Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову вказує, що 02 вересня 2020 року відповідачем було нанесено їй тілесне ушкодження (перелом пальця правої руки) та відносно нього було порушено кримінальне провадження. Після зняття гіпсу встановлено, що їй необхідне хіріргучне втручання для повного відновлення працездатності руки. Відповідач зобов`язався повернути їй кошти на операцію (20000 грн.) та моральну шкоду в розмірі 18200 грн., загальна сума 38200 грн. Зазначену суму [PERSON] зобов`язався повернути, про що свідчать власноручно ним підписані розписки від 09 вересня 2020 року. Ступінь нанесеної травми та необхідність оперативного лікування підверджується висновком з лікарні від 23.09.2021 року, вартість операції, яка була визначена лікарем, складає 20000 грн. Станом на день подачі позовної заяви [PERSON] кошти не віддав, чим порушив виконання свого зобов`язання. На її неодноразові звернення, з проханням повернути гроші, відповідач жодним чином не реагує, чим ухиляється від вирішення спору. При цьому, операція їй необхідна для відновлення працездатності, вона не може знайти роботу, фізично не має змоги працювати. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь суму боргу в розмірі 38200 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, судом встановлено, що 04.09.2020 за №12020040470000377 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.122 КК України за заявою [PERSON] про те, що 02.09.2020 року близько 20.00 год., в [ADDRESS] , [PERSON] спричинив заявниці тілесні ушкодження у вигляді перелому пальця правої руки (а.с.16). 10 лютого 2021 року ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області у справі №179/1773/20 (провадження №1-кп/179/17/21) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020040470000377 від 04 вересня 2020 року відносно [PERSON] , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення (а.с.83). Відповідно до розписки від 09.09.2020 року [PERSON] зобов`язався відшкодувати [PERSON] понесені нею витрати на лікування в сумі 18200 грн., про що власноручно розписався в присутності свідків (а.с.4). Відповідно до розписки від 09.09.2020 року [PERSON] зобов`язався відшкодувати [PERSON] витрати та оперативне лікування та реабілітаційний період в сумі, вказаній лікарем, про що власноручно розписався в присутності свідків (а.с.5). Відповідно до консультаційного висновку КП "Магдалинівська ЦЛ" Магадлинівської селищної ради Дніпропетровської області" від 23.09.2021 встановлено діагноз [PERSON] : застарілий незрощений перелом ІV пястної кістки правої кисті зі зміщенням відламків, хворій показано оперативне лікування (а.с.3). Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування лише у разі, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст. 1166 ЦК України). Таким чином, частиною 2 статті 1166 ЦК України встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести наступні факти: неправомірність поведінки особи, тобто будь-якої поведінки, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди: втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є підставою для відшкодування завданої шкоди. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказів відшкодування позивачці витрат на лікування до суду відповідачем не надано. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні та оцінені на предмет їх належності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення повністю. Оскільки, відповідно до п.6 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а відтак з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь держави.

Outcome: approved