Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 18 вересня 2019 року та стягнення аліментів на утримання їхньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від усіх видів доходів відповідача, але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 2021 року між ними почали виникати складні сімейні ситуації, які часто закінчувалися конфліктами. Їхні сімейні відносини вже не будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. На даний час вони з чоловіком проживають окремо, тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Також відповідач не виконує свої обов`язки щодо утримання спільної дитини і ввесь тягар по утриманню сина несе вона, відповідно просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти у розмірі ј частки від усіх видів його доходів. Спільну дитину просить залишити проживати з нею. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та незважаючи на наданий для примирення строк просила їх задовольнити повністю, при цьому пояснила, що збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. Зазначила, що вона на даний час не перебуває в стані вагітності, у них з відповідачем немає дітей віком до одного року, після розірвання шлюбу просила залишити проживати разом з нею їхню спільну дитину, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини. Відповідач у судовому засіданні заявив, що якщо позивачка бажає, то нехай розлучається, також висловив згоду на те, щоб спільна дитина залишилася проживати разом з позивачкою та погодився сплачувати аліменти на її утримання у частці від свого доходу, оскільки він має роботу та отримує заробітну плату. Заяви та клопотання учасників справи Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 29 липня 2022 року у справі відкрито провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, визначено сторонам у справі строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року сторонам у справі надано строк на примирення тривалістю один місяць, при цьому провадження у справі було зупинено. Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року у справі поновлено провадження у зв`язку із закінченням строку, наданого для примирення, та призначено судове засідання. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2019 року Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №55 (а.с.6). У шлюбі в них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). На час розгляду справи позивачка не перебуває в стані вагітності, на утриманні позивачки та відповідача немає дітей віком до одного року. Позивачка та відповідач на даний час спільним побутом не пов`язані, їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе. Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на встановлені обставини життя позивачки та відповідача, враховуючи те, що шлюбні стосунки між ними фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для розірвання їхнього шлюбу та відповідно задоволення позову в цій частині. За таких обставин шлюб позивачки та відповідача необхідно розірвати. Враховуючи фактичну відсутність спору між позивачкою та відповідачем щодо місця проживання їхньої спільної дитини, беручи до уваги те, що остання проживає на даний час з позивачкою, на підставі статті 160 СК України суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити вказану дитину проживати разом з позивачкою. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів з відповідача суд враховує наступне. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки в ході судового розгляду сторони у справі досягли згоди щодо подальшого проживання їхньої спільної дитини і відповідач погоджується сплачувати аліменти на її утримання, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання даної дитини. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина. Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки позивачкою заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої дитини у частці від доходів відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач працевлаштований, при цьому відсутні відомості про наявність на утриманні останнього інших осіб, а також відсутні будь-які відомості про наявність у відповідача захворювань, які потребували б додаткових витрат. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тому позов у цій частині також підлягає задоволенню. На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів на утримання дітей необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 18 липня 2022 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць, за період з 18 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року. Судові витрати Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачкою здійснено витрати на сплату судового збору за подання позову з позовною вимогою про розірвання шлюбу у розмірі 992 грн. 40 коп., а за подання позову з позовною вимогою про стягнення аліментів вона від сплати судового збору звільнена, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки в якості відшкодування судових витрати необхідно стягнути 992 грн. 40 коп., а також стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved