Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

1.Позиція позивача. 24.09.2019 року між позивачем, - [PERSON] і відповідачем - [PERSON], зареєстровано шлюб у Новокадацькому районному м. Дніпро відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 377 від 24.09.2019 року. Після цього вона також дала згоду на реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] за її місцем проживання, але фактично він жодного дня у належній їй квартирі не проживав. Позивачка стверджує, що фактично даний шлюб був фіктивним з початку прийняття нею такого рішення, у виді допомоги відповідачу отримати право на легітимне перебування на території України, і що ні до реєстрації шлюбу, ні потім, вона не мала подружніх стосунків із відповідачем, не вела з ним спільне господарства, не мала спільних фінансових прибутків та витрат, не має дітей, не набувала рухоме або нерухоме майно спільно із відповідачем, не мала з ним спільних планів та кожен із них проживав окремо. Зазначене позивачем обґрунтовується із посиланням на укладений між сторонами шлюбний договір від 29.10.2019 року. У 2021 році позивачка втратила зв`язок із відповідачем, а тому прийняла рішення щодо звернення із даним позовом. 2.Позиці відповідача. Відповідач будучи належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду, в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суд невідомі. Станом на день розгляду справи заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило. Від відповідача відзив на позов не надходив. 3.Заяви, клопотання, процесуальні питання. 01.12.2021 року позивачем подано позовна заява до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. 10.12.2021 року судом отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , громадянина Республіки Анголи, згідно до якої місцем проживання останнього є квартира [ADDRESS] , зареєстрований з 31.10.2019 року і по теперішній час (а.с. 16). 15.12.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 18.08.2022 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, позиції позивача, судом ухвалено 15.09.2022 року про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. 4.Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] , [INFO] , громадянин АГО отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні в органі № [NUMBER] , термін дії якої 14.02.2021 року (а.с. 4). [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, згідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Заводським РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 31.10.2013 року (а.с. 6). 24.09.2019 року між [PERSON] , [INFO] , громадянином АГО, і [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, зареєстрований шлюб - актовий запис № 377, згідно до свідоцтва про шлюбу виданого 24.09.2019 року Новокодацького районного у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серії [NUMBER] (а.с. 9). 29.10.2019 року між [PERSON] і [PERSON] укладено шлюбний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В., реєстровий номер 982 (а.с.11-13), за змістом якого сторони договору домовилися про роздільні майнові права та обов`язки під час шлюбу. З 31.10.2019 року і по теперішній час [PERSON] , [INFO] , громадянин Республіки Анголи, зареєстрований за адресою - квартира [ADDRESS] , що підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання відповідача (а.с. 16). Свідків позивача - [PERSON] і [PERSON] , зазначили, що [PERSON] дійсно уклала шлюб із відповідачем [PERSON], з метою допомогти останньому отримати можливість залишитися в Україні, так як він мав лише тимчасову посвідку на проживання на території України. Жодного дня [PERSON] і [PERSON] разом не проживали, не мали спільного побуту, стосунків подружжя, спільних дітей, планів, витрат та жодного нерухомого і рухомого майна спільно не купували. Крім того, з час реєстрації шлюбу, між [PERSON] і [PERSON] зв`язок втрачено, за місцем реєстрації відповідач жодного дня не проживав, витрат на оплату комунальних послуг за місцем реєстрації не ніс. 5.Норми права застосовані судом. Статтею 21 частиною 1 СК України визначено поняття шлюбу, а саме: шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Водночас, ч. 2 ст. 40 СК України передбачає, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. 6.Висновки та мотиви прийнятого рішення. Судом встановлено, що спір між сторонами підлягає врегулюванню згідно до норм СК України. Так, Визнанню шлюбу недійсним в судовому порядку присвячені дві статі Сімейного кодексу України - стаття 40 та стаття 41. Перша регулює випадки, коли шлюб безальтернативно визнається недійсним за рішенням суду (шлюб, укладений без вільної згоди жінки та чоловіка та фіктивний шлюб). Друга стаття регулює випадки, коли залежно від обставин справи шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду (шлюб між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною; двоюрідними братом та сестрою, тіткою, дядьком та племінником, племінницею; шлюб з особою, яка приховала тяжку хворобу; шлюб з порушенням вимог відносно шлюбного віку). Відповідно до роз`яснень викладених в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 40 Сімейного Кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 41 СК України). Статтею 42 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність, якої обмежена. З матеріалів справи вбачається, що реєстрацією шлюбу від 24.09.2019 року між [PERSON] , [INFO] , громадянином АГО, і [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, зареєстрованого за актовим записом № 377, згідно до свідоцтва про шлюбу виданого 24.09.2019 року Новокодацького районного у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серії [NUMBER] (а.с. 9), порушено право позивача на вільне волевиявлення щодо своїх немайнових прав, перебування поза шлюбом. Шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації (ст. 44 СК України). Недійсний шлюб (ст. 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України (ч. 1 ст. 45 СК України). Судом враховуються приписи ч. 2 ст. 40 СК України, згідно до якої - Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин АГО, і [PERSON] , [INFO] , громадянка України, 24.09.2019 року уклали фіктивний шлюб без мети створення сім`ї, що підтверджено позицією сторони позивача, довідки про місце реєстрації місця проживання відповідача, копією договору шлюбного договору, показами свідків, та іншими фактичними обставинами за їх сукупністю, а тому він підлягає визнанню недійсним. Рішення суду про визнання шлюбу недійсним, внаслідок його фіктивності, згідно до ч. 2 ст. 40 СК України, є підставою для анулювання актового запису, а тому вимоги щодо анулювання актового запису про шлюб № 377 від 24.09.2019 року є такими, що підлягають задоволенню. 7.Судові витрати. Позивачем при зверненні із позовом понесені судові витрати у розмірі 908,00 гривень - в оплату судового збору (а.с. 1). Вирішення питань про понесені судові витрати стороною позивача, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, а тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved