Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна. Свої вимоги мотивує тим, що 09.10.2019 року в м. Дніпро на вул. Леоніда Стромцова, в районі будинку 3а сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням Позивача та автомобіля ''Toyota Avensis'', реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням винуватця ДТП [PERSON] . Вказані обставини встановлені та підтвердженні постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2019 року по справі № 203/3752/19 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ТДВ СК ''Альфа-Гарант'', згідно страхового полісу № АМ/8546046. З метою прискорення отримання страхового відшкодування [PERSON] звернувся за допомогою до знайомого [PERSON] та уклав із ним 10.10.2019 року договір відступлення права вимоги, за умовами якого передав [PERSON] право вимоги до винних осіб відшкодування заподіяної шкоди, а також право вимагати від страхової компанії ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' виплати страхового відшкодування. Разом з тим, [PERSON] зобов`язувався власними силами та за власний кошт відремонтувати автомобіль Позивача Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, реєстраційний номер [NUMBER] , при цьому [PERSON] втрачав право вимагати від страхової компанії та винної особи відшкодуваня матеріальної шкоди та зобов`язувався у разі отримання страхового відшкодування або грошової компенсації від винної особи передати грошові кошти [PERSON] \~ \~ \~ \~16.09.2020 року ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' виплатила на особистий рахунок [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 30 000,00 грн., яке Позивач мав передати [PERSON] , але враховуючи, що [PERSON] залучив до проведення ремонтно-відновлювальних робіт фізичну особу-підприємця [PERSON] , то Позивач відправив страхове відшкодування на рахунок ФОП [PERSON] . \~ \~ \~ \~Проте, [PERSON] звернувся до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в розмірі 30 000,00 грн., яке останній зобов`язаний був передати за договором відступлення права вимоги. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2021 року по справі № 175/1511/21 було стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором відступлення права вимоги в розмірі 30 000,00 грн. [PERSON] вказує, що ФОП [PERSON] безпідставно набула кошти в розмірі 30 000,00 грн., оскільки ніяких правовідносин щодо виконання ремонтних робіт не існуловало між Позивачем та ФОП [PERSON] , а ремонтні роботи здійснювалися на підставі угоди між [PERSON] та ФОП [PERSON] . Позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 30 000,00 грн., відсотки за користування даними коштами по ставці Національного банку України в розмірі 6599,31 грн. та судові витрати. Суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 10 травня 2022 року відкрито спрощене провадження по справі за позовом [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна та запропоновано відповідачеві протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень. Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що 15.11.2019 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг № 4-19-119 (далі - Договір), а саме договір із ремонту автомобіля [PERSON] Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, д.р.н. [NUMBER] . [PERSON] особисто підписав Договір про надання послуг. За цим Договором [PERSON] є - Замовником, а ФОП [PERSON] Є - Виконавцем. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується виконати роботи, а Замовник зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити роботи. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2.3.1 Договору Замовник зобов`язується оплатити роботи Виконавцю по ремонту автомобіля шляхом внесення грошових коштів в порядку, передбаченому статею 4 Договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4.1 Договору Замовник здійснює оплату по Договору на підставі калькуляцій, шляхом внесення грошових коштів в касу або шляхом перерахування на розрахунковий рахунок після отримання страхового відшкодування. \~ \~ \~ \~ [PERSON] особисто отримав страхове відшкодування та перерахував страхове відшкодування на рахунок ФОП [PERSON] , якою здійснювались ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля. Вказана обставина вже встановлена рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2021 року по справі № 175/1511/21. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3.1 Договору дата підписання Замовником та Виконавцем прийомо-здаточного акту є датою закінчення виконання робіт по ремонту автомобіля. \~ \~ \~ \~15.11.2019\~року [PERSON] \~особисто підписав\~приймально-здавальний\~акт до\~Договору №\~4-19-119\~від 15.11.2019\~року,\~відповідно до\~якого передав\~свій автомобіль\~ Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, д.р.н. [NUMBER] на зберігання та виконання ремонтних робіт. \~ \~ \~ \~30.11.2019 року [PERSON] , (саме як представник [PERSON] на підставі нотаріальної довіреності 11.06.2019 року, а не від свого імені) підписав акт № 59 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якого вартість ремонтних робіт склала 79 000,00 грн. \~ \~ \~ \~30.11.2019 року [PERSON] особисто підписав приймально-здавальний акт до Договору № 4-19-119 від 15.11.2019 року в розділі ''Автомобиль из ремонта получил'' та в розділі ''Претензий к объему и качеству предоставленных услуг, комплектности автомобиля не имею''. \~ \~ \~ \~До цього\~часу жодних\~зауважень до\~ФОП [PERSON] \~щодо вартості\~ремонту автомобіля\~ Merсedes-Benz\~ML350\~CDI\~4\~Matic,\~д.р.н.\~ [NUMBER] \~ не\~надходило від\~ [PERSON] \~ \~ \~ \~03.11.2020\~року за\~ремонт автомобіля\~ Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic кошти в розмірі 30 000,00 грн. сплатив [PERSON] , що він не заперечує та вказує в позовній заяві, а також 06.08.2021 року 29 703,00 грн. сплатив [PERSON] , як представник [PERSON] . \~ \~ \~ \~Договір про надання послуг від 15.11.2019 року, між [PERSON] та ФОП [PERSON] не було визнано недійсним, розірваним, а тому він є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~ФОП [PERSON] зі своєї сторони виконала зобов`язання за договором в повному обсязі і вказана обставина підтверджується підписанням 30.11.2019 року [PERSON] приймально-здавального акту до Договору № 4-19-119 від 15.11.2019 року. \~ \~ \~ \~Натомість,\~ [PERSON] \~до цього\~часу зобов`язання\~за Договором\~належним чином\~не виконав\~та не\~оплатив вартість\~ремонту автомобіля\~ Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, д.р.н. [NUMBER] в повному обсязі. На даний час, вартість невідшкодованих ремонтних робіт складає 19297,00 грн. \~ \~ \~ \~ФОП [PERSON] з [PERSON] не укладала ніяких договорів та не мала домовленостей, що вартість ремонту автомобіля [PERSON] Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, д.р.н. [NUMBER] повинен сплатити особисто [PERSON] , а не [PERSON] . \~ \~ \~ \~Доказів повної оплати ремонту [PERSON] також не надав. \~ \~ \~ \~Особисті зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] по договору відступлення права вимоги не мають ніякого відношення до ФОП [PERSON] , яка відремонтувала автомобіль [PERSON] . \~ \~ \~ \~Також, представник Відповідача у відзиві на позов зазначив, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 Цивільного кодексу України. \~ \~ \~ \~Наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за договором, виключає можливість пред`явлення позову в порядку ст. 1212 ЦК України. В такому випадку права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права. \~ \~ \~ \~Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 23 березня 2016 р. у справі N 6-2978цс15, а також у постановах Верховного Суду України від 25 лютого 2015 р. у справі № 3-11гс15, від 25 березня 2015 р. у справі № 3-5гс15, від 22.01.2013 р. № 5006/18/13/2012, від 24.09.2014 р. у справі № 6-122цс14, у постановах Вищого господарського суду України від 2 липня 2012 року у справі № 5006/18/13/2012, від 15.03.2017 р. у справі № 910/10308/15. Відповідач також надав письмові пояснення по справі в яких виклав заперечення на позов та повторно зазначив, про наявність між сторонами договірних відносин та виключення застосування положень ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин, а також зазначив, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2021 року по справі № 175/1511/21 вже встановлено факт перерахування коштів [PERSON] на рахунок ФОП [PERSON] саме за ремонт автомобіля Позивача, а тому вказана обставина не потребує додаткового доказування відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Представник позивача надав відповідь на відзив, оскільки позивач не погоджується з аргументами та доводами викладеними відповідачем у відзиві. Зазначивши, що у відзиві на позов відповідач зазначає, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] 15.11.2019 було укладено Договір про надання послуг № 4-19-119 з ремонту автомобіля Позивача - Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, реєстраційний номер [NUMBER] , а тому договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Проте, набуття відповідачем майна за рахунок позивача відбулось не в порядку виконання договірного зобов`язання щодо оплати ремонту вказаного автомобіля, а без відповідної правової підстави. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. В даному випадку предметом розгляду справи за позовними вимогами є стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутого майна, а саме: страхового відшкодування, що не передбачалось Договором на який посилається представник відповідача. Саме таке призначення платежу вказано в квитанції №0.0.1892607854.1 від 03.11.2020. Жодне посилання на те, що цей платіж здійснено в рахунок оплати ремонту, відсутнє. Також, посилається на те, що в обґрунтування своєї позиції представник відповідача посилається на той факт, що 30.11.2019 [PERSON] (саме, як представник [PERSON] на підставі нотаріальної довіреності від 11.06.2019, а не від свого імені), підписав акт №59 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) відповідно до якого вартість ремонтних робіт склала 79 000,00 грн. Слід зазначити, що [PERSON] здійснив ці дії на підставі Договору відступлення права вимоги від 10.09.2019 (копію Договору додано до відповіді на відзив). Твердження представника відповідача про те, що по справі № 175/1511/21 [PERSON] вже підтвердив, що кошти в розмірі 30 000,00 грн. він перерахував саме за ремонт власного автомобіля, не відповідає дійсності. В рішенні Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2021 по справі № 175/1511/21 зазначено, що [PERSON] виконуючи свої зобов`язання за вказаним договором, за власний кошт відремонтував вказаний автомобіль, пошкоджений у ДТП та сплатив за це 79 000,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт ФОП [PERSON] №59 від 30.11.2019. Ще одним доказом взаємовідносин саме [PERSON] з відповідачем стосовно оплати вартості ремонту вказаного автомобіля є меморіальний ордер від 06.08.2021 про платіж від [PERSON] на рахунок ФОП [PERSON] грошових коштів в сумі 29 703,00 грн. за ремонт цього автомобіля, про що в відзиві на позов зазначив сам представник відповідача. Таким чином, відсутні будь-які відносини [PERSON] з ФОП [PERSON] з приводу оплати вартості ремонту вказаного автомобіля, так як це зобов`язання мав новий кредитор - [PERSON] , який згідно з п. 4 Договору відступлення права вимоги від 10.10.2019 зобов`язувався відремонтувати власними силами та за власний кошт вказаний автомобіль. Умовами Договору від 15.11.2019 № 4-19-119 надання послуг передбачено, що отримати автомобіль з ремонту можливо тільки у разі повної оплати за виконані роботи. Так, пунктом 2.1.6. цього Договору визначено, що виконавець зобов`язується: «После выполнения Работ и получения оплаты за выполненные работы передать Заказчику автомобиль, что оформляется приемо-сдаточньш актом». Пункт 2.2.3. вказаного Договору надає виконавцю право: «Исполнитель имеет право не выдавать (задерживать) автомобиль из ремонта до выполнения Заказчиком обязательств по оплате за выполненные работы, либо оплате штрафних санкций по Договору». З огляду на те, що позивач отримав від відповідача автомобіль 30.11.2019 за приймально-здавальним актом, обов`язки з оплати вартості його ремонту були виконані [PERSON] повністю. Про це свідчить і відсутність на протязі майже 3 років будь-яких вимог з боку відповідача до позивача про сплату, нібито, заборгованості за ремонт вказаного автомобіля. Отже, вважав, що наведені ним докази також спростовують твердження представника відповідача про те, що на даний час вартість невідшкодованих ремонтних робіт складає 19297,00 грн. а також твердження про те, що договір відступлення права вимоги між [PERSON] та [PERSON] на який посилається позивач не звільняє останнього від оплати вартості ремонту автомобіля та ні в якому разі не свідчить про безпідставність набуття коштів. На що в свою чергу відповідач надав свої заперечення, та зазначив, що твердження [PERSON] протирічать, як і доказам по справі так і попереднім поясненням самого позивача. Виходячи з наступного: відповідно до п. 4.1 Договору передбачено, що Замовник, в даному випадку [PERSON] , здійснює оплату за Договором після отримання страхового відшкодування. [PERSON] не заперечує, що він отримав страхове відшкодування в розмірі 30 000,00 грн., яке в подальшому і перерахував на рахунок ФОП [PERSON] , якою здійснювалися ремонтно-відновлювальні роботи. В рішенні Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2021 року по справі № 175/1511/21 вже встановлено: «відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 16.09.2020 він дійсно отримав страхове відшкодування в розмірі 30000,00 грн., які за умовами договору про відступлення права вимоги від 10.10.2019 мав передати позивачу протягом двох днів, тобто до 19.09.2020. В подальшому, 03.11.2020, за домовленістю з позивачем він банківським переводом перерахував отримане страхове відшкодування в розмірі 30000,00 грн. на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] , якою здійснювались ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля, за платіжними реквізитами, наданими йому позивачем». Також, зазначив, що [PERSON] особисто перерахував кошти ФОП [PERSON] , а саме: кошти перераховані 03.11.2020 року і лише 25.08.2021 року позивач звернувся до ФОП [PERSON] з листом-вимогою щодо повернення коштів, тобто зі спливом майже 10 місяців. Зазначив, що договір відступлення не має ніякого відношення до ремонту автомобіля позивача, та пояснив, що за договором відступлення від 10.10.2019 року [PERSON] переуступив [PERSON] право вимоги до страхової компанії та винуватця ДТП щодо відшкодування матеріальної шкоди. Але, в договорі відступлення від 10.10.2019 року не йде мова та відсутнє посилання на Договір про надання послуг № 4-19-119 від 15.11.2019 року та не зазначено про те, що [PERSON] відступив борг за ремонт свого автомобіля за договором про надання послуг № 4-19-119 від 15.11.2019 року, [PERSON] .. Договір про надання послуг від 15.11.2019 року, між [PERSON] та ФОП [PERSON] не було визнано недійсним, розірваним, як і не встановлено факт, що зобов`язання було припинено належним виконанням зі сторони позивача. [PERSON] особисто підписав Договір про надання послуг, особисто передав автомобіль в ремонт та особисто прийняв автомобіль з ремонту, частково оплатив вартість ремонту, тобто вчинив дії на виконання Договору, претензій до ФОП [PERSON] щодо вартості та об`єму ремонтних робіт не мав, а тому і кошти в розмірі 30 000,00 грн. є саме платою за ремонт автомобіля по договору № 4-19-119 від 15.11.2019 року. Враховуючи зазначене, вважав доводи [PERSON] викладені у відповіді на відзив необґрунтованими та такими, що не підтверджують законність позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, подані письмові заяви, заперечення, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено,\~що 09.10.2019\~року в\~м.\~Дніпро на\~вул.\~Леоніда Стромцова,\~в районі\~будинку 3а\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участі автомобіля\~ Merсedes-Benz\~ML350\~CDI\~4\~Matic,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~під керуванням\~Позивача та\~автомобіля ''Toyota\~Avensis'',\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~під керуванням\~винуватця ДТП\~ [PERSON] .\~Вказані обставини\~встановлені та\~підтвердженні постановою\~Кіровського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~27.10.2019\~року по\~справі №\~203/3752/19\~про притягнення\~ [PERSON] \~до адміністративної\~відповідальності.\~Цивільно-правова\~відповідальність [PERSON] \~застрахована у\~ТДВ СК\~''Альфа-Гарант'',\~згідно страхового\~полісу №\~АМ/8546046.\~10.10.2019\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~договір відступлення\~права вимоги,\~за умовами\~якого Позивач\~передав [PERSON] \~право вимоги\~до винних\~осіб відшкодування\~заподіяної шкоди,\~а також\~право вимагати\~від страхової\~компанії ТДВ\~СК ''Альфа-Гарант''\~виплати страхового\~відшкодування.\~Разом з\~тим,\~ [PERSON] \~зобов`язувався\~власними силами\~та за\~власний кошт\~відремонтувати автомобіль\~Позивача Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, реєстраційний номер [NUMBER] , при цьому [PERSON] втрачав право вимагати від страхової компанії та винної особи відшкодуваня матеріальної шкоди та зобов`язувався у разі отримання страхового відшкодування або грошової компенсації від винної особи передати грошові кошти [PERSON] \~ \~ \~ \~16.09.2020 року ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' виплатила на особистий рахунок [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 30 000,00 грн., яке Позивач особисто перерахував на рахунок ФОП [PERSON] за ремонт свого автомобіля. Вказана обставина встановлена рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2021 року по справі № 175/1511/21. \~ \~ \~ \~Дане страхове відшкодування Позивач просить стягнути з ФОП [PERSON] , оскільки на його думку ці кошти набуто безпідставно. \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України: договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України: зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 630 ЦК України: договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 901 ЦК України: за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. \~ \~ \~ \~15.11.2019 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг № 4-19-119 , а саме договір із ремонту автомобіля [PERSON] Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, д.р.н. [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Даний договір [PERSON] підписав особисто, не заперечував, що підпис в договорі йому не належить, дійсність договору не оспорював. \~ \~ \~ \~За цим Договором [PERSON] є - Замовником, а ФОП [PERSON] Є - Виконавцем. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується виконати роботи, а Замовник зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити роботи. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2.3.1 Договору Замовник зобов`язується оплатити роботи Виконавцю по ремонту автомобіля шляхом внесення грошових коштів в порядку, передбаченому статтею 4 Договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4.1 Договору Замовник здійснює оплату по Договору на підставі калькуляцій, шляхом внесення грошових коштів в касу або шляхом перерахування на розрахунковий рахунок після отримання страхового відшкодування. \~ \~ \~ \~ [PERSON] особисто отримав страхове відшкодування в розмірі 30 000,00 грн. та особисто перерахував його на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] , якою здійснювались ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля Позивача. Вказана обставина вже встановлена рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2021 року по справі № 175/1511/21, а тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребує повторного доказування та не заперечується сторонами. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3.1 Договору дата підписання Замовником та Виконавцем прийомо-здаточного акту є датою закінчення виконання робіт по ремонту автомобіля. \~ \~ \~ \~15.11.2019 року [PERSON] особисто підписав приймально-здавальний акт до Договору № 4-19-119 від 15.11.2019 року, відповідно до якого передав свій автомобіль Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, д.р.н. [NUMBER] на зберігання та виконання ремонтних робіт. \~ \~ \~ \~30.11.2019 року [PERSON] , (саме як представник [PERSON] на підставі нотаріальної довіреності 11.06.2019 року, а не від свого імені) підписав акт № 59 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якого вартість ремонтних робіт склала 79 000,00 грн. \~ \~ \~ \~30.11.2019 року [PERSON] особисто підписав приймально-здавальний акт до Договору № 4-19-119 від 15.11.2019 року в розділі «Автомобиль из ремонта получил» та в розділі «Претензий к объему и качеству предоставленных услуг, комплектности автомобиля не имею». \~ \~ \~ \~Жодних претензій щодо вартості ремонту автомобіля Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, д.р.н. [NUMBER] та якості ремонту від [PERSON] не надходило до ФОП [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~03.11.2020 року за ремонт автомобіля Merсedes -Benz ML350 CDI 4 Matic кошти в розмірі 30 000,00 грн. сплатив [PERSON] , а також 06.08.2021 року 29 703,00 грн. сплатив [PERSON] , як представник [PERSON] . \~ \~ \~ \~Договір про надання послуг від 15.11.2019 року, між [PERSON] та ФОП [PERSON] не було визнано недійсним, розірваним, а тому він є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~ФОП [PERSON] зі своєї сторони виконала зобов`язання за договором в повному обсязі і вказана обставина підтверджується підписанням 30.11.2019 року [PERSON] приймально-здавального акту до Договору № 4-19-119 від 15.11.2019 року. \~ \~ \~ \~Натомість, [PERSON] до цього часу зобов`язання за Договором належним чином не виконав та не оплатив вартість ремонту автомобіля Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, д.р.н. [NUMBER] в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На даний час, вартість невідшкодованих ремонтних робіт складає 19 297,00 грн. \~ \~ \~ \~Доказів, що ремонт автомобіля Позивача Merсedes-Benz ML350 CDI 4 Matic, д.р.н. [NUMBER] повинен оплатити особисто [PERSON] , а не [PERSON] . Позивачем не надано, як і не надано доказів повної оплати ремонту автомобіля. \~ \~ \~ \~Особисті зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] по договору відступлення права вимоги, не звільняють [PERSON] від обов`язку виконати належним чином зобов`язання за Договором про надання послуг № 4-19-119 від 15.11.2019 року, укладеним із ФОП [PERSON] . \~ \~ \~ \~За положеннями ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. \~ \~ \~ \~Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1/ набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2/ відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного суду України від 07.06.2017 р по справі № 923/1233/15. \~ \~ \~ \~Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. \~ \~ \~ \~Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч.2 ст.11 ЦК України. \~ \~ \~ \~Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст.1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. \~ \~ \~ \~ Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року в справі № 6-88цс13 та від 24 вересня 2014 року № 6-122 цс14 які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України. \~ \~ \~ \~Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. \~ \~ \~ \~У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно позивачу. \~ \~ \~ \~В той же час зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту, зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, а, отже, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 Цивільного кодексу України. \~ \~ \~ \~Таким чином, наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за договором, виключає можливість пред`явлення позову в порядку ст. 1212 ЦК України. В такому випадку права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права. \~ \~ \~ \~Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 23 березня 2016 р. у справі N 6-2978цс15, а також у постановах Верховного Суду України від 25 лютого 2015 р. у справі № 3-11гс15, від 25 березня 2015 р. у справі № 3-5гс15, від 22.01.2013 р. № 5006/18/13/2012, від 24.09.2014 р. у справі № 6-122цс14, у постановах Вищого господарського суду України від 2 липня 2012 року у справі № 5006/18/13/2012, від 15.03.2017 р. у справі № 910/10308/15. \~ \~ \~ \~Правовідними між [PERSON] та ФОП [PERSON] врегульовані договором № 4-19-119 року від 15.11.2019 року про надання послуг, який недійсним судом не визнавався, а тому договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ст. 1212 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Outcome: dismissed