Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 липня 2015 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. Від даного шлюбу у них народилася дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає із матір`ю. Зазначила, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки у них різні характери та погляди на життя та на виховання дитини. Відповідач довший час в сім`ї не проживав, належно матеріально сім`ю не підтримує, байдужий до сімейних відносин. Утриманням та вихованням дитини повністю займається позивач. На даний момент сторони спільного господарства не ведуть. Окремо проживають більше двох місяців. Враховуючи те, що фактичні шлюбні стосунки між ними припинилися, вони проживають окремо, шлюб існує лише формально, а тому подальше примирення та збереження шлюбу вважає неможливим та просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 23 травня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив щодо розірвання шлюбу, оскільки бажає зберегти сім`ю. Також вказав, що не давав своїй дружині жодних підстав для розірвання шлюбу, що їхня сім`я була дружня і вони жили в повній злагоді, та благополуччі, попросив надати термін для примирення. Ухвалою суду від 04 липня 2022 року за клопотанням відповідача, сторонам надано строк на примирення терміном півтори місяці, до 18 серпня 2022 року, у зв`язку із чим провадження у справі було зупинено. Ухвалою суду від 29 серпня 2022 року провадження у даній справі поновлено та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 вересня 2022 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Вказує, що примирення між сторонами не відбулось. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони у справі уклали шлюб 18 липня 2015 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис №167. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане 18 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. Від даного шлюбу подружжя має дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 04 січня 2017 року Ізюмським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалось, що призвело до погіршення стосунків. На момент звернення до суду сторони протягом кількох місяців проживали окремо. У наданий судом строк примирення між подружжям не відбулось, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, а тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої малолітньої дитини. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року роз`яснив, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. У відповідності до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд приходить до переконання що позов підлягає до задоволення, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований увідділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 18 липня 2015 року, актовий запис №167 слід розірвати. Відповідно до вимог ч.1 ст141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. У відповідності до частин першої - другої ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою-ч.2 ст.137 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно наведеного у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, понесені позивачем витрати на правничу допомогу складають 1500 грн., а саме: написання позовної заяви, консультація(3 год. по 500 грн.). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги №108 від 17 травня 2022 року, укладений із адвокатом Лейбюком В.П.; акт надання юридичних послуг №108/1 від 17 травня 2022 року, з якого вбачається, що адвокатом Лейбюком В.П. було надано позивачу наступну правничу допомогу: складання документів(позовна заява) 3 год. вартістю 500 грн./год, на загальну суму 1500 грн.; квитанцію серії ААК №427652 від 17 травня 2022 року на загальну суму 1500 грн. Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо обґрунтованості вказаних витрат з боку відповідача, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 1500 грн. понесених витрат на правничу допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: approved