Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON] на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 44194 гривні 92 копійки та витрати з сплаченого судового збору в розмірі 2270 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 26 листопада 2019 року між Позивачем та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту, водія та пасажирів від нещасного випадку №06-07.00.19.00444, предметом якого є страхування транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номер [NUMBER] . 25 серпня 2020 року у м. Одесі по вул. Гаванна, 10, відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля. Постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/15832/20 від 22 жовтня 2020 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту, водія та пасажирів від нещасного випадку № 06-07.00.19.00444 27 серпня 2020 року звернувся до ПрАТ СК ПЕРША із заявою про настання події, що має ознаки страхової події та з заявою про виплату суми страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в наслідок ДТП визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі акту огляду транспортного засобу від 27 серпня 2020 року, рахунку № [NUMBER] від 04 вересня 2020 року, страхового акту № ТР-00-7355 від 10 вересня 2020 року та розрахунку суми страхового відшкодування (справа № ТР-00-7355) ПрАТ СК ПЕРША здійснила виплату суми страхового відшкодування, пов`язану з відновленням автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на рахунок СТО ТОВ Автодім Атлант М у розмірі 44194 гривні 92 копійки, що підтверджується платіжним дорученням №2345 від 16 вересня 2020 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника наземного транспорту, автомобіля RENAULT LOGAN, державний номер [NUMBER] , застрахована не була. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 16 грудня 2021 року цивільну справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи, з викликом сторін. 02 лютого 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає вимоги, та вказує на те, що водій [PERSON] припарковав свій автомобіль із порушенням, що не зафіксовано працівниками поліції. Також в повідомленні страхувальника містилась лише інформація щодо пошкодження фарби переднього бамперу, інформація про будь-який інший характер пошкоджень відсутня. Дані акту огляду транспортного засобу ПрАТ СК Перша та рахунок С4402220 від 04 вересня 2020 року за видом ремонтних робіт містять різну інформацію. Довідка про ДТП №3020240467695047 від 25 серпня 2020 року містить інший характер пошкоджень ніж інформація, яка була зазначена у схемі місця ДТП, яка була підписана [PERSON] та [PERSON] , а також фото з місця ДТП за 25 серпня 2020 року. Відповідач вказує на те, що він не згоден з більшою частиною переліку виконаних робіт та переліку використаних запчастин, та зазначає, що сума з якою він готовий погодитись на момент ДТП, становила 6529 гривень 30 копійок, яка складається з ремонтних робіт - 5312 гривень 50 копійок, та перелік запчастин - 1216 гривень 80 копійок. Також, його не було запрошено на оцінку пошкоджень автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в чому він був дуже зацікавлений. 27 квітня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача посилаючись на практику Верховного Суду у справі №922/4013/17 від 25 липня 2018 року, роз`яснення викладені у листі Верховного Суду України Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування від 19 липня 2011 року, зазначає, що в матеріалах справи наявні рахунок №С4402220 від 04 вересня 2020 року та платіжне доручення №2345 від 16 вересня 2020 року, що є достатніми доказами фактичного здійснення позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля RENAULT LOGAN, державний номер [NUMBER] , застрахована не була, позивач в межах фактичних витрат, має право вимоги до відповідача у розмірі 44194 гривні 92 копійки. 12 серпня 2022 року на виконання ухвали Саратського районного суду Одеської області від 22 червня 2022 року позивачем надано наступні документи: постанову Приморського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2020 року по справі №522/15832/20; платіжне доручення №2345 від 16 вересня 2020 року; довідку про ДТП; паспорт серії [NUMBER] ; схему місця ДТП; договір №06-07.00.19.00444 від 26 листопада 2019 року; повідомлення страхувальника №ТР-00-7355 про настання події, що має ознаки страхової від 27 серпня 2020 року; акт огляду транспортного засобу від 27 серпня 2020 року; заяву про виплату страхового відшкодування за договором страхування №ТР-00-7355; рахунок №С4402220 від 04 вересня 2020 року; страховий акт №ТР-00-7355 від 10 вересня 2020 року; розрахунок суми страхового відшкодування. 06 вересня 2022 року до суду на виконання ухвали Саратського районного суду Одеської області від 22 червня 2022 року надішли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] №522/15832/20 з Приморського районного суду м.Одеси. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак відповідно до поданих заяв просив розгляд справи провести за відсутності їх представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглянути справу за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків. Як убачається з матеріалів справи, постановою Приморського районного суду міста Одеси від 22 жовтня 2020 року у справі № 522/15832/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту вказаної постанови суду убачається, що 25 серпня 2020 року о 16 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем RENAULT LOGAN, номерний знак [NUMBER] , в м.Одесі, по вул. Гаванна, 10, у порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, рухаючись заднім ходом, не впевнився що це буде безпечно, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN TOUAREG, номерний знак [NUMBER] , який стояв позаду нього. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Станом на день розгляду справи постанова Приморського районного суду міста Одеси від 22 жовтня 2020 року є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 26 листопада 2019 року між [PERSON] та ПрАТ СК ПЕРША було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасного випадку №06-07.00.19.00444, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що пов`язані із володінням та розпорядженням автомобілем VOLKSWAGEN TOUAREG, держаний номер [NUMBER] . Відповідно до ст. 8 Закону України Про страхування страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України Про страхування страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України Про страхування страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до Договору № 06-07.00.19.00444 добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності експлуатанту наземного транспорту, водія та пасажирів від нещасного випадку 26 листопада 2019 року, страхові випадки: дорожньо-транспортна пригода. 27 серпня 2020 року до позивача з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся [PERSON] . Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, держаний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку-фактури № С4402220 від 04 вересня 2020, складеного ТОВ АВТОДІМ АТЛАНТ-М, становить 44194,92 гривні. За страховим випадком позивачем складено страховий акт № ТР-00-7355 від 10 вересня 2020 року за Договором страхування № 06-07.00.19.00444 від 26 листопада 2019 року та на підставі рахунку СТО і розрахунку страхового відшкодування визначено суму страхового відшкодування в розмірі 44194,92 гривні, виплата якої на рахунок СТО - ТОВ АВТОДІМ АТЛАНТ-М підтверджується платіжним дорученням № 2345 від 16 вересня 2020 року. За вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За приписами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи - відповідача [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, держаний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 25 серпня 2020 року. За ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Однак, обов`язкова цивільно-правова відповідальність відповідача станом на день ДТП застрахована не була. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п .27 постанови № 4 від 01 березня 2013 року, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування. У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами ст. 1191 ЦК України. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України в справі № 755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України Про страхування до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України Про страхування встановлено особливий правовий режим. У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також, у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. У відповідності до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Так, судом досліджено докази долучені позивачем на підтвердження отриманних механічних пошкоджень та вартості відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, держаний номер [NUMBER] . Відповідно до схеми місця дорожньо - транпортної пригоди, яка міститься в матаріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності №522/15832/20, зазначено пошкодження переднього бамперу, та дані відомості підтверджені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 3020240467695047 від 25 серпня 2020 року, виданою Управлінням патрульної поліції в Одеській області, автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, держаний номер [NUMBER] , у результаті ДТП, отримав такі механічні пошкодження: центральна частина; передня права частина, передня ліва частина. Відповідно до акта огляду транспортного засобу від 27 серпня 2020 року, в якому в розділі характер пошкоджень вказано п.1 Бампер передній - пошкодженя ЛКП з правої сторони, а також міститься допис «фара». Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 Цивільного кодексу України). Що стосується доводів відповідача про неправильність проведених розрахунків через порушення процедури проведення огляду та оцінки автомобіля, то суд зазначає наступне. Надані позивачем фотографії з місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.50-61) не можуть бути належними та допустимими доказами пошкоджень транспортного засобу, оскільки з даних фотографій суд, не будучи суб`єктом оціночної діяльності, не може оцінити та визначити характер пошкоджень. Так, акт огляду транспортного засобу від 27 серпня 2020 року, складений в присутності власника та особи, яка склала акт (без зазначення ПІБ), містить дописи, які не засвідчені в установлену порядку, зокрема «фара». В повідомленні страхувальника №ТР-00-7355 про настання події, що має ознаки страхової [PERSON] зазначено, що 25 серпня 2020 о 15:40 він запаркував автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, держаний номер [NUMBER] , біля будинку № 10 по вул.Гаванна в м.Одеса. Коли повернувся до автомомбіля о 16:20 побачив, що автомомбіль RENAULT LOGAN, державний номер [NUMBER] , під час руху заднім ходом зіткнувся із його автомомбілем, чим пошкодив фарбу переднього бамперу (візуально). Пошкодження, які зазнав застрахований автомомбіль: пощкодження переднього бамперу. Разом з тим, визначаючи розмір заподіяної шкоди наземному транспорту, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, слід виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. У таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 910/9396/17 та від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17. В постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 922/4013/17, від 20 березня 2018 року у справі № 911/482/17, від 03 липня 2019 року у справі № 910/12722/18, зазначається, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Відповідно до ч.4 статті 263 ЦПК України при виборі норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Таким чином, посилання відповідача на різницю переліку пошкоджень викладених у схемі ДТП, довідці про дорожньо-транспортну пригоду та акті огляду транспортного, не заслуговують на увагу, оскільки співробітники поліції фіксують лише видимі зовнішні пошкодження, а їх більш детальний розгорнутий перелік визначається у акті огляду ТЗ та/або складанні рахунку вартості відновлювального ремонту. Стосовно відсутності виклику відповідача для проведення огляду пошкодженого автомобіля суд зазначає, що п. 5.2. Методики передбачений виклик заінтересованих осіб для технічного огляду у разі потреби. Тобто, вбачається, що така потреба може бути визначена замовником дослідження або оцінювачем та не є обов`язковою. Також, суд враховує те, що вартість ремонтних робіт зазначена відповідачем у відзиві не підтверджена останнім належними та допустими доказами, а за відсутністі доказів на спростування доводів позивача, міркування сторони відповідача є припущенням. Відповідач не звертався до суду із клопотанням про призначення судової експертизи. Так, позивачем було документально підтверджено розмір і оплату проведеного ремонту транспортного засобу, вартість якого визначена виконавцем робіт - станцією технічного обслуговування ТОВ Автодім Атлант-М, необхідний для усунення пошкоджень, завданих 25 серпня 2020 року внаслідок ДТП. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягненян з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування у сумі 44194 гривні 92 копійки. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 270,00 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved