Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В своєму позові позивач просить визнати виконавчий напис № 103207, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 07 червня 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» 14098,67 грн заборгованості за кредитним договором № 401154783 від 21 березня 2012 року, укладеного між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] , право вимоги від якого перейшло до до ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 103207 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» 14098,67 грн заборгованості за кредитним договором № 401154783 від 21 березня 2012 року, укладеного між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] , право вимоги від якого перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис підлягає скасуванню, оскільки зазначена сума до стягнення не є безспірною та кредитний договір не є нотаріально посвідчений. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі позивача, в заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі (а.с. 104). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с. 143). Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович в судове засідання не з`явилися, заперечення до суду не подали (а.с. 133-134, 139-140). Як вбачається з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд приймає заяву відповідача про визнання позову. Суд, розглянувши справу за наявними у ній доказами, встановив такі обставини. 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 103207 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» 14098,67 грн заборгованості за кредитним договором № 401154783 від 21 березня 2012 року, укладеного між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] , право вимоги від якого перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». (а.с. 13). 26 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленком О.В. було відкрито виконавче провадження за №67673738 на підставі виконавчого напису № 103207 від 07 червня 2021 року (а.с. 14). Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст.\~88\~вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій, а саме для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень\~статей87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Відповідачем та третіми особою не надано суду будь-яких документів щодо наявності безспірної заборгованості перед стягувачем, враховуючи вищенаведені дії які вони повинні були зробити. Згідно з позицією викладеної Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20 червня 2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідачем нотаріально посвідченого кредитного договору суду не представлено. Враховуючи вищенаведені встановлені судом обставини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачем не доведено та не представлено будь-яких доказів існування безспірної заборгованості [PERSON] , а також існування нотаріально завіреного кредитного договору, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу, то суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання судових витрат, які у цій справі складаються зі судового збору, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому\~законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги те, що відповідач визнав позов, про що подав письмову заяву до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496.20 грн. (за подання до суду позовної заяви) та 248,10 грн. (за подання до суду заяви про забезпечення позову). Решта 50% суми судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved