Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

У січні 2022 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Балагурак В.В. звернулася до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог вказала,\~що [PERSON] \~звернулася до\~АТ КБ\~«ПриватБанк» (14 червня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на АТ КБ «Приватбанк»)\~ з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 13 червня 2018 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6000 гривень. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а позичальник не дотримувалася умов кредитного договору, не сплачувала кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором, допустила заборгованість. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 13 червня 2018 року становить 8748 гривень 94 копійки, яка складається з 5785 гривень 22 копійок заборгованості за простроченим тілом кредиту та 2963 гривень 72 копійок заборгованості за простроченими відсотками. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважає [PERSON] та [PERSON] . 27 серпня 2021 року позивачем була направлена претензія кредитора до Старосинявської державної нотаріальної контори, та 16 вересня 2021 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Намистюк Л.І., за місцем заведення спадкової справи. Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки відповідачі не відмовились від спадщини у встановлені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 25 жовтня 2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно з якою позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дії не було виконано, тому просив суд стягнути з відповідачів вказану вище суму заборгованості за кредитним договором, а саме 8748 гривень 94 копійки, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк", Балагурак В.В. у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився,\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~відзив на\~позов,\~заяви про\~розгляд справи\~у його\~відсутності чи\~відкладення розгляду\~справи суду\~не подав.\~Про дату,\~час та\~місце судового\~розгляду повідомлений\~шляхом направлення\~судових повісток\~за зареєстрованим\~місцем проживання\~:\~ [ADDRESS] ,\~які отримав,\~про що\~свідчать поштові\~повідомлення (арк.спр.109,\~141,\~159)\~та які\~повернулися до\~суду з\~відміткою «Не\~проживає» \~(арк..спр.149,\~157). Відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. Ухвалою судді від 13 січня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог до [PERSON] , оскільки останній помер та відкрито провадження у справі в частині вимог до [PERSON] , призначено підготовче засідання, задоволено клопотання про витребування доказів. 26 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті\~247, частиною третьою статті\~211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом установлено, що 13 червня 2018 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначено, що підписанням цієї анкети-заяви вона в повному обсязі приєдналася Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» які розміщені на офіційному сайті банку в мережі Інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом із пам`яткою клієнта, і тарифами становлять договір банківського обслуговування (арк.спр. 11). Зазначені обставини підтверджуються також копією витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (арк.спр. 12), копією Умов та Правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на момент підписання заяви (арк.спр. 13-59), відомостями з ЄДРПОУ щодо ПАТ КБ «ПриватБанк» (арк.спр. 73), копією банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (арк.спр. 75), копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо АТ КБ «ПриватБанк» (арк.спр. 76), витягом зі статуту АТ КБ «ПриватБанк», погодженого НБУ 06 вересня 2019 року (арк.спр. 77-78). Видача кредитної картки підтверджується довідкою, в якій вказано, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття 15 листопада 2018 року, термін дії 09/22 (арк. спр.60). Згідно з даними довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , стан карткового рахунку № [NUMBER] такий: кредитний ліміт встановлений 15 листопада 2018 року у сумі 6000 гривень, 15 листопада 2018 року кредитний ліміт зменшувався до 6000 гривень, а 19 грудня 2019 року - до 0,00 гривень (арк. спр.10). Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 червня 2018 року станом на 15 листопада 2021 року загальна заборгованість за наданим кредитом становить 8748 гривень 94 копійки, з яких заборгованість за простроченим тілом кредиту - 5785 гривень 22 копійок, а 2963 гривень 72 копійки заборгованість за простроченими відсотками (арк. спр. 7-8) [INFO] [PERSON] померла в с. Буглаї, Старосинявського району, Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 138, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 травня 2020 року (арк.спр.65). 27\~серпня 2021\~року позивач направив до Старосинявської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 03 серпня 2021 року за вих. №SAMDNWFC00046963504 в порядку\~ст.\~1281\~ЦК України (арк.спр. 66, 67). 10 вересня 2021 року Старосинявська державна нотаріальна контора повідомила позивача про те, що його претензія направлена для подальшого виконання за належністю приватному нотаріусу Старосинявського районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Л.І., оскільки спадкова справа за № 73-2020 від 22 червня 2020 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрита та знаходиться в її провадженні. На підтвердження надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №66360698 від 10 вересня 2021 року (арк.спр. 68-68,зворот). 13 вересня 2021 року приватний нотаріус Старосинявського районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Л.І. повідомила позивача, що нею 12 червня 2020 року відкрита спадкова справа № 73-2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , та свідоцтво про право на спадщину по спадковій справі видане (арк спр. 69). Зазначені обставини також підтверджуються даними спадкової справи №73-2020, заведеної після смерті [PERSON] (арк.спр.110-134). 25 жовтня 2021 року позивач направив до [PERSON] лист-претензію за вих. №SAMDNWFC00046963504 від 22 жовтня 2021 року, в якому вказав, що станом на дату смерті позичальника заборгованість складає 8748 гривень 94 копійки, та просив сплатити її (арк.спр. 71, 72). Позивач вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання спадкодавцем зобов`язань за укладеним нею кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Згідно з ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~статті 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. На момент відкриття спадщини спадкодавцеві [PERSON] належали обов`язки згідно кредитного договору, укладеного з позивачем. Ці обов`язки не припинилися внаслідок її смерті, оскільки не є такими, що нерозривно пов`язані з її особою та у зв`язку з цим не можуть бути виконані іншою особою, а трансформувались у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень\~статті 1282 ЦК України. Отже, обов`язки спадкодавця [PERSON] за кредитним договором перейшли в порядку спадкування до його спадкоємця, яким є відповідач [PERSON] . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до частини першої-другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, діти спадкодавця мають право на спадкування за законом у першу чергу. Частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із матеріалів спадкової справи судом установлено, що 22 червня 2020 року ТОВ «Ресіліент Стара Синява» звернулося до приватного нотаріуса Намистюк Л.І. з заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] (арк.спр. 110,зворот). Як наслідок, ТОВ «Ресіліент Стара Синява» було видано свідоцтво про право на спадщину; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,6836 га за кадастровим номером 6824487000:02:006:0002, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (арк.спр. 129,зворот). 22 квітня 2021 року було зареєстровано право право приватної власності на вказану замельну ділянку за ТОВ «Ресіліент Стара Синява» (арк.спр. 131) Отже, спадкоємець за заповітом ТОВ «Ресіліент Стара Синява» успадкував охоплену заповітом частину спадщини, а саме : земельну ділянку площею 1,6836 га за кадастровим номером 6824487000:02:006:0002. Стаття 1245 Цивільного кодексу України визначає, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Відповідач як спадкоємець, який постійно проживав разом із [PERSON] на час її смерті, тобто на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки, як вбачається із матеріалів спадкової справи, він не заявив про відмову від неї. Тому, враховуючи вимоги статті 1282 ЦК України має зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. Суд встановив, що [PERSON] померла [INFO] , відповідь на претензію кредитора в порядку статті 1281 ЦК України позивач отримав 16 вересня 2021 року, з якої йому стало відомо, що 12 червня 2020 відкрита спадкова справа №73-2020 до спадкового майна померлої та видано свідоцтво про право на спадщину. Надалі, 22 жовтня 2021 року позивач надіслав відповідачу лист-претензію, в якому вказав про наявність заборгованості, отже строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, встановлені частиною третьою статті 1281 ЦК України, не були пропущені. Щодо суми заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, суд зазначає наступне. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками та заборгованість за простроченим тілом кредиту. При цьому, обґрунтовуючи їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку розуміла спадкодавець та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання спадкодавцем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua та містяться у матеріалах справи, не містять підпису спадкодавця, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 13 червня 2018 року шляхом підписання анкети-заяви. Суд вважає, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України. Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, чого суд в ході судового розгляду справи не встановив. Такі висновки суду, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. У анкеті-заяві позичальника від 13 червня 2018 року процентна ставка не зазначена (арк. спр. 11). Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, як і умов про стягнення прострочених процентів. Таким чином відсутні підстави для стягнення з [PERSON] процентів за користування кредитними коштами, тому у позові у цій частині необхідно відмовити. Суд зауважує, що анкета-заява від 13 червня 2018 року не містить строку повернення кредиту (користування ним). Проте, як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до частини другої \~статі 530 ЦК України\~банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Суд дослідив виписку по рахунку відповідача, розрахунок заборгованості (третя графа розрахунку «Витрати клієнтом кредитних коштів») та встановив, що сума фактично отриманих позичальником коштів становить 5785,22 грн(арк.спр.7-9). В той же час, в графі розрахунку заборгованості «Сума погашення за наданим кредитом» Банком зазначені кошти, які різними платежами повертались [PERSON] позивачу на погашення заборгованості і загальна сума у підрахунку у загальному розмірі склала 2844,74 грн, що співпадає із даними виписки по рахунку (арк.спр.9). Таким чином наявні підстави для стягнення з відповідача 2940,48 грн заборгованості за тілом кредиту (5785,22 -2844,74 =2940,48), оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника до виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що до відповідача, як до спадкоємця першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті матері, перейшов обов`язок по поверненню коштів, що утворився на день її смерті в межах вартості спадкового майна, позивач з вимогами до спадкоємця звернувся в передбачений статтею 1281 ЦК України термін. Відповідач розмір заборгованості не оспорив, не надав доказів, які б свідчили про відсутність спадкового майна або недостатність його вартості для погашення заборгованості спадкодавця, що узгоджується з принципом змагальності цивільного процесу. Доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора, оскільки його відповідальність за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна (постанова Верховного Суду по справі 640/6274/16-ц від 18 вересня 2019 року). Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки на користь банку підлягає стягненню 2940,48 грн кредитної заборгованості спадкодавця, що є 34% від суми пред`явленого позову (8747,94 грн), то АТ КБ «ПриватБанк» слід компенсувати за рахунок відповідача судовий збір у сумі 771,80 грн (2270х34:100=771,80) , сплачений банком за подання позовної заяви.

Outcome: partial