Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Позивач звернувся 04.05.2022 р. до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначає, що у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з 05.01.2018 р. перебуває на обліку малолітня [PERSON] , [INFO] , як така, що опинилася в складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини). Малолітня [PERSON] , 2011 р.н., вже перебувала на обліку у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей з 25.05.2012 р. по 13.05.2015 р. та з 18.07.2016 р. по 01.02.2017 р. Дані випадки перебування [PERSON] , 2011 р.н., пов`язані з неналежним ставленням батьків до виконання своїх батьківських обов`язків та постійним вживанням алкогольних напоїв. Також малолітня [PERSON] , 2011 р.н., знаходилась на тимчасовому утриманні у КУ «Запорізький спеціалізований будинок дитини «Сонечко» з 29.12.2015 р. по 07.09.2016 р., з 04.07.2017 р. по 18.06.2020 р. в КУ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Відповідно до інформації Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 17.02.2020 р. № 11-09/389, матір`ю малолітньої є [PERSON] , батьком - [PERSON] . [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] , видане 20.10.2018 р.Запорізьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління у Запорізькій області. Під час чергового виїзду за адресою проживання малолітньої [PERSON] , 2011 р.н., а саме: [ADDRESS] , спеціалістами відділу було з`ясовано що за адресою родина вже не проживає, квартира продана. Під час з`ясування нового місця проживання родини встановлено, що малолітня [PERSON] , 2011 р.н., разом з матір`ю, тимчасово проживають в будинку друга родини, до придбання власного житла. Також встановлено, що малолітню [PERSON] , 2011 р., було знято з реєстрації попереднього місця проживання та зареєстровано за новою адресою: [ADDRESS] , за якою в подальшому, зі слів матері, мала проживати малолітня [PERSON] , 2011 р.н., після оформлення договору купівлі-продажу, однак нове житло так і не було придбано, а малолітню знову перереєстрували за іншою адресою. З пояснень [PERSON] встановлено, що вона не придбала житло, так як не має підходящих варіантів, а також зазначила, що кошти, які вона отримала від продажу трикімнатної квартири, зберігаються у сторонніх людей, та доступу до грошей не має. Родина малолітньої [PERSON] , 2011 р.н., раніше проживала за адресою: [ADDRESS] . За зазначеною адресою через оперативну лінію «102» не одноразово звертались мешканці будинку з приводу [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , які зловживали спиртними нопоями, вели аморальний спосіб життя, порушували громадський спокій. За інформацією Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 17.07.2017 р., згідно з даними інформаційно-аналітичної системи «Армор» ГУНП в Запорізькій області [PERSON] , в період часу з 01.04.2017 р. по 13.07.2017 р. два рази притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обв`язків за ст.184 КУпП, в період часу з 15.06.2017 р. по 02.04.2017 р. тричі притягувалась до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв та появи у громадських місцях у п`яному вигляді за ст.178 КУпАП. 05.05.2021 р. малолітню [PERSON] , [INFO] , згідно акту внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 05.05.2021 р., було доставлено до Православного дитячого будинку «Надія» ім.Н.Злотолінської Запорізької єпархії Української православної церкви, де малолітня перебуває по теперішній час. Під час особистої бесіди із фахівцями відділу, малолітня [PERSON] , повідомила, що мати зловживає алкогольними напоями, не піклується про неї, змушує купувати алкоголь. За час перебування малолітньої у закладі, мати приїхала до доньки один раз, однак дитина відмовилась виходити до неї, спілкуватись та підтримувати будь-які стосунки. Малолітня категорично не бажає повертатися до матері та проживати разом з нею. Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, є свідомим ухиленням від виконання батьками своїх батьківських обов`язків. Посилаючись на вказані обставини, та на положення ст..ст.150, 155, 164-166, 180, 183, 191 СК України, за позовом орган опіки та піклування просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись [PERSON] , аліменти у розмірі ј частини від заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 13.05.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 21.06.2022 р. 21.06.2022 р. закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 06.09.2022 р. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, причину неявки суду не повідомив. Суд розглянув справу без участі відповідача та представника третьої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин: Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 150 СК України передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджено наданим свідоцтвом про народження. Мати не виконує покладених на неї законом батьківських обов`язків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини. Обставини, зазначені позивачем в позові, повністю підтверджені дослідженими судом письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи. Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , 2011 р.н. Враховуючи, що викладені в позовній заяві твердження позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та інтереси дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав. Ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.182 СК України визначено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені вище положення діючого законодавства у сукупності із наданими доказами свідчать про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнений, відтак, відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1984,80 грн. (по 992,40 грн. за кожну позовну вимогу) за подання позовної заяви підлягає стягненню з кожного з відповідачів до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved