Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

30.12.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку\~площею 0,2154\~га,\~що знаходиться\~на території\~Утконосівської сільської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області,\~колишнє КСП\~«Вікторія»,\~частка (пай)\~№235,1160а,\~передана для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~кадастровий номер\~ 5122086900:01:002:1388; земельну ділянку площею 1,8651 га, що знаходиться на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №235,1160а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122086900:01:001:0657; та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , який прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав право власності на: земельну ділянку\~площею 0,1827\~га,\~що знаходиться\~на території\~Утконосівської сільської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області,\~колишнє КСП\~«Вікторія»,\~частка (пай)\~№1756,\~824а,\~передана для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 1,6602 га, що знаходиться на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №1756, 824а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою державного нотаріуса Ренійської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2021 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] мешкала разом із [PERSON] за 5 років до його смерті та на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~ здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 0,1827 га, що знаходиться на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №1756, 824а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І?-ОД №011766, виданого 03.02.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00453); - земельна ділянка площею 1,6602 га, що знаходиться на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №1756, 824а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І?-ОД №011766, виданого 03.02.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00453. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.12.2005 року виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 20.05.2003 року секретарем Утконосівської сільської ради, Ізмаїльського району Каракач Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1302, [PERSON] заповів все його майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося [PERSON] . Згідно витягу з реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68786465 від 08.04.2022 року, наданого Ренійською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 20.05.2003 року, зареєстрований за № 1302, не змінювався та не скасовувався. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку відповідно до ст. 1241 ЦК України, після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджено заявою від 19.12.2005 року, посвідченою секретарем Утконосівської сільської ради, Ізмаїльського району, тобто вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 27.06.2014 року відділом цивільного стану мун. Кишинів, 450, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69982692 від 09.09.2022 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється мати [PERSON] , що підтверджено записом акта про народження №66, від 29.08.1955 року, виданим Утконосівською сільською радою, Ізмаїльського району. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Крім того в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №511, виданого 04.05.2011 року виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради, Ізмаїльського району; - земельна ділянка площею 0,2154 га, що знаходиться на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №235,1160а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122086900:01:002:1388 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І?-ОД №075414, виданого 23.02.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00712); - земельна ділянка площею 1,8651 га, що знаходиться на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №235,1160а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122086900:01:001:0657 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І?-ОД №075414, виданого 23.02.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00712. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.08.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,2154 га, що знаходиться на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №235,1160а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122086900:01:002:1388, земельна ділянка площею 1,8651 га, що знаходиться на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №235,1160а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122086900:01:001:0657, що належало їй на праві приватної власності та земельна ділянка площею 1,8429 га, що знаходиться на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №1756, 824а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку вона прийняла після смерті [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 20.07.2018 року секретарем Утконосівської сільської ради, Ізмаїльського району Аржинт Х.М., зареєстрованого в реєстрі за № 54, [PERSON] заповіла все майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати та на що, вона за законом матиме право [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68796462 від 12.04.2022 року, наданого приватним нотаріусом Крижановською С.М., заповіт [PERSON] від 20.07.2018 року, зареєстрований за № 54, не змінювався та не скасовувався. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку відповідно до ст. 1241 ЦК України, після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено заявою від 20.11.2019 року, посвідченою приватним нотаріусом Крижановською С.М., тобто вважається таким, що прийняв спадщину. Постановою державного нотаріуса Ренійської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2021 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують родинні або сімейні відносини з спадкодавцем. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved