Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання батьківства, та стягнення аліментів. На підставу своїх вимог позивач вказує на те, вона є матір`ю [PERSON] [INFO] , біологічним батьком якої є відповідач. Сторони в шлюбі не перебувають. Після народження дитини, відповідач відмовився надати до відділу ДРАЦС заяву про визнання батьківства, тому дитина була зареєстрована в органах ДРАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України та в графі батько відповідно зазначено: « [PERSON] ». Як вказує позивачка, на час подання позову відповідач не визнавав свого батьківства [PERSON] [INFO] та матеріальної допомоги на утримання дитини та матері відповідач добровільно та регулярно не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звертатись до суду з даним позовом. Стислий виклад позицій сторін: Позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечуючи свого батьківства, заперечував на стягнення аліментів, оскільки після народження дитини надав позивачці суму коштів, необхідну та достатню, на його думку для утримання дитини до її повноліття. Доказів на підтвердженя зазначеного суду не надав. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Маньківського районного суд від 23.07.2021р. по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Маньківського районного суд від 16.09.2021р. провадження по даній справі зупинено у зв`язку з призначенням судово - генетичної експертизи для встановлення наявності або відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , проведення якої доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України. Ухвалою Маньківського районного суд від 10.05.2022р. провадження по даній справі поновлено у зв`язку з виконанням ухвали суду про призначення експертизи та надходженням висновку експерта до суду. Ухвалою Маньківського районного суд від 07.06.2022р. по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] , про що Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 18.11.2020 року складено актовий запис № 573 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 4. т. 1) Батько дитини записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька (а.с. 5 т. 1). З висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 03.05.2022р. № СЕ-19/111-22/2843-БД, складеного за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи вбачається, що [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,99999971% (а.с. 139-143 т.1 ). Вказана обставина також не оспорюються відповідачем. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем ВЧ [NUMBER] (а.с. 237 т. 1) та є адвокатом (а.с. 14 т. 2). Позивач, як вона вказала в судовому засіданні, змушена була припинити декретну відпустку та на даний час працює помічником судді Уманського місьрайонного суду Черкаської області із серпня 2022р. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Суд, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1)за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов провизнання батьківстваможе бутипред`явленийматір`ю,опікуном,піклувальником дитини,особою,яка утримуєта виховуєдитину,а такожсамою дитиною,яка досяглаповноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Як вбачається з обставин, викладених позивачем в позовній заяві та підтверджених в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є біологічним батьком малолітньо [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 03.05.2022р. № СЕ-19/111-22/2843-БД, складеного за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи якою доведено наявність кровного споріднення між відповідачем та малолітньою дитиною. Вказані обставини також повністю визнані відповідачем. Виходячи наведенного суд вважає батьківство [PERSON] стосовно народженої позивачем [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. Крім того, згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів твердій сумі, суд належним чином врахував положення ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Висновки суду: Враховуючи вище наведене, а також визнання позову відповідачем в частині встановлення батьківства, суд приходить до висновку, що позов в частині встановлення батьківства слід задовільнити, визнати відповідача батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши відповідача [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . Також при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] та аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьохрічного віку суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, вік дитини, обов`язку обох батьків утримувати дитину, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є фізично здоровим, отримує регулярний дохід, наявність інших утриманців, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів на дитини слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а в частині стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку слід задовільнити повністю і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема на користь позивача: 10283,47 грн., з яких витрати на пальне1193,03грн., та 1400,30грн. - витрати на пальне, 7690,14грн. вартість судово - генетичної експертизи (а.с. 178, 179 т.1), а також 992, 40 грн. судового збору в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved