Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач 07.06.2022 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просив: -стягнути з [PERSON] , [PERSON] на свою користь борг на загальну суму 103833,99 грн., з яких борг за комунальні послуги складає 87333,36 грн., загальний розмір нарахованих 3% річних 954,83 грн., нараховані інфляційні втрати за несвоєчасну оплату складає 15545,80 грн.; -стягнути з [PERSON] , [PERSON] на свою користь судовий збір та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову вказано, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . ОК «ЖК «Асоль-Сервіс» згідно Статуту є неприбутковою обслуговуючою організацією. Предметом діяльності кооперативу є зокрема комплексне обслуговування об`єктів, утримання житлових будинків інших об`єктів нерухомого майна і при домових територій об`єктів кооперативу, забезпечення сприяння членам кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю кооперативу, надання послуг по водопостачанню і водовідведенню кооперативу, надання послуг по електропостачанню членам кооперативу тощо. Відповідачі є споживачами комунальних послуг, що надає позивач. Незважаючи на той факт, що відповідачі споживають послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, сплата за надані послуги не здійснюється в строк, встановлений діючим законодавством, внаслідок чого відповідачі мають борг у загальному розмірі 103833,99 грн., з яких борг за комунальні послуги складає 87333,36 грн., загальний розмір нарахованих 3% річних 954,83 грн., нараховані інфляційні втрати за несвоєчасну оплату складає 15545,80 грн. Матеріали позову суддя отримала 08.06.2022 року. До суду 16.06.2022 року надійшли відповіді щодо місця реєстрації відповідачів. Зазначені відповіді\~суддя отримала\~17.06.2022\~року. \~ Ухвалою суду від 21.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 14.07.2022 р. 13.07.2022 року через канцелярію суду відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову до неї. Вказала, що заборгованість за комунальні послуги виникла внаслідок форс-мажорних обставин та економічної ситуації в країні. Нею регулярно вносилися платежі за договором розстрочення заборгованості до вересня 2020 р. включно, однак пандемія та карантинні обмеження, а також спір із її колишнім чоловіком [PERSON] завадили вчасно сплачувати за комунальні послуги. 11.07.2022 року нею сплачено основний борг у розмірі 87333,36 грн., отже, вважає, що між сторонами відсутній спір в частині стягнення основного боргу за комунальні послуги. Щодо стягнення нарахованих 3% річних у розмірі 954,83 грн. та інфляційних за несвоєчасну оплату у розмірі 1554,80 грн. вважає за необхідне зазначити, що наданий до суду розрахунок 3% річних та інфляційних є невірним, сума є завищеною позивачем. Крім того, позивачем до суду не надано рахунків на оплату за комунальні послуги, які виставлялися позивачем відповідачам; позивач зазначає, що заборгованість виникла за період з 01.12.2018 р. по 30.04.2022 р., при цьому розрахунок інфляційних збитків та три проценти річних за прострочене грошове зобов`язання у вказаному розмірі здійснено за той же період. Позивачем не надано інформації щодо кінцевої дати для внесення щомісячного платежу за житлово-комунальні послуги, що позбавляє можливості самостійно здійснити розрахунок інфляційних збитків та три проценти річних за прострочене грошове зобов`язання, оскільки зокрема неможливо встановити дату виникнення заборгованості. Вказує, що нарахування інфляційних збитків та три проценти річних за прострочене грошове зобов`язання було здійснено в тому числі і за період в якому була відсутня заборгованість, що суперечить чинному законодавству, а наданий суду розрахунок трьох процентів річних за прострочене грошове зобов`язання виконано невірно. 13.07.2022 року через канцелярію суду відповідачкою [PERSON] подано заяву про закриття провадження у справі в частині вимог, у якій просила закрити провадження у справі в частині вимоги про стягнення основного боргу за комунальні послуги у розмірі 87333,36 грн.; повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору. 13.07.2022 року через канцелярію суду відповідачкою [PERSON] подано заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позов не визнає, доводи виклала у відзиві. 14.07.2022 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він лише 14.07.2022 р. ознайомився із поданим відповідачкою відзивом на позов. 14.07.2022 року через електронну пошту суду представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності, у якій вказав, що з розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за комунальні послуги за щомісячними платежами та пеню за період з 01.12.2018 р. по 30.04.2022 р., а позивач звернувся до суду з позовом 07.06.2022 р., тобто з пропуском строків загальної та спеціальної позовної давності. Просив застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову. 14.07.2022 року через електронну пошту суду представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано заяву про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву, у якій просив продовжити відповідачу [PERSON] строк, встановлений ухвалою від 21.06.2022 р. для подання відзиву на позов до 22.07.2022 р.; відкласти судове засідання. Судове засідання призначене на 14.07.2022 р. за заявами представників позивача та відповідача [PERSON] відкладено на 02.09.2022 р. 26.07.2022 року через підсистему Електронний Суд представником позивача подано відповідь на відзив, у якому вказав, що 11.07.2022 р. на розрахунковий рахунок позивача надійшла сума основного боргу у розмірі 87333,36 грн., а відтак, не заперечував щодо закриття провадження в частині стягнення основної суми боргу. Крім того, вказав, що відповідачі щомісячно отримують квитанції про нарахування витрат з наданих житлово-комунальних послуг, ніяких рахунків між сторонами не існує, тому помилковим вважає твердження відповідача, що рахунки на оплату є належними доказами заборгованості. Доводи відповідача не спростовують позовних вимог і зведені лише до незгоди без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів обґрунтованість нарахування інфляційних та 3% річних. Просив стягнути з відповідачів на користь позивача нараховані 3% річних загальний розмір яких складає 1840,09 грн., нараховані інфляційні за несвоєчасну оплату розмір яких складає 6332,60 грн., стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу. 27.07.2022 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому вказав, що вважає, що позов в частині вимог до [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки останній з 2018 року у квартирі не проживає у зв`язку із наявністю конфліктної ситуації та розірванням шлюбу з [PERSON] , а тому вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього грошових коштів за послуги, які він фактично не отримував. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за комунальні послуги за щомісячними платіжками та пеню за період з 01.12.2018 р. по 30.04.2022 р., а з позовом звернувся позивач 07.06.2022 р., тобто з пропуском строків загальної та спеціальної позовної давності, а відтак, просив застосувати строки позовної давності. Щодо вимог про стягнення витрат понесених на надання правової допомоги, вважає їх також безпідставними та недоведеними, оскільки всупереч вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України до позовної заяви не додані докази які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу. Так, у позовній заяві містяться посилання на договір між адвокатом та позивачем від 06.06.2022 р., який відсутній в матеріалах справи. З позовної заяви вбачається, що предметом даного договору є надання адвокатом правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів щодо стягнення заборгованості комунальних послуг з мешканців будинку [ADDRESS] . За п. 4.2 договору загальна вартість складає 15000 грн. Наведене свідчить про те, що представництво інтересів позивача згідно з Договором здійснювалося в кількох справах, у тому числі у справах №522/6890/22-Е, №522/6889/22-Е, №522/6896/22-Е. Вважає, що відсутнє документальне підтвердження того, що кошти позивач взагалі оплатив адвокату за надання правової допомоги та кошти сплачені за надання правової допомоги саме в цій справі. Ухвалою суду від 07.09.2022 року у задоволенні клопотання відповідачки [PERSON] про закриття провадження в частині вимог відмовлено. В судове засідання сторони не прибули, представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу просив не розглядати. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення рішення є 07.09.2022 року. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов\~підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Враховуючи, що позивачем окремої заяви про збільшення/зменшення позовних вимог не подавалося, суд розглядає справу в межах заявлених у позовній заяві вимог. Викладення представником позивача у відповіді на відзив нових вимог ЦПК України не передбачена, а відтак не підлягає розгляду судом. Судом встановлено,\~що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна про підтвердження про право власності №301947142 від 02.06.2022 р., станом на 02 червня 2022 року [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири під [ADDRESS] (а.с. 12-14). ОК «ЖК Асоль-Сервіс» згідно Статуту є неприбутковою обслуговуючою організацією. Предметом діяльності кооперативу є зокрема комплексне обслуговування об`єктів, утримання житлових будинків інших об`єктів нерухомого майна і придомових територій об`єктів кооперативу, забезпечення сприяння членам кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю кооперативу, надання послуг по водопостачанню і водовідведенню кооперативу, надання послуг по електропостачанню членам кооперативу тощо. З метою виконання взятих на себе зобов`язань ОК «ЖБК Асоль-Сервіс» уклало наступні договори: 22.08.2013 з ТОВ «ІНФОКС» договір №7293/1 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення; 30.07.2020 року з ТОВ «ІНФОКС» типовий договір №10485 з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 01.07.2013 з ТОВ «СОЮЗ» договір №327ОЖП92 на вивід твердих побутових відходів; 20.09.2019 з АТ «НАК «Нафтогаз України» (код ЕІС-56Х9300000003502) договір №7736/1920-ТЕ-23 постачання природного газу; 21.09.2020 з АТ «НАК «Нафтогаз України» (код ЕІС-56Х9300000003502) договір №20/21-3036-ТЕ-23 постачання природного газу; 23.03.2021 з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» ЕІС-код 58Х930000010610Х договір №3511-11ГТ-23 постачання природного газу; 01.07.2013 договір про постачання електроенергії з Одеським національним політехнічним університетом щодо постачання електроенергії як Субспоживачу; 12.04.2021 з АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» договір №29910 (разом з додатками) споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії; 17.05.2021 з ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» договір (разом з додатками) про постачання електричної енергії постачальником універсальним послуг №01-29910-ПУП. Нарахування за спожиті комунальні послуги здійснюється за показаннями приборів обліку загального користування та безпосередньо поквартирних приборів обліку. Витрати на СДПТ, утримання охорони, паркінг та відеоспостереження затверджується рішеннями загальних зборів Кооперативу, що відображено в наданих позивачем копія протоколів та смет витрат на утримання будинку та прибудинкових територій за період з 2018 року по 2022 рік. ОК «ЖБК АСОЛЬ-СЕРВІС» здійснює функції виконавця робіт з утримання будинків, споруд і прибудинкової території, приймає на баланс житлові будинки, їх інженерне обладнання, укладає договір з ремонтно-експлуатаційними підприємствами, енерго-, водопостачальними та іншими спеціалізованими організаціями, які забезпечують функціонування систем життєзабезпечення будинків і прилеглої території. Відповідач є споживачем комунальних послуг, що надаються ОК «ЖБК «АСОЛЬ-СЕРВІС». Незважаючи на той факт, що боржник споживає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, сплата за надані послуги не здійснюється в строк, який встановлено діючим законодавством, внаслідок чого відповідач має борг перед ОК «ЖБК «АСОЛЬ-СЕРВІС» в сумі 103 833,99 (сто три тисячі вісімсот тридцять три, 99) гривні з яких борг за комунальні послуги складає 87 333, 36 (вісімдесят сім тисяч триста тридцять три, 36) гривень, загальний розмір нарахованих 3% річних складає 954, 83 (дев`ятсот п`ятдесят чотири, 83) гривень; нараховані інфляційні за несвоєчасну оплату складає 15 545,80 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять, 80) гривень. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Згідно з ч. 1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1,2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч.ч.1, 2 та ч. 3\~ст.10\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 вищезазначеного Закону, споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~ст.9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.ст.67, 68\~ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно\~ст. 322 Цивільного кодексу України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з наведеного суд не приймає до уваги посилання відповідача на той факт, що він в квартирі не проживає, оскільки саме на власників квартири покладається тягар її утримання та оплати за надані послуги. Згідно зі\~ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором бо законом. Частиною першою\~ст. 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно рахунку заборгованості за період з грудня 2018 року по квітень 2022 року за адресою: [ADDRESS] наявна заборгованість, яка складається із: боргу по комунальним послугам в сумі 87333,36 грн., нарахованих інфляційних витратах в сумі 15545,80 грн., нарахованих 3% річних 954,83 грн., що разом становить 103833,99 грн. (а.с. 15-16). Згідно квитанції №0.0.2603863119.1 від 11.07.2022 р., [PERSON] сплачено на користь ОК «ЖБК «Ассоль-Сервис» плату в загальному розмірі 87333,36 грн. (а.с. 106). Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] борг за комунальні послуги сплачено, а відтак, відсутні підстави для стягнення з відповідачів основної суми заборгованості. В той же час, за ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачена ст.625 ЦК України, полягає в тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 10\~ч.3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Закріплена в\~п.10 ч.3\~ст.20 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2\~ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 березня 2018 року в справі № 401/710/15-ц, провадження №6-3193 св 18. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 922/175/18). У заявлених позовних вимогах до відповідачів, позивач просив стягнути на його користь 3% річних у розмірі 1840,09 грн; інфляційні в розмірі 6332,60 грн., що розраховано за період з грудня 2018 року по квітень 2022 року. Також просив стягнути з відповідачів на його користь витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. Відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування позовної давності в частині вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та нарахування 3% річних та інфляційних. Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року в справі № 922/175/18. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено судом позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів 07 червня 2022 року. Звернувшись до суду з позовом до відповідачів у червні 2022 року, позивач пропустив визначений законом трирічний строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц. За таких\~обставин,\~суд вважає\~за можливе\~задовольнити заяву\~відповідача про\~застосування строку\~позовної давності\~в частині\~вимог позову про стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних за період з грудня 2018 р. по квітень 2022 р. В той же час, до вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат не застосовується спеціальний строк позовної давності тривалістю один рік. Оскільки сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, отже наявні підстави для відмови в\~задоволенні позовних\~вимог в частині стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних за період з грудня 2018 року по липень 2019 року включно. В той же час, Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206\~«Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»\~установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нараховувати та стягувати неустойку\~(штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг населенню\~у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.\~ Торгова-промислова палата України засвідчила\~форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 (лист\~від 28 лютого 2022 року).\~ Цим документом підтверджується, що війна є форс-мажором, тобто обставиною непереборної сили, яка звільняє особу від відповідальності у випадку несплати чи несвоєчасної сплати за комунальні послуги. Разом з тим,\~воєнний стан не звільняє громадян України від сплати за комунальні послуги, однак пеня та штрафи не нараховуватимуться. У разі несплати або оплати не в повному обсязі відключення комунальної послуги забороняється. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність здійснення перерахунку 3% річних та інфляційних за період з серпня 2019 року по 23 лютого 2022 року. №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.08.2019\~23.02.20221.734.68close Всього нараховано 6.41 грн, з яких: відсотки річні - 1.73 грн, інфляційні втрати - 4.68 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.01.2020\~23.02.20220.060.17close Всього нараховано 0.23 грн, з яких: відсотки річні - 0.06 грн, інфляційні втрати - 0.17 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.05.2020\~23.02.20220.130.4close Всього нараховано 0.53 грн, з яких: відсотки річні - 0.13 грн, інфляційні втрати - 0.40 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.06.2020\~23.02.20224.8215.84close Всього нараховано 20.66 грн, з яких: відсотки річні - 4.82 грн, інфляційні втрати - 15.84 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.07.2020\~23.02.202227.3598.47close Всього нараховано 125.82 грн, з яких: відсотки річні - 27.35 грн, інфляційні втрати - 98.47 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.08.2020\~23.02.202242.69164.52close Всього нараховано 207.21 грн, з яких: відсотки річні - 42.69 грн, інфляційні втрати - 164.52 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.09.2020\~23.02.2022200.24790.23close Всього нараховано 990.47 грн, з яких: відсотки річні - 200.24 грн, інфляційні втрати - 790.23 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.10.2020\~23.02.2022134.01522.64close Всього нараховано 656.65 грн, з яких: відсотки річні - 134.01 грн, інфляційні втрати - 522.64 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.11.2020\~23.02.2022208.82787.12close Всього нараховано 995.94 грн, з яких: відсотки річні - 208.82 грн, інфляційні втрати - 787.12 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.12.2020\~23.02.2022447.241674.14close Всього нараховано 2121.38 грн, з яких: відсотки річні - 447.24 грн, інфляційні втрати - 1674.14 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.01.2021\~23.02.2022182.91656.76close Всього нараховано 839.67 грн, з яких: відсотки річні - 182.91 грн, інфляційні втрати - 656.76 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.02.2021\~23.02.2022171.92606.41close Всього нараховано 778.33 грн, з яких: відсотки річні - 171.92 грн, інфляційні втрати - 606.41 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.03.2021\~23.02.2022141.54446.66close Всього нараховано 588.20 грн, з яких: відсотки річні - 141.54 грн, інфляційні втрати - 446.66 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.04.2021\~23.02.2022101.3321.57close Всього нараховано 422.87 грн, з яких: відсотки річні - 101.30 грн, інфляційні втрати - 321.57 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.05.2021\~23.02.202261.55179.18close Всього нараховано 240.73 грн, з яких: відсотки річні - 61.55 грн, інфляційні втрати - 179.18 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.06.2021\~23.02.202248.52153.83close Всього нараховано 202.35 грн, з яких: відсотки річні - 48.52 грн, інфляційні втрати - 153.83 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.07.2021\~23.02.202242.96152.41close Всього нараховано 195.37 грн, з яких: відсотки річні - 42.96 грн, інфляційні втрати - 152.41 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.08.2021\~23.02.202242.55181.87close Всього нараховано 224.42 грн, з яких: відсотки річні - 42.55 грн, інфляційні втрати - 181.87 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.09.2021\~23.02.202229.84123.48close Всього нараховано 153.32 грн, з яких: відсотки річні - 29.84 грн, інфляційні втрати - 123.48 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.10.2021\~23.02.202227.89117.6close Всього нараховано 145.49 грн, з яких: відсотки річні - 27.89 грн, інфляційні втрати - 117.60 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.11.2021\~23.02.202229.21132.35close Всього нараховано 161.56 грн, з яких: відсотки річні - 29.21 грн, інфляційні втрати - 132.35 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.12.2021\~23.02.202223.51128.54close Всього нараховано 152.05 грн, з яких: відсотки річні - 23.51 грн, інфляційні втрати - 128.54 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.01.2022\~23.02.202213.2575.87close Всього нараховано 89.12 грн, з яких: відсотки річні - 13.25 грн, інфляційні втрати - 75.87 грн №Початкова датаКінцева датаЗаборгованість3% річнихІнфляційніdelete_forever 121.02.2022\~23.02.20221.080close Всього нараховано 1.08 грн, з яких: відсотки річні - 1.08 грн, інфляційні втрати - 0.00 грн Таким чином, із здійсненого судом перерахунку, 3% річних складають 1985,12 грн., інфляційні втрати 7334,74 грн. Оскільки суд не має права виходити за межі заявлених позовних вимог, то стягненню з відповідачів підлягає на користь позивача 3% річних в розмірі 954,83 грн., інфляційні -7334,74 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідачів на користь позивача 3% річних у розмірі 954,83 грн та інфляційні втрати в розмірі 7334,74 грн, що від заявлених вимог розмірі 103833,99 грн. становить 6%, отже від суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2481, 00 грн з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 297,72 грн, що пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial