Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з останніх на його користь майнову шкоду завдану шляхом пошкодження його автомобіля марки «BMW 528» державний реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 9720 гривень 82 копійки. Крім того просив стягнути з відповідачів на його користь судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок та витрати на проведення експертизи в розмірі 7845 гривень 20 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 18 квітня 2020 року приблизно о 19 годині він приїхав до магазину «Максімка», який розташований по вулиці Центральна села Підгірне Тарутинського району Одеської області на своєму автомобілі марки «BMW 528» та припаркував автомобіль біля магазину. Коли він вийшов з магазину, то побачив подряпини на своєму автомобілі. Неподалік автомобіля сиділи мешканці села Підгірне Тарутинського району Одеської області [PERSON] та [PERSON] . Зазначені особи розповіли йому, що вказані подряпини на автомобілі зробив сусідський семирічний хлопчик, син [PERSON] . Коли він підійшов до [PERSON] , щоб розібратися, вони з чоловіком відмовились зі ним розмовляти. Після чого він звернувся до оператора Національної поліції за номером - 102, повідомивши про те, що син [PERSON] та [PERSON] пошкодив його автомобіль марки «BMW 528», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 19 квітня 2020 року за даним фактом його заява була зареєстрована в Тарутинському відділенні поліції ЖЄО за №775. 28 квітня 2020 року за результатами розгляду заяви №775 від 19 квітня 2020 року начальником Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області винесено повідомлення №40/1-4279, з якого вбачається, що у даного правопорушення відсутні ознаки ст.. 194 КК України, а тому йому рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільного судочинства. Відповідач [PERSON] скористався своїм процесуальним правом та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач зазначив, що 18 квітня 2020 року він, разом зі своєю дитиною [PERSON] , [INFO] знаходились у гостях [PERSON] , матері його дружини, яка проживає по [ADDRESS] . О 17.00 годині їх дитина знаходилась на вулиці, де гралася з сусідськими дітьми. В цей час він та його дружина [PERSON] також знаходились на вулиці і доглядали за дитиною, а саме дивились за тим, щоб дитина не вибігла на дорогу. Дитина гралась з сусідськими дітьми, при цьому діти бігали по вулиці, а саме бігали від дома до магазину «Максімка, який розташований неподалік від їх будинку. Він не бачив, щоб в цей проміжок часу до магазину приїжджав позивач. Згодом вони разом з дитиною зайшли до дому. В проміжок часу з 22.00 - 23.00 год., коли вже [PERSON] разом з усіма членами родини знаходились дома, вони почули, що хтось кличе їх на вулицю. Спочатку [PERSON] не захотів виходити на вулицю, але згодом почувши сильний гомін він вийшов з будинку та пішов на вулицю. Біля воріт стояв позивач, який сказав, що його син пошкодив йому автомобіль, коли він знаходився в приміщені магазину, та вимагав щоб йому компенсували завдану шкоду в розмірі 400 доларів США. Зазначені обставини стали відомі позивачу від мешканця с. Підгірне [PERSON] який начебто бачив як його дитина підходила до автомобіля. Після чого останні підійшли до автомобіля та позивач почав показувати подряпини на автомобілі, а саме вказував на подряпини які розташовані були на правому крилі автомобіля, та капоті. [PERSON] побачивши подряпини почав заперечувати, так як вважає що його дитина взагалі з огляду на його вік та фізичний розвиток не могла цього зробити, а саме зауважив на те, що його дитина з його ростом не могла навіть дотягнутись до тієї частини капота, на якій розташовані були подряпини. Позивач почав погрожувати останньому, після чого [PERSON] звернувся до оператора поліції за номером -102. Згодом, коли приїхали працівники поліції, останні взяли у [PERSON] заяву, що в нього не має ніяких претензій до [PERSON] , а [PERSON] написав заяву, що дитина [PERSON] пошкодила автомобіль. Ніяких пояснень у відповідача не брали, та сказали відповідачу, що він може бути вільним та йти додому. Тож, відповідач вважає, що позивачем не доведено той факт, що пошкодження автомобіля зробила саме їх дитина, не доведено причино-наслідкового зв`язку між діями дитини та наслідками у вигляді пошкоджень спричинених автомобілю. З наведених підстав відповідач у відзиві просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Позивач також скористався своїм процесуальним правом та подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що з твердженнями відповідачів, на які вони посилалися у відзиві, він не згоден, оскільки вони не відповідають дійсності та відповідачі вводить суд в оману, виходячи з того, о свої доводи відповідачі не підтвердили ніякими доказами. Дійсно, 18 квітня 2020 року о 19 годині він під`їжджав до магазину «Максімка». До відповідачів він звернувся в проміжок часу з 19 години 15 хвилин до 20 години. Зазначені обставини підтверджуються показами свідка [PERSON] , які долучені до матеріалів справи. Крім того, до проведення судової експертизи, про проведення якої ним будо заявлено клопотання, відповідач не може стверджувати, що його син з огляду на його вік та зріст не міг зробити ушкодження на автомобілі. Також, вважає незрозумілим твердження відповідача про те, що він посилається на пояснення свідка [PERSON] як на преюдиційний доказ, який не потрібно доказувати та перевіряти в судовому засіданні. Преюдиційність - прийняття без доказування та перевірки фактів, які були встановленні процедурно іншим судом в іншій справі. Однак, в позовній заяві не було зазначено, що показання [PERSON] не мають перевірятись в судовому засіданні та строки подання заяви про виклик свідка ним не пропущено. З урахуванням наведеного, просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання призначене 20.09.2022року позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву за вх. № ЕП 704 від 20.09.2022 року про розгляд справи за його відсутності, підтримав свої доводи, викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив, а також надані в ході судового розгляду. Так в ході судового розгляду останній зазначив, що переконаний у тому, що шкоду його автомобілю у виді подряпин наніс саме син відповідачів, оскільки це підтверджено показами свідків. Крім того, перед тим як поїхати до магазину, він оглядав свій автомобіль і на той час на автомобілі жодних подряпин не було. А тому вважає доведеним факт заподіяння шкоди його автомобілю саме сином відповідачів. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві. Крім того зазначив, що дійсно 18 квітня 2020 року його син грався на дворі у своєї бабусі, а саме матері його дружини, яка мешкає по [ADDRESS] . В цей час на дворі також знаходились він, його дружина та теща. Тобто дитина була під їх наглядом. Приблизно о 16 годині його дружина [PERSON] пішла до будинку щоб приготувати вечерю, а вони залишились на дворі. Десь о 17 годині [PERSON] покликала їх до столу і вони зайшли до будинку. Після чого, приблизно о 22 годині він почув якийсь гомін на вулиці, однак не виходив, оскільки йому було не цікаво. Потім він все ж таки вийшов та побачив позивача, який повідомив йому, що його син [PERSON] подряпав йому автомобіль. На що він відповів, що син не міг цього зробити, оскільки у вказаний позивачем час вже знаходився вдома. Однак, позивач почав погрожувати йому, кричати та вимагати 400 доларів на ремонт автомобіля. Після цих дій позивача він викликав поліцію та зайшов додому. Коли співробітники поліції приїхали, він сказав, що претензій до позивача не має і його відпустили додому. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві. Крім того зазначила, що дійсно вона разом з сином та чоловіком на час карантину приїхали у гості до її батьків, які мешкають по [ADDRESS] . 18 квітня 2020 року її син грався на дворі, де в цей час також знаходились вона, її сестра [PERSON] , чоловік [PERSON] та мати. Тобто дитина була під їх наглядом. Приблизно о 16 годині вона пішла до будинку щоб приготувати вечерю, а інші залишились на дворі. Десь о 17 годині вона покликала всіх до столу і вони зайшли до будинку. Після чого, приблизно о 22 годині додому прийшов її брат [PERSON] та грубо заявив, що її син [PERSON] пошкодив машину позивача та останній чекає на вулиці. Дитина злякалась, вони з чоловіком не виходили до позивача, оскільки хотіли спочатку поговорити з сином. Потім її чоловік [PERSON] все ж таки вийшов та побачив позивача, який повідомив йому, що його син [PERSON] подряпав йому автомобіль. Вона на вулицю не виходила. Також зазначила, що свідок [PERSON] може вести наклеп на її сина, оскільки в нього був конфлікт з її братом [PERSON] , під час якого він ображав усю її родину. Крім того пояснила, що її син має зріст приблизно 120 см та він не міг би зробити зазначені позивачем подряпини. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідачів - адвокат Китаєва О.А надала суду заяву за вх. №ЕП-702 від 20.09.2022 року про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю відповідачів, зазначила, що відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 23.03.2022 року. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що позивачем долучені до справи недопустимі, недостовірні та недостатні докази. Позивач, не довів причинно - наслідковий зв`язок між діями дитини та наслідками у вигляді пошкоджень спричинених автомобілю. Свідчення свідків, які допитані у судовому засіданні, протирічать один одному щодо розташування автомобіля, щодо часу спричинення пошкоджень автомобілю, щодо начебто відсутності перебування на вулиці інших дітей, у тому числі племінників відповідачів, а також просила вирішити питання щодо повернення судових витрат відповідачам, пов`язаних з розглядом справи - витрат на професійну правничу допомогу, які наявні в матеріалах справи. Заслухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; а згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є мешканцем села Підгірне Тарутинського району Одеської області. Він знайомий як з позивачем, так і з відповідачкою [PERSON] , оскільки вони є односельцями, а відповідачка ще й є його сусідкою. Будинок в якому він мешкає знаходиться по вулиці Центральна, навпроти магазину «Максімка». Так, 18 квітня 2020 року в проміжок часу між 19 та 20 годинами, точного часу він не пам`ятає, він вийшов на вулицю та сів на лаву, яка знаходиться біля його будинку. В цей час по вулиці проходив [PERSON] , який підійшов до нього та в них зав`язалась розмова. Під час їх розмови, він звернув увагу, як син його сусідки [PERSON] на ім`я [PERSON] підбіг до автомобіля марки «BMW 528», який був припаркований біля магазину «Максімка», оббіг його по колу та повернувся до додому. Потім, десь через хвилину, він знову підбіг до вказаного автомобіля, оббіг його по колу та побіг додому. Він звернув на це й увагу [PERSON] . Він впевнений що це був саме [PERSON] , оскільки знає його та неодноразово бачив його у батьків відповідачки [PERSON] . Дорослих на вулиці в цей час не було. Після того, як хлопчик вдруге повернувся додому, з магазину вийшов власник зазначеного автомобіля, а саме позивач, і поїхав. Як автомобіль під`їхав до магазину він не бачив. Автомобіль був припаркований на зупинці біля магазину під кутом десь 45 градусів відносно дороги правою стороною до нього, а лівою до магазину. Що саме робив хлопчик біля машини він не бачив, оскільки це була сліпа зона. Однак, оглядовість з того місця де вони сиділи була хороша. Через деякий час, приблизно о 22 годині, його покликав позивач, та спитав про те чи не бачив він хто міг пошкодити його автомобіль, на що він йому розповів про те що бачив. Позивач пішов до відповідачів додому та попросив брата відповідачки [PERSON] , щоб останній покликав батьків хлопчика, а саме відповідачів. Приблизно години дві вони чекали поки відповідачі вийдуть. Потім приїхали співробітники поліції та відібрали в нього пояснення з приводу вказаних подій і він пішов додому. З приводу конфлікту з братом відповідачки [PERSON] зазначив, що це було давно, їх родину він не ображав і відношення до справи це не має. Більше нічого додати не може. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є мешканцем села Підгірне Тарутинського району Одеської області. Він знайомий як з позивачем, так і з відповідачкою [PERSON] , оскільки вони є односельцями. Так, 18 квітня 2020 року приблизно о 19 годині, точного часу він не пам`ятає, він йшов по вулиці Центральна села Підгірне та побачив, що на лаві біля свого будинку, сидить [PERSON] . Він підійшов до [PERSON] та в них зав`язалась розмова. Будинок в якому мешкає [PERSON] знаходиться навпроти магазину «Максімка». Під час їх розмови, [PERSON] звернув його увагу на те, що син [PERSON] на ім`я [PERSON] підбіг до автомобіля марки «BMW 528», який був припаркований біля магазину «Максімка», оббіг його по колу чимось по ньому провів та повернувся до додому. Потім, десь через хвилину, він знову підбіг до вказаного автомобіля, оббіг його по колу чимось по ньому провів та побіг додому. Він впевнений що це був саме [PERSON] , оскільки знає його та неодноразово бачив його у батьків відповідачки [PERSON] , оскільки часто проходив по вулиці Центральна. Дорослих на вулиці в цей час не було. Він очманів від побаченого, оскільки дитина підбігла до чужого автомобіля та щось на ньому зробила. Зауваження хлопчику він не зробив, оскільки не знав чи залишились на автомобілі якісь сліди. Після того, як хлопчик вдруге повернувся додому, з магазину вийшов власник зазначеного автомобіля, а саме позивач, і поїхав. Він бачив як автомобіль під`їхав до магазину. Автомобіль був припаркований на зупинці біля магазину під кутом десь 45 градусів відносно дороги правою стороною до нього, а лівою до магазину. Відстань від лави, на якій вони сиділи до зазначеного автомобіля приблизно 30 метрів, оглядовість гарна, а тому він бачив як хлопчик [PERSON] дійсно чимось провів по автомобілю два рази. Більше нічого додати не може. Свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає в селі Підгірне Тарутинського району Одеської області та є сестрою відповідачки [PERSON] . Позивача вона також знає, так як вони є односельцями. 18 квітня 2020 року приблизно з 12 по 14 годину вона з чоловіком займалась фарбуванням паркану біля їх будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Після чого, приблизно о 25 годині вона прийшла в гості до своїх батьків, які мешкають по вулиці Центральна, де також перебувала її сестра, а саме відповідачка [PERSON] . Син [PERSON] та її діти грались на дворі та були під їх наглядом. Інколи діти вибігали на вулицю, однак вони завжди їх бачили. На дворі вона була разом зі своєю матір`ю, сестрою [PERSON] та чоловіком сестри [PERSON] . Приблизно о 16 годині [PERSON] зайшла в будинок, щоб приготувати їжу, після чого приблизно о 17 годині [PERSON] покликала їх усіх до столу, вони зайшли до будинку разом з дітьми та більше не виходили. Вона не бачила щоб син [PERSON] підбігав до якогось автомобіля. Після чого, десь о 22 годині до них приїхав позивач та повідомив, що [PERSON] пошкодив його автомобіль. Про цей їй розповів чоловік сестри [PERSON] , який виходив на вулицю до позивача. Також додала, що в цей день приблизно о 12 годині вона бачила як позивач разом зі [PERSON] на автомобілі позивача саме марки «BMW» проїжджали біля її будинку в сторону поля, яке належить позивачу. Більше нічого додати не може. В матеріалах справи наявний рапорт старшого інспектора - чергового СРПП №2 Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області Делік В.В. від 18 квітня 2020 року, в якому зазначено, що 18 квітня 2020 року надійшло повідомлення від служби 102, заявник [PERSON] , яке зареєстровано в ЄО за №773 від 18 квітня 2020 року, та згідно якого 18 квітня 2020 року о 23 годині 44 хвилини за адресою : Тарутинський район село Підгірне будинок №16 стався конфлікт з сусідом через те, що ніби дитина заявника подряпала авто. 19 квітня 2020 року [PERSON] було написано заяву, в якій він просив закінчити подальший розгляд його заяви, оскільки він не має ні до кого претензій. З рапорту старшого інспектора - чергового СРПП №2 Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області Делік В.В. від 19 квітня 2020 року вбачається, що 19 квітня 2020 року о 08 годині 12 хвилин надійшло повідомлення по телефону РУ, заявник [PERSON] , яке зареєстровано в ЄО за №775, та згідно якого 18 квітня 2020 року о 22 годині 00 хвилини за адресою : Тарутинський район село Підгірне сусідський хлопчик віком приблизно 7 років наніс декілька подряпин лакофарбового покриття його автомобіля. Відповідно до заяви [PERSON] на ім`я начальника Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області Пайлик І.І. від 19 квітня 2020 року, заявник просить вжити заходи до [PERSON] , оскільки його дитина приблизно віком 7 сім років [INFO] нанесла декілька подряпин лакофарбового покриття на його автомобілі марки «BMW 528» державний реєстраційний номер [NUMBER] , а саме з правого боку, на капоті та на правому крилі. Згідно довідки «про результати повідомлення [PERSON] », встановлено, що батьки хлопчика, який подряпав автомобіль поїхали з села Підгірне, а тому допитати їх за даним фактом не вдалось можливим, крім того в даних матеріалах відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, однак вбачається склад цивільно-правових відносин. З листа начальника Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області Пайлик І.І. №40/1-4279 адресованого на ім`я [PERSON] вбачається, що останнього повідомлено про те, що його заява зареєстрована в Тарутинському відділенні поліції ЖЄО за №775 від 19 квітня 2020 року, в якій відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, однак вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим рекомендовано звернутись до суду. Згідно висновку експерта №20-6183/6237 криміналістичної та автотоварознавчої експертизи по дослідженню автомобіля марки «BMW 528», пошкодженого 18 квітня 2020 року, який складено 18 січня 2021 року: Подряпини на передньому правому крилі автомобіля: Перша подряпина розташована на вертикальній площині передньої частини правого крила паралельно опорній поверхні автомобіля, довжина її близько 27 см, ширина від 0,5 до 0,6 мм в залежності від ефективності проявлення. Подряпина має хвилеподібну конфігурацію і розташовується на висоті приблизно від 75 до 80 см від рівня опорної поверхні; Друга подряпина розташована на вертикальній площині в передній частині правого крила паралельно опорній поверхні автомобіля, довжина її близько 27 см, ширина близько 0,2 мм. Подряпина має також хвилеподібну конфігурацію і розташовується на висоті близько 80 см від рівня опорної поверхні; Третя подряпина розташована на вертикальній площині в передній частині правого крила перпендикулярно опорній поверхні автомобіля, довжина її близько 12 см, ширина від 0,4 до 0,5 мм в залежності від ефективності проявлення. Подряпина має дугоподібну конфігурацію і розташовується на висоті від 74 до 86 см від рівня опорної поверхні; Подряпини на капоті автомобіля: Перша подряпина розташована на горизонтальній площині паралельно повздовжній вісі автомобіля, довжина подряпини близько 23 см, ширина від 0,4 до 0,6 мм в залежності від ефективності проявлення. Подряпина має хвилеподібну конфігурацію та розташовується на відстані від 8,5 до 10 см від правого краю капота на висоті близько 88 см від рівня опорної поверхні; Друга подряпина розташована на горизонтальній площині паралельно повздовжній вісі автомобіля, довжина подряпини близько 16 см, ширина від 0,5 до 0,6 мм в залежності від ефективності проявлення. Подряпина також має хвилеподібну конфігурацію і розташовується на відстані від 48 до 50 см від правого краю капота на висоті близько 88 см від рівня опорної поверхні; Усі подряпини нанесені довільним чином різноспрямованими рухами гострою кромкою предмета, твердість якої перевищує твердість лфп автомобіля; Ринкова вартість автомобіля без врахування пошкоджень отриманих внаслідок події, яка мала місце 18 квітня 2020 року, станом на 18 квітня 2020 року становить 397533 гривні 50 копійок; Вартість матеріального збитку, заподіяного [PERSON] становить 9720 гривень 82 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Враховуючи наведене, саме позивач є суб`єктом звернення до суду з зазначеним позовом, скільки саме йому завдані збитки у зв`язку з пошкодженням його автомобіля. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. При цьому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Також, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Суд приймає до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони є допустимим та достовірним доказами по справі, містять інформацію щодо предмета доказування, яким є обставини, що підтверджують заявлені вимоги та одержані законним шляхом. Крім того, вказані свідки не мають родинних відносин зі сторонами та у них відсутня будь-яка зацікавленість у вирішенні зазначеної справи. Покази свідка [PERSON] суд до уваги не бере, оскільки остання є рідною сестрою відповідачки [PERSON] і тому, можливо допустити, що свідок зацікавлена у вирішенні спору на користь відповідачів. З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта вбачається, що всі подряпини нанесені на автомобіль, розташовані на відстані приблизно 80-90 см від рівня опорної поверхні, що дозволяє зробити висновок про те, що зазначені подряпини могла нанести шестирічна дитина зростом приблизно 120 см та підтверджує доводи позивача, при цьому спростовуючи доводи відповідачів з цього приводу. Щодо доводів відповідачів про те, що позивач міг отримати зазначені подряпини на своєму автомобілі проїжджаючи повз кущі, суд прийшов до наступного. Твердість деревини - здатність деревини чинити опір впровадженню в неї твердішого тіла. Подряпиною є пошкодження у вигляді смуги, риски на поверхні чого-небудь, заподіяне чимсь гострим. Як також встановлено у висновку експерта, усі подряпини нанесені довільним чином різноспрямованими рухами гострою кромкою предмета, твердість якої перевищує твердість лфп автомобіля та мають ширину від 0,4 до 0,6 мм. Тобто, за характером нанесення, шириною та щільністю проникнення, це є не слід, а саме подряпина, яка нанесена предметом, що є твердішим ніж лфп автомобіля, чим не може бути гілка дерева або куща. Тож, зазначене також спростовує доводи відповідачів про те, що зазначений автомобіль позивач міг подряпати о гілки дерев. Крім того, як також зазначено експертом, всі подряпини мають хвилеподібну конфігурацію. Конфігурація це обрис зовнішньої форми чого-небудь, взаємне розташування, розміщення якихось предметів або їх частин. Тобто зазначені подряпини мають однакову зовнішню (хвилеподібну) форму, розташовані приблизно на однаковій висоті від рівня опорної поверхні, що свідчить про їх навмисне нанесення якимось однаково твердим предметом і не може свідчити про отримання їх випадково. З урахуванням наведеного, суд вважає, що під час розгляду справи позивач надав докази на підтвердження своїх доводів про те, що внаслідок неправомірних дій сина відповідачів йому була заподіяна майнова шкода. В той же час на підтвердження своїх доводів про відсутність своєї вини у заподіянні шкоди позивачу, відповідачі належних доказів суду не надали. За приписами ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.. Верховний Суд України в Постанові Пленуму "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року роз`яснив, що за шкоду, заподіяну неповнолітнім, який не досяг п`ятнадцяти років, несуть відповідальність перед потерпілим його батьки (усиновителі) , опікуни, а у відповідних випадках учбові, виховні або лікувальні заклади за наявністю загальних підстав. При цьому, слід мати на увазі, що батьки (усиновителі) або опікуни несуть майнову відповідальність у випадках, коли шкода, заподіяна неповнолітнім, є наслідком нездійснення за ним контролю, неналежного виховання або неправильного використання щодо них своїх прав. Аналізуючи в сукупності надані позивачем докази, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи містять достатні та належні докази, які б вказували на характер, локалізацію пошкоджень, заподіяння їх саме дитиною відповідачів та не викликає сумніви про можливість заподіяння таких ушкоджень шестирічною дитиною за обставин, на які вказує позивач, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на проведення експертизи та сплаченого ним судового збору, суд дійшов до наступного. Пунктом 2 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З квитанції №СВ04211754/1 від 23 листопада 2020 року, за проведення експертизи позивачем [PERSON] було сплачено 7845 гривень 20 копійок (а.с. 105). Тож, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати на проведення експертизи в розмірі 7845 гривень 20 копійок. Крім того,частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією №ПН335 від 01 червня 2020 року (а.с. 2). Тож, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved