Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення його піклувальником. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його племінниця [PERSON] . Після її смерті залишився її син [PERSON] [INFO] . Малолітній син [PERSON] народився у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося і рішенням Сокальського районного суду від 24.12.2014 року шлюб було розірвано. З часу розлучення відповідач припинив брати участь у вихованні дитини та фактично кожен раз при зустрічі створював його племінниці проблеми, завдавав тілесні ушкодження. Крит Надія після розлучення переїхала проживати з своїм сином до нього, [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що малолітній [PERSON] є дитиною інвалідом і потребує додаткової опіки і догляду та лікування. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання дитини вирішували він та його покійна племінниця. З 2019 року мама дитини [PERSON] захворіла на онкологічне захворювання та тривалий час лікувалася в Туреччині. В цей час дитина проживала з ним та називає його своїм дідусем. На даний час дитина знаходиться на його утриманні та догляд за ним здійснює позивач, оскільки у нього є всі необхідні умови проживання та розвитку. За життя [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо їх малолітнього сина, однак померла. На підставі наведеного просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] та призначити його піклувальником. Ухвалою від 30.03.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 23.05.2022 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з мотивами позовної заяви та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 07.07.2022 року позивачем [PERSON] надано відповідь на відзив в якому вказується на те, що відповідачем [PERSON] у відзиві не надано жодного доказу про те, які сторонні чинники впливали чи впливають на нього як батька що перешкоджало йому виконувати свої батьківські обов`язки. 27.06.2022 року ухвалою Сокальського районного суду Львівської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та додатково зазначив те, що дитина [PERSON] є племінником його дружини [PERSON] . [PERSON] хворіє. Батько дитини [PERSON] з часу його народження їздив на заробітки в Москву та періодично навідувався до сина. Коли дитині виповнилося два роки батьки розлучилися і [PERSON] проживала у нього та у своєї матері. Коли відповідач навідувався до дитини, то у нього після зустрічі з ним був стрес і дитина погано себе почувала. Вважає, що батько немає доходу, оскільки дитина потребує спеціального догляду та спеціального лікування. Визнає, що не дає можливості відповідачу бачитися з дитиною, так як останній здійснює тиск на нього та його сім`ю. Представник позивача [PERSON] - [PERSON]. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав. Надав суду пояснення, що у шлюбі з дружиною [PERSON] у них народився син [PERSON] . Проте шлюбні відносини у них не склалися і рішенням суду шлюб було розірвано. Однак коли дитина захворіла і в трьохрічному віці було встановлено остаточний діагноз, то вони з дружиною примирилися і почали проживати спільно в будинку матері [PERSON] . На протязі цього часу він їздив на заробітки і його часто не було вдома. Проте по приїзду він брав активну участь у житті і вихованні сина. Шлюбні відносини погіршилися і вони в результаті вони повторно розірвали шлюб. З того часу дружина встановила графік зустрічі сина з ним, на що відповідач погодився і завжди бачився з сином без перешкод. Після того як дружина захворіла, в сторін була домовленість про те, що син буде на час її лікування проживати у її тітки. Проте дружні відносини з тіткою дружини не склалися, оскільки тітка не давала можливості бачитися йому з сином, на що ним було викликано наряд поліції. Після смерті дружини він коли бачив сина, то останній розповідав йому, що тітка і дядько його налаштовують проти тата і що він віддасть його в інтернат. Зазначає, що на даний час проживає у квартирі свого батька в м. Сокаль і у нього є всі умови для нормального проживання дитини. Його батьки хочуть брати участь у житті внука [PERSON] і допомагати відповідачу у його догляді та лікуванні. Крім того відповідач вказує на те, що з часу смерті його дружини, дядько і тітка не дають йому можливості бачитися з сином. Подарунки, які він купував сину вони йому повертають та від нього і його батьків не приймають жодної допомоги. На неодноразові його спроби побачитися з сином біля садочку, а тепер біля школи викликають наряд поліції та обмежують його бачитися з сином. Разом з тим просить суд не позбавляти його батьківських прав, а дати можливість спільно проживати з ним та дбати про його фізичний та моральний розвиток. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи Ващук І.В. в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . Додатково зазначила, що на засіданні комісії відповідач- [PERSON] заперечував про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина, проте при огляді умов його проживання було встановлено, що умов для проживання дитини у нього немає так як і не має сталого доходу. Свідок [PERSON] показала суду, що з позивачем перебуває у дружніх відносинах, а відповідач є її колишнім зятем та їх відносини є неприязними. Так, її дочка [PERSON] одружилася з [PERSON] та у шлюбі у них народився син [PERSON] . Після народження дитини вони ще у шлюбі проживали два роки і розірвали шлюб. Коли [PERSON] і [PERSON] дізналися, що дитина захворіла, то вони повторно уклади шлюб і знову почали жити сім`єю. Проте, сімейні відносини не склалися і її дочка подала заяву на розлучення, після чого шлюб було знову розірвано. Коли [PERSON] приходив до її помешкання, щоб побачитися з сином, вона забороняла йому заходити, оскільки її дочка є розлученою і він не має права бути на її подвір`ї. Пізніше, дитина почала ходити в садок, тому дочка переїхала з ним проживати до свого дядька [PERSON] з родиною, так як садок знаходився в м. Сокаль, а вона жила в селі. Ій невідомо чи приходив батько дитини до сина чи надавав фінансову допомогу, так як вона працювала і жила в іншому населеному пункті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що товаришує з [PERSON] , яка є хрещеною матір`ю [PERSON] . Коли захворіла [PERSON] , то вона допомагала фінансово їй на лікування. Часто приходила в помешкання пана [PERSON] і бачила його прихильне ставлення до дитини. Для [PERSON] були усі умови для належного навчання та проживання. Батька дитини [PERSON] вона не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що покійна [PERSON] була її хрещеною дочкою, тому з народження знає маленького [PERSON] . Оскільки в селі, де проживала [PERSON] з сином спеціалізованого садка не було, то вона переїхала до неї і її чоловіка проживати у м. Сокаль. Після того, як [PERSON] захворіла, вона та її чоловік [PERSON] взяли повністю обов`язок по лікуванні та догляді [PERSON] . Так, її чоловік возив дитину на оздоровлення в дельфінарій, також займався його лікуванням та доглядом. Батько дитини [PERSON] приходив до дитини два або три рази на тиждень. Після зустрічі дитини з батьком, [PERSON] себе погано почуває, припиняє розмовляти і є нервовим. Тому на її думку, зустрічі дитини з батьком негативно впливають на нього. Крім того, [PERSON] при зустрічі з дитиною перебував неодноразово в стані алкогольного сп`яніння. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що перебуває у дружніх відносинах з [PERSON] та його сім`єю та знає, що у нього проживає дитина [PERSON] . Коли вона приходила в гості а це приблизно один раз в три місяці, то для дитини створені всі умови для проживання і навчання. Крім того на подвір`ї є батут, гірка на різні іграшки. Бачила, що позивач з [PERSON] гуляли разом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що часто приходив до них в гості. [PERSON] він постійно там бачив та звернув увагу, що для дитини створені всі умови для нормального життя та розвитку. В дитина є своя кімната, яка облаштована усім необхідним для навчання і розвитку. Відповідача жодного разу він біля дитини не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що була близькою подругою [PERSON] . Коли вона захворіла, то фінансовим забезпеченням дитини займалася вона. Батько дитини [PERSON] , не допомагав і не приймав участі в житті дитини. Позивач та його дружина [PERSON] дуже гарно відносяться до дитини, люблять його та дбають про нього. В свою чергу дитина теж їх любить атмосфера в цій сім`ї є дуже сприятливою для життя [PERSON] . Свідок [PERSON] показала в судовому засіданні, що товаришує з дочкою позивача. Знає, що [PERSON] проживає в цій сім`ї і його там дуже люблять і про нього там піклуються. Знає відповідача з поганої сторони, так як він не приймає участі в житті дитини та не допомагає фінансово. При розмові з дитиною, [PERSON] сказав їй, що хоче проживати з дядьком [PERSON] , так як тата він боїться. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2008 р. З оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] встановлено що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Сокальського районного районного суду Львівської області від 24.12.2014 р. шлюб між сторонами, розірвано. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] померла [PERSON] . Згідно акту про фактичне місце проживання дитини [PERSON] виданого Сокальською міською радою встановлено, що він проживає за адресою [ADDRESS] . Разом з ним в даному будинку проживає [PERSON] та [PERSON] . Умови проживання є задовільними. Відповідно до довідки про доходи виданої пенсіонеру [PERSON] від 07.02.2022 р. сума пенсії за період з 01.08.2021 р по 31.01.2022 р. складає 41490.06 грн. Згідно довідки №04-06/9 від 07.02.2022 р. про участь батька учня 3А класу Сокальської ЗШ 1-3 ст. №2 [PERSON] у шкільному житті дитини вбачається, що [PERSON] регулярно відвідує заняття. Дитина є охайною і доглянутою. Навчанням дитини займається бабуся і дідусь [PERSON]. Батько [PERSON] , контакт зі школою де навчається дитина не підтримує, шкільним життям сина не цікавиться із вчителями не знайомий. Згідно довідки про проходження навчання кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, виданої Львівським обласним центром соціальних служб №276 від 17.06.2022 р. встановлено, що [PERSON] пройшов курс підготовки кандидатів в опікуни з 13-17 червня 2022 року загальним обсягом 5 занять (30 годин). Згідно до висновку органу опіки і піклування Сокальської міської ради Львівської області від 16.05.2022 р. №6, визнано доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO] . За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки відповідач в судовому засіданні повідомив суд, що вчиняє усі дії спрямовані на участь у житті малолітньої дитини, проте йому забороняє відповідач і його сім`я бачитися з дитиною. З дослідженого в судовому засіданні висновку вбачається про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні малолітнього сина, так як він не виконує свої батьківські обов`язки. Згідно зі ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до положень ч. 6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що зазначений висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, який складений на одному аркуші, не містить мотивованих висновків необхідності позбавлення батьківських прав відповідача та чи відповідає позбавлення батьківських прав інтересам дитини, ґрунтується фактично на доводах позивача та наданих ним документах, які об`єктивно не можуть бути належними доказами для підтвердженням факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. При розгляді вказаного питання відповідач був присутнім на комісії та заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , зазначаючи, що у нього є всі умови для нормального розвитку і життя дитини, а також зазначив, що йому забороняє сім`я позивача бачитися і приймати участь у вихованні дитини. Відтак на підставі вищенаведеного суд не може погодитися з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина. Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно його сина є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина не забезпечуватиме інтересів самої дитини. Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення його батька по відношенню до нього батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed