зазначав про існування такого рапорту, однак також і не вказував на те, що посилання на нього є опискою. Водночас, у цих листах мається посилання на рапорт від 22 червня 2021 року, копія якого позивачем надана. 29 червня 2021 року командиром взводу 2 роти 4 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції І.Волковим поданий рапорт на ім`я начальника Управління про те, що 28 червня 2021 року близько 20 год. 15 хв. інспектор цього взводу [PERSON] повідомила йому через смс, що 28 червня 2021 року була її остання зміна на службі в патрульній поліції та повідомила, що 22 червня 2021 року нею був написаний рапорт на звільнення за власним бажанням (а.с. 15). 29 червня 2021 року за вих. № 9390/41/19/01-2021 [PERSON] на адресу [ADDRESS] (тобто, за місцем реєстрації) Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надісланий лист (а.с. 16), яким останню повідомлено про те, що у ДПП розглянуто її рапорт від 22 червня 2021 року, зареєстрований 23.06.2021 за № 5901, про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням. У решті зміст листа тотожний вищезгаданим листам від 25 червня 2021 року за вих. № 9340/41/19/01-204 та вих. № 9341/41/19/01-204. Також 29 червня 2021 року за вих. № 9391/41/19/01-2021 [PERSON] на адресу [ADDRESS] Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надісланий лист аналогічного змісту (а.с. 17). Копія цих листів отримана [PERSON] 29 червня 2021 року, що підтверджено відповідними підписами на них. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 632 від 20 вересня 2021 року про застосування до працівника УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного стягнення (а.с. 18), за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу № 243 від 07 липня 2021 року, за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у невиході на службу без поважних причин з 09 липня 2021 року по 31 серпня 2021 року, чим порушено вимоги пункту 1 частини 1 статті 18 закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, відповідно до пункту 4 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту застосовано до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. Наказано управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДПП здійснити перерахунок грошового забезпечення, виплаченого [PERSON] зважаючи на її відсутність на службі без поважних причин з 09 липня 2021 року по 31 серпня 2021 року та припинити нарахування грошового забезпечення з 01 вересня 2021 року. Наказано управлінню правового забезпечення та міжнародного співробітництва ДПП вжити заходів щодо стягнення з [PERSON] в судовому порядку надлишково виплаченого забезпечення за період відсутності її на службі без поважних причин. Наказано начальникові УПП в Дніпропетровській області ДПП оголосити підпорядкованому особовому складу наказ та забезпечити ознайомлення з ним [PERSON] під особистий підпис. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1082 о/с від 21 вересня 2021 року (а.с. 19), відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції [PERSON] (0177470), інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4, з 22 вересня 2021 року, з виплатою грошової компенсації за 5 діб невикористаної частини чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році, установивши премію за вересень 2021 року в розмірі 0 (нуль) відсотків. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпусти у календарному обчисленні становить 03 роки 09 місяців 03 дні. Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 2906 гривень 63 копійки. Підстава: рапорт [PERSON] від 22.06.2021. 22 вересня 2021 року за вих. № 13241/41/19/03-204 [PERSON] на адресу [ADDRESS] (тобто, за місцем реєстрації) Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надісланий лист (а.с. 20), яким останню повідомлено про те, що з 22.09.2021 її звільнено зі служби за п.7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), а також що їй необхідно упродовж трьох робочих днів після отримання цього листа прибути до відділу кадрового забезпечення для отримання трудової книжки і проведення повного розрахунку. Також 22 вересня 2021 року за вих. № 13242/41/19/03-204 [PERSON] на адресу [ADDRESS] Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надісланий лист аналогічного змісту (а.с. 21). Відповідно до наданого позивачем розрахунку грошового забезпечення у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин (а.с. 22), нарахована сума до повернення за період з 12 липня 2021 року по 31 серпня 2021 року становить 20854 гривні 67 копійок. Департамент патрульної поліції 20 жовтня 2021 року за вих. № 6256-юр та за вих. № 6257-ор звернувся до [PERSON] з претензією про відшкодування заборгованості, яка утворилася внаслідок відсутності на службі без поважних причин, у розмірі 20854 гривні 67 копійок (а.с. 23, 24). У зв`язку з несплатою зазначених грошових коштів позивач звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з цим позовом. [PERSON] не надано доказів щодо того, що нею оскаржено зазначений вище наказ № 1082 о/с та що його визнано протиправним і скасовано. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Вимогами ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у складі поліції функціонують, зокрема, патрульна поліція. Даючи оцінку зазначеним вище обставинам суд зауважує, що відповідно до вимог пунктів 4, 6, 8 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 за № 260, грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО (Пункт 4 розділу I із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 539 від 17.07.2020). Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. За час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення. Відповідно до ст. 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є серед іншого гроші, ст. 326 Цивільного кодексу України встановлено, що у державній власності є майно, серед іншого грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Положення ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлюють, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави (глава 83 ЦК) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми; надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Тобто, положення цієї норми Закону підлягають застосуванню виключно за умови одночасного існування наступних умов (стосовно до цього спору): - виплата грошових коштів проведена добровільно; - виплата грошових коштів проведена за відсутності рахункової помилки з боку особи, що їх виплатила; - відсутня недобросовісність з боку набувача цих грошових коштів. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відповідачкою були безпідставно набуті та збережені грошові кошти у вигляді грошового забезпечення, оскільки таке набуття відбулось внаслідок недобросовісних дій відповідачки, які виразились в нез`явлення на службу після ознайомлення з відмовою у погодженні дати звільнення. Також суд зауважує, що всупереч твердженням відповідача щодо добровільності нарахування і виплати ДПП грошового утримання, позивач не мав свободи розсуду щодо нарахування чи не нарахування грошового забезпечення [PERSON] , яка була призначена на посаду поліцейського. Натомість, у разі відсутності її на службі без поважних причин позивач міг лише видати наказ із зазначенням періоду, за який припиняється виплата грошового забезпечення, що позивачем і було зроблено після належного підтвердження неповажності причин невиходу відповідачки на службу. Суд дає критичну оцінку доводам представника відповідачки, які висловлені ним в відзиві на позовну, щодо не визнання позовних вимог позивача, оскільки вони не обґрунтовані та жодним чином не підтверджені. Суд розцінює вказану позицію сторони відповідача як спосіб захисту з метою ухилення від відповідальності, адже відповідачка, не виходячи на роботу без поважних на те причин, свідомо отримувала грошове забезпечення протягом тривалого часу. Також суд не може прийняти посилання представника відповідачки на судову практику у рішеннях судів вищих інстанцій з огляду на те, що вказані у відзиві рішення хоча й стосуються питання стягнення безпідставно набутих грошових коштів внаслідок виплати заробітної плати, однак за зовсім інших обставин. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити та стягнути з [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в сумі 20854 гривні 67 копійок. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідачки слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 2270 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved