Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 25.02.1994 року, який зареєстрований Петрівською сільською радою Красноградського району Харківської області, актовий запис №3. Дошлюбне прізвище заявниці [PERSON] . Від шлюбу мають п`ять спільних дітей, двоє з яких є неповнолітніми, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем через несумісність поглядів на сімейне життя, через що в сім`ї виникали часті сварки і конфлікти, що призвело до розпаду сім`ї. Подружніх відносин вони не підтримують, оскільки [PERSON] вироком Красноградського районного суду Харківської області від 10.05.2019 року засуджений до покарання у вигляді трьох років і одного місяця позбавлення волі. На момент подання до суду даної заяви відбув покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечить її інтересам та унеможливлює примирення з відповідачем. Заявник [PERSON] в поданій заяві просить справу розглядати за її відсутності, заяву підтримує та на її задоволенні наполягає. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлений. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 25.02.1994 був зареєстрований шлюб Петрівською сільською радою Красноградського району Харківської області, актовий запис №3. Дошлюбне прізвище заявниці [PERSON] . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з [PERSON] та після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. [PERSON] вироком Красноградського районного суду Харківської області від 10.05.2019 року засуджений до покарання у вигляді трьох років і одного місяця позбавлення волі. На момент подання до суду даної заяви відбув покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням заявниці після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких заявник наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, [PERSON] вироком суду був засуджений до позбавлення волі, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, поновлювати сімейно-шлюбні відносини подружжя наміру не має, а тому заява [PERSON] про розірвання шлюбу з чоловіком, засудженим до позбавлення волі підлягає задоволенню.

Outcome: approved