Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Заявленими вимогами позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1\\8 частини заробітку відповідача. В обґрунтування заявленого зазначила, що дитина перебуває на її утриманні, а відповідач не надає на це коштів. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач не заперечував задоволення позову, однак в розмірі меншому, ніж просить позивач. Так, на переконання відповідача аліменти на утримання дитини мають стягуватись щомісячно в розмірі 1\\6 частини заробітку, однак не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку. Відсутні підстави для стягнення аліментів на утримання дружини, продовжував пояснювати відповідач. Так, на утриманні відповідача є ще одна неповнолітня дитина від попереднього шлюбу, а також двоє батьків. Проаналізував матеріали надані сторонами судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання на території Житомирського району Житомирської області, отримувала код платника податків та має інвалідність ІІІ групи з дитинства, у зв`язку із чим проходить лікування. 10 січня 2022 року рішенням суду шлюб між сторонами розірвано [INFO] у сторін народилась спільна дитина [PERSON] . Відповідач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання де проживає разом з батьками, сестрою та племінниками. Батьки відповідача є особами з інвалідністю ІІІ групи кожен. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини 2013 року народження з 28 лютого 2017 року. Заборгованості по аліментам не має. За 2021 рік відповідач отримав доходи в розмірі 240 170,47 гривень, а за три місяці 2022 року 75 345,20 гривень. Правовідносини між сторонам врегульовані наступними положеннями законодавства України. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 1 ст. 182 СК України). Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ст. 84 СК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Стосовно аліментів на утримання дитини. Суд вважає безспірним питання стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки сторони погоджуються на необхідності їх стягнення. Позивач просить 1\\4 частину заробітку відповідача, а батько дитини просить стягувати на утримання дитини 1\\6 свого заробітку. Враховуючи розмір отримуваного доходу відповідача, наявність на його утримання іншої неповнолітньої дитини, суд вирішує визначити розмір аліментів в розмірі 1\\5 частини доходу (заробітку) платника аліментів. При цьому, обсяг аліментів не може бути меншим за 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стосовно коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Проаналізував надані матеріали, суд вважає відповідача таким, який може сплачувати кошти на утримання дружини. При цьому, суд погоджується з доводами позивача та, відповідно, вважає безпідставними доводи відповідача про наявність на його утримання батьків, оскільки з даного приводу доказів суду надано не було. Наявність у зазначених осіб інвалідності не спростовує зазначені висновки суду, оскільки перебування батьків та утриманні дітей підтверджується іншими матеріалами. Визначаючи розмір коштів, які слід стягувати на утримання дружини, суд вважає, що 1\\10 частини заробітку відповідача можливо стягнути на такі цілі. Приймаючи рішення у даній справі суд вирішує застосувати наступні положення цивільного процесуального законодавства України. Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено наступне. Так, розглядаючи цивільні справи, суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Результати вирішення спору дають підстави для стягнення з відповідача на користь держави судових витрат пов`язаних з розглядом даної справи в розмірі 992,40 гривень. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial