Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

15 вересня 2022 року до суду від [PERSON] через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій він, з урахуванням уточненої заяви, просить встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , яка народилася [INFO] у місті Феодосія Автономної Республіки Крим, Україна, батьком якої є [PERSON] , [INFO] , громадянин України, матір`ю [PERSON] , [INFO] , громадянка України. Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] , громадянин України, перебуває у шлюбі з [PERSON] , громадянкою України, зареєстрованому 05 вересня 2009 року Приморською селищною радою м. Феодосії Автономної Республіки Крим, Україна. За час шлюбу [INFO] у місті Феодосія в них народилася дочка [PERSON] , про що за місцем народження дитини у м. Феодосії було видано медичне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Місто Феодосія Автономної Республіки Крим, як і уся територія Автономної Республіки Крим, є тимчасово окупованою територією, але згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є невід`ємною частиною України, на яку поширюється Конституція та закони України. Він звертався до Славутицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про реєстрацію народження дочки [PERSON] , [INFO] , але у реєстрації народження дитини йому було відмовлено, оскільки ним не було надано органу реєстрації необхідних документів, передбачених «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5. Встановлення факту народження дитини йому необхідне для отримання свідоцтва про народження та подальшого оформлення закордонного паспорта на дитину. У заявника відсутні документи, які дозволяють зареєструвати народження дитини згідно з вимогами національного законодавства та отримати свідоцтво про народження дитини, встановленого Україною зразка. За вказаних обставин виникла необхідність встановлення факту народження дитини в судовому порядку. Ухвалою судді від 16 вересня 2022 року заяву було залишено без руху та надано заявнику строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків. Ухвалою судді від 21 вересня 2021 року, після усунення недоліків прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання на 22 вересня 2022 року. Заявник [PERSON] у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, викладені у заяві вимоги підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. На електронну адресу суду надіслала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, викладені у заяві вимоги підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа Славутицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника у судове засідання не направив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. На електронну адресу суду від начальника відділу Шаталової Т.О. надійшла заява, в якій вона просила проводити судове засідання за відсутності представника відділу, з матеріалами справи ознайомлені, зауважень не мають. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши письмові докази, з`ясувавши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] є громадянами України, зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями їх паспортів громадянина України та довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] ( а. с. 6, 7, 9-12, 22-27). Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05 вересня 2009 року Приморською селищною радою м. Феодосії Автономної Республіки Крим, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] , громадянин України, та [PERSON] , громадянка України, 05 вересня 2009 року зареєстрували шлюб у Приморській селищній раді м. Феодосії Автономної Республіки Крим, Україна, про що 05 вересня 2009 року складено відповідний актовий запис за № 26. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с.8,31). Як вбачається зі змісту заяви, [INFO] в м. Феодосія Автономної Республіки Крим, Україна, у заявника [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] народилася дочка [PERSON] , на підтвердження чого він надав суду копію медичного свідоцтва про народження Феодосійського медичного центру серії 35 №2022015287 від 22 серпня 2022 року про те, що 19 серпня 2022 року об 11 годині 15 хвилин матір`ю [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Славутицьким МВ ГУМВС України в Київській області 13.09.2019, народжена дитина жіночої статі, масою тіла при народженні 3500 грамів, довжиною 57 см (а.с. 5,29). Листом Славутицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 516-22.21-45 від 20 вересня 2022 року [PERSON] , заявнику у справі, відмовлено у реєстрації народження дочки [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з відсутністю документів, передбачених «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 року № 52/5, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту народження дитини ( а.с. 30). Вирішуючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 144 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом частини 3 статті 49\~ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно частиною 3 статті 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Частиною 4 статті 144 СК України визначено, що реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Крім того, порядок державної реєстрації народження дитини регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно з частиною 1 статті 13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного Кодексу України. Як зазначено у частині 1 статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до частини 2 статті 13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Згідно з частиною 4 цієї статті підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в\~порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Частинами 2,3 статті 1 Розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в «Україні», затверджених наказом МЮУ № 52/5 від 18.10.2000, визначено, зокрема, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до\~Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; б)\~медичне свідоцтво про народження\~(форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в)\~медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу\~(форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г)\~лікарське свідоцтво про перинатальну смерть\~(форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України ( ч.2). Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них ( ч.3). Наразі здійснити державну реєстрацію народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості, оскільки наявні у заявника документи не достатні для підтвердження факту народження, оскільки видані на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно частиною 1 статті 3 даного Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України; 4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Частиною 2 статті 4 вказаного Закону визначено, що правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. За змістом частин 2 та 3 статті 9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність\~вважаються незаконними,\~якщо ці\~органи або\~особи створені,\~обрані чи\~призначені у\~порядку,\~не передбаченому\~законом (\~ч.2).\~ Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану( ч.3). Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно частиною 1 статті 317\~ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до частини 1 статті 7\~Закону України\~«Про громадянство» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Досліджені докази підтверджують факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , [INFO] , від батьків: батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, у м. Феодосія Автономної Республіки Крим, яка відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи встановленого законодавством України зразка, з метою захисту прав та законних інтересів його дочки,\~суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими і \~ підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved