Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 07.07.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на 66/100 часток домоволодіння [ADDRESS] , що складається із Ѕ частини веранди «а» площею 5,65 кв.м.; мезоніна «А» 38,3 кв.м., приміщення ІІІ площею 4,1 кв.м.; Ѕ частини сходів; приміщень 1-12 площею 1,3 кв.м.; 1-4 площею 2 кв.м.; 1-2 площею 9,3 кв.м.; №6 площею 8,5 кв.м.; №1-3 площею 4,1 кв.м.; №1-8 площею 14,2 кв.м.; 1-9 площею 14,2 кв.м.; 1У площею 9,1 кв.м.; 11 площею 14,4 кв.м.; Ѕ підвалу площею 8,2 кв.м.; сходів а-1; відмостки площею 11,8 кв.м.; балкона та приміщення І площею 16,6 кв.м. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Позивач прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем. Крім нього є ще один спадкодавець першої черги його батько та чоловік померлої [PERSON] [PERSON] , який відмовився від спадщини на його користь. Таким чином вважає себе єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері. Зазначає, що померлій [PERSON] на підставі договору дарування від 28.01.2001 року належало 35/100 часток будинку [ADDRESS] , що становить 26/100 часток від домоволодіння [ADDRESS] . Також матері належало 31/100 частка житлового будинку по [ADDRESS] , яку вона успадкувала після смерті своєї матері на підставі заповіту. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.11.1996 року проведено реальний поділ домоволодіння. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2019 року визнано право власності за [PERSON] на 31/100 частку будинку [ADDRESS] , проте [PERSON] не встигла провести державну реєстрацію права власності, а тому приватний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності та витяг з Державного реєстру прав власності. Зазначає, що всього його матері належало 63/100 часток домоволодіння [ADDRESS] та 66/100 часток в домоволодінні [ADDRESS] , про що свідчить виписка ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». Оскільки він є єдиним спадкоємцем першої черги, тому наявні підстави для визнання права власності в порядку спадкування саме за ним. Коломийська міська рада відзиву на позов не подавала. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.07.2022 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Коломийської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. На задоволення клопотання позивача витребувано у приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.08.2022 року підготовче провадження у цивільній справі №346/2559/22 за вищезазначеним позовом закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того судом прийнято рішення про витребування з Обласного КП Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації матеріалів інвентарної справи відносно нерухомого майна будинковолодіння [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд за його відсутності, наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог з підстав зазначених в позові. Представник Коломийської міської ради для участі в судовому засіданні не прибув, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також просив винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства та врахувати, що позивач просить визнати за ним право власності на 66/100 часток будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , при цьому посилається на відомості, що містяться у виписці з інвентаризаційних матеріалів, проте за змістом останніх частка, що підлягає спадкуванню становить 63/100. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників справи, які не з`явились, на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до положень ч. 3 ст.\~211 та ст. 223 ЦПК України. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, ухвалив: розглядати справу у відсутність сторін. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть від 21.11.2020 року серія [NUMBER] , видане Коломийським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Позивач [PERSON] , [INFO] , являється сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.08.1980 року серія [NUMBER] , виданим Коломийським міським відділом ЗАГС Івано-Франківської області. За змістом спадкової справи №34/2020 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , а саме: з відповіді Управління «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради від 26.1.2020 року №2520/02-13-11, вбачається, що [PERSON] з 04.04.2016 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Інформація про інших зареєстрованих осіб за даною адресою відсутня. Згідно відомостей, що містить будинкова книга на будинок [ADDRESS] окрім [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] (з 09.07.2002 року). [PERSON] 14.12.2020 року, про що свідчить заява про відмову від спадщини за законом на користь іншого спадкоємця, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №86, відмовився від належної йому частки у спадщині на користь [PERSON] . З Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 14.12.2020 року №62876977 вбачається, що зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] . З відповіді приватного нотаріуса Базюк Т.В. Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 15.11.2021 року №01-16/165 вбачається, що оформити право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] не можливо, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності померлої. Відповідно до рішення Коломийського міського суду Івано-Франківської області від 29.11.1996 року здійснено поділ домоволодіння [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] виділено приміщення в будинку [ADDRESS] площею 1,3 кв.м., 4 площею 2 кв.м., 2 площею 9,3 кв.м., 6 площею 8,5 кв.м., 3 площею 4,1 кв.м., 8 площею 14,3 кв.м., 9 площею 14,5 кв.м., ІУ площею 9,1 кв.м., ІІ площею 14,7 кв.м., підвал У площею 8,2 кв.м., сходи а-4-1 шт.; відмостка площею 11,8 кв.м., балкон, 2/3 вбиральні, 2/3 огорожі, що становить 66/100 ідеальних частин. Згідно договору дарування від 27.01.2001 року [PERSON] подарувала [PERSON] 35/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , жилою площею 14,4 кв.м., що становить 26/100 від домоволодіння [ADDRESS] . З матеріалів інвентарної справи вбачається, що вказаний договір зареєстровано в Коломийському МБТІ на праві приватної власності за [PERSON] та записано в реєстрову книгу №3 14.02.2001 року за реєстровим №444. За рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2019 року визнано за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме: 31/100 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , що складається з сараю В, 1/3 частини вбиральні, 1/3 частини огорожі загальною площею 125,9 кв.м., житловою площею 54,3 кв.м. Відповідно до відповіді ОКП «Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації» в [ADDRESS] , згідно договору дарування №Д-143 від 27.01.2001 року [PERSON] належить 26/100 частин від домоволодіння [ADDRESS] , в тому числі 35/100 частин від будинку [ADDRESS] , а також згідно рішення суду від 29.11.1996 року [PERSON] 37/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , в тому числі 31/100 частина від житлового будинку [ADDRESS] . За випискою з інвентаризаційних матеріалів від 23.09.2013 року вих. №47788 [PERSON] на підставі договору дарування від 27.01.2001 року за №Д-143 належить 26/100 часток домоволодіння [ADDRESS] . [PERSON] на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 29.11.1996 року належало 37/100 часток домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до відповіді ОКП «Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації» в [ADDRESS] , згідно договору дарування №Д-143 від 27.01.2001 року [PERSON] належить 26/100 частин від домоволодіння [ADDRESS] , в тому числі 35/100 частин від будинку [ADDRESS] , а також згідно рішення суду від 29.11.1996 року [PERSON] 37/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , в тому числі 31/100 частина від житлового будинку [ADDRESS] . Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України (перша черга спадкоємців) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1279\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Спадкоємець, який отримав спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, що передбачено ч. 1 ст. 1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов?язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов?язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331\~ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі (ч. 1 ст. 5 Закону) Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Так, з досліджених судом матеріалів, долучених до позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , про свідчать свідоцтво про народження позивача, і та обставина, що на момент смерті спадкодавця позивач був зареєстрований з нею за однією адресою. Крім того інший спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] відмовився від своєї частини у спадковому майні на користь позивача. Отже, [PERSON] є єдиними спадкоємцем, а відповідно обґрунтовано ставить питання щодо визнання саме за ним права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Крім того, під час судового розгляду встановлено, що до спадкового майна після смерті [PERSON] ввійшли: 31/100 частина житлового будинку за адресою [ADDRESS] (рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2019 року), а також 35/100 житлового будинку за адресою [ADDRESS] , що становить 26/100 від будинковолодіння [ADDRESS] (договір дарування від 27.01.2001 року). У свою чергу, не зважаючи на законодавчо визначений обов`язок державної реєстрації права власності, з яким закон і пов`язує набуття права власності, [PERSON] за життя не здійснила відповідну реєстрацію за рішенням суду від 25.03.2019 року, у той час як право власності за вищезазначеним договором дарування від 27.01.2001 року зареєстровано. З урахуванням викладених фактів, обставин встановлених під час судового розгляду, а також вимог наведених вище норм Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування на 31/100 частину житлового будинку [ADDRESS] за позивачем [PERSON] в обсязі належному спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, зокрема встановленому за змістом рішення суду. У той же час, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на частину будинковолодіння, належного спадкодавцю [PERSON] згідно договору дарування, оскільки останній був належно зареєстрований, відповідно остання набула відповідне право власності, ставити під сумнів яке жодних підстав немає. Повідомлення ж нотаріуса про відсутність правовстановлюючих документів в цій частині не відповідає обсягу документів, наданих суду для дослідження позивачем, що не позбавляє його можливості надати відповідний документ і нотаріусу. З огляду на встановлене нотаріус не позбавлений можливості для видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідно позивач не позбавлений права на його отримання за умов та в порядку, визначених діючим законодавством. Крім того, суд не враховує обсяг технічних характеристик будинковолодіння, право власності на яке просить визнати за ним позивач, зазначених згідно матеріалів технічної інвентаризації, оскільки остання це комплекс робіт з обмірювання об?єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об?єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) та обов?язковим внесенням відомостей про об?єкт нерухомого майна до Реєстру об?єктів нерухомого майна (після створення цього Реєстру). Т ехнічний паспорт документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об?єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику. Технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом керівника суб?єкта господарювання, який проводив інвентаризацію, а також підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна (п. 2 розділу І Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року « Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна»). Таким чином, відомості отримані за наслідками проведеної інвентаризації та відповідно оформлений технічний паспорт не підтверджують право власності та, відповідно, не заміняють собою свідоцтво про право власності чи договір купівлі-продажу або інший правоустановчий документ на об`єкт нерухомого майна. Технічний паспорт не дає право володіти, користуватись чи розпоряджатись нерухомістю це лише документ, який фіксує технічні дані об`єкта. Відповідно не є свідченням того, що об`єкти відображені в ньому входили до обсягу спадкового майна, за відсутності відповідних правовстановлюючих документів на них. Враховуючи викладене у суду відсутні підстави для розширення обсягу об`єктів, що належали на праві власності померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини з подальшим визнанням права власності за [PERSON] . Крім викладеного суд звертає увагу на ту обставину, що інвентаризація будинковолодіння [ADDRESS] , матеріали по яких долучено на обґрунтування позовних вимог востаннє складались станом на 18.09.2018 року, тобто без урахування змін, пов`язаних з набуттям права власності [PERSON] за дослідженим судом рішенням суду. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. На підставі викладеного,

Outcome: partial