Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилась [INFO] в селі Булахівка Дніпропетровської області. Свідоцтвом про її народження встановлено, що батьком є [PERSON] , а матір`ю є [PERSON] . Її мати померла [INFO] в селі Булахівка Дніпропетровської області. З метою оформлення паспорту вона звернулась до Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, але отримала відмову, оскільки за результатами перевірки не встановлено її належність до громадянства України. З метою оформлення нею паспорта громадянина України необхідно встановити юридичний факт про постійне проживання її матері [PERSON] на території України до 24 серпня 1991 року. На підставі викладеного заявник звертається до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , 1968 року народження, постійно, безвиїзно, проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року, яка померла [INFO] , та встановити факт, що вона постійно, безвиїзно, проживала на території України з дня народження й дотепер. 01 жовтня 2021 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2021 року було задоволено клопотання представника заявника та викликано в судове засідання для допиту в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні 14 вересня 2022 року заявник та її представник підтримали вимоги викладені у заяві та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у заяві, а представник заінтересованої особи просила суд прийняти рішення на розсуд суду. Заявник та представник заявника у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань про відкладення справи чи розгляд без участі заявника та представника не надавали. Представник заінтересованої особи надала суду заяву, в якій просила заяву [PERSON] розглянути на розсуд суду. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, враховуючи пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи, надані в судовому засіданні 14 вересня 2022 року, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Булахівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний запис за №17 (а. с. 8). Також судом встановлено, що 03 грудня 1986 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , виданим повторно відділом ЗАГС у Ноємберянському районі Вірменської РСР, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №39 (а. с. 11-12). Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] народилась [INFO] у с. Товтруд Солонянського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , про що зроблено відповідний запис за №6 (а. с. 13). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №470 від 31 липня 2019 року, виданого Павлоградським міжрайонним відділенням Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради» [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , де зазначене місце її проживання та смерті: [ADDRESS] (а. с. 14). Також в матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , видане 05 серпня 2019 року Виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області (а. с. 15). Згідно наявної в матеріалах справи довідки №1103 від 07 вересня 2015 року, виданої виконкомом Булахівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована і проживає в [ADDRESS] (а. с. 9). Також в матеріалах справи міститься довідка №108 від 28 березня 2019 року, видана директором Булахівського НВК Масловською Н.А., в якій зазначено, що [PERSON] дійсно навчалась з 01 вересня 2003 року по 31 травня 2014 року в Булахівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Павлоградського району Дніпропетровської області (а. с. 10). Судом також встановлено, що 19 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до Павлоградського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про оформлення і видачу їй паспорта громадянки України (а. с. 35). В матеріалах справи також наявна відповідь від 18 листопада 2017 року №1237/9993 Павлоградського районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, якою було відмовлено [PERSON] в оформленні паспорта на загальних підставах у зв`язку з тим, що не підтверджується її належність до громадянства України (а. с. 36). Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказувала, що вона з 1990 року переїхала до села Булахівка, дуже добре знає заявника та її матір, також зазначала, що [PERSON] вживала алкоголь та не займалась дітьми, а заявник постійно відвідувала школу та ходила до магазину. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказувала, що вона є сусідкою та переїхала в Булахівку в 1989 році, на той момент там вже проживала матір заявника - [PERSON] , де вона і проживала до моменту своєї смерті, також зазначила, що заявник ходила у дитячий садок, шкоду, а її батьки були не дуже благополучними. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про громадянство України» громадянство України набувається за територіальним походженням. Відповідно до змісту ст. 8 ЗУ «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, реєструються громадянами України. На підставі листа від 01 січня 2012 року Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом (13 листопада 1991 року). За ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на сукупність перевірених судом письмових доказів та показів свідків, суд робить висновок, що мати [PERSON] [PERSON] , яка померла в с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області [INFO] - дійсно постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року включно на території України. Судом за наслідком розгляду справи, і на підставі належних та допустимих доказів також було встановлено, що заявник [PERSON] , яка прагне отримати паспорт громадянина України, як громадянка, постійно мешкала на території України з дня свого народження, що підтверджується свідченнями свідків та долученими до справи письмовими доказами. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявником було доведено факт того, що її мати [PERSON] постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року включно і в подальшому до дати своєї смерті [INFO] , а також доведено факт її постійного проживання на території України з дня її народження і до дати звернення до суду. Оскільки судом встановлено, що заявник не в змозі оформити паспорт громадянина України у зв`язку з тим, що не підтверджується належність її особи до громадянства України, іншого способу захисту свого права, окрім судового, у неї немає, а тому суд вважає вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вищевикладені обставини встановлені судом і підтверджуються поясненнями заявника та показами свідків, а також наданими суду письмовими доказами у їх сукупності. Враховуючи те, що заявник має намір встановити свою належність до громадянства України з підстав, визначених в ЗУ «Про громадянство», встановлення факту її постійного проживання з дня її народження на території України, та встановлення факту постійного проживання її матері станом на 24 серпня 1991 року включно на території, яка стала територією України, має юридичне значення для заявника та породжує для неї юридичні наслідки, так як встановлення вищевказаних фактів в судовому порядку надає їй право в подальшому отримати паспорт громадянина України. На підставі переліченого, суд вважає можливим для захисту прав заявника з набуття громадянства України встановити дані юридичні факти.

Outcome: approved