Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

14 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з 10 серпня 2019 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Їх шлюб розпався, на даний час вони проживають окремо та збираються розлучитись. Дитина проживає з нею. Вона на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, а також стягнути з відповідача судовий збір та судові витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, вважає що достатнім та розумним розмір аліментів на її утримання у виді 1/6 частки всіх видів його доходів щомісячно, та просив суд відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу за бездоказовості їх витрат. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2019 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (копії) серії [NUMBER] від 15.01.2020 року. Дитина проживає разом з матір`ю про, що відповідачем не заперечувалося. Судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2022 року з [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку та отримує допомогу на дитину у розмірі 860 грн., що підтверджено довідкою про отримання допомоги Управління соціального захисту населення Баштанської райдержадміністрації. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Згідно з ч. 1, ч. 4\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно\~статті 84 СК України\~дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 80 СК України). Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки\~ст. 81 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.\~ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. В позовній заяві позивач вказує, що відповідач є працездатною особою, що останнім не заперечується, а отже може надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення їхнього сина трьох років. Також із наданої заяви встановлено, що відповідач не заперечував проти часткового задоволення позовних вимог у розмірі 1/6 частини доходів на утримання дитини від його заробітку/доходів. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Доказів, які б вказували на те, що відповідач [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина, останнім не надано, тому в силу ст. 84 СК України пред`явлені до нього вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає обґрунтованими.\~\~ Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує, матеріальний стан відповідача, сплату ним аліментів на користь позивачки на утримання однієї дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, тому, з врахуванням вимог ст. 80 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, що ґрунтується на наявних у матеріалах доказах. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення на її користь витрат на правову допомогу в розмірі 15000 грн. суд зазначає наступне. Положеннями статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно достатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьоїстатті 133ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається: 1) у разі задоволення позову на\~відповідача; 2) у разі відмови в позові\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.\~134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до нього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Станом на час прийняття рішення у цій справі судом дана оцінка всім доводам та доказам, які надавались сторонами, розглянуті всі вимоги позивача зазначені у позовній заяві. На час ухвалення судового рішення, в матеріалах справи відсутні докази зі сторони позивача, щодо проведення нею оплати в якості витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. (договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт (наданих послуг, квитанція та/або інший платіжний документ про сплату витрат за послуги захисника в розмірі 15000 грн. тощо), таким чином факт отримання правової допомоги та понесених у зв`язку з чим витрат є недоведеним. На підставі викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 992 грн. 40 коп.\~\~

Outcome: partial