Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

У червні 2022 року заявник звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи заявлені до суду вимоги тим, що з 1997 року її батьки [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. [INFO] від шлюбу у них народилася донька [PERSON] . 28 січня 2003 року мати позивача [PERSON] у виконавчому комітеті Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області зареєструвала факт народження доньки. Оскільки шлюб між [PERSON] та [PERSON] не був зареєстрований, державна реєстрація її народження була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, і батьком дитини був записаний [PERSON] . 10.03.2020 [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] . 12.01.2022 між батьками заявника [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] визнавав своє батьківство по відношенню до заявниці, любив, забезпечував матеріально, брав участь у її вихованні та розвитку. У зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження заявниці відомості про батька вказані за вказівкою матері, а факт батьківства [PERSON] відносно доньки [PERSON] необхідний для оформлення пенсії по втраті годувальника, оскільки на даний час [PERSON] є інвалідом ІІІ групи та має право на отримання пенсійних виплат від держави, у зв`язку з чим заявник звернулася з зазначеною заявою до суду. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник заяву підтримала з підстав викладених у ній, просила слухати справу у її відсутність. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, про що надала письмові пояснення та просила слухати справу у її відсутність. Представник зацікавленої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській областіу судове засідання не з`явився, на адресу суду подав лист про розгляд справи у їх відсутність. Представник зацікавленої особи Пирятинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)у судове засідання не з`явився, на адресу суду подав лист про розгляд справи у їх відсутність. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт батьківства [PERSON] з [PERSON] , зазначивши, що останню за життя [PERSON] називав донькою, любив її, забезпечував матеріально, брав участь у її вихованні та розвитку. Батьки заявниці проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу з 1997 до дати його реєстрації 12.01.2022. Вивчивши заяву [PERSON] , представників заінтересованої особи, дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 Сімейний кодекс України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Пирятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 01.08.2017, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3 (а.с. 7). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00035889524 від 21.06.2022 вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11). Відповідно довідки до огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ № 460645 від 30.03.2022 [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства (а.с. 12). 12 січня 2022 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Пирятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 6 (а.с. 9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 14.05.2022 Пирятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.10). Відповідно заповіту від 10 березня 2020 року, посвідченого секретарем Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON] (а.с. 8). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України. Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Відповідно ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями Сімейного кодексу України. Статтею 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана, як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж до батьківства, материнства та стягнення аліментів; при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд враховує те, що наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності підтверджують те, що померлий [INFO] [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Дана обставина не заперечується сторонами по справі. Викладені обставини, на переконання суду, свідчать про обґрунтованість заявлених вимог [PERSON] . Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. З цих підстав, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та визнати, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , який помер [INFO] , внести зміни до актового запису про народження дитини, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на сторону, яка їх понесла.

Outcome: approved