Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал»), треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено кредитний договір. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 5988 від 20.01.2021 у зв`язку із боргом за кредитним договором, укладеним між сторонами. 06.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем на підставі виконавчого напису № 5988 від 20.01.2021 було відкрито виконавче провадження № 65326871. Позивач зазначила, що вищезазначений виконавчий напис нотаріуса зареєстрований в реєстрі за № 5988 від 20 січня 2021 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки при його вчиненні нотаріусом не було дотримано вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів та свідчать про безспірність заборгованості. 02.08.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі. 13.08.2021 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було задоволено клопотання позивача про витребування доказів по справі, зокрема витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича матеріали нотаріальної справи, а саме документи, які підтверджують безспірність вимог стягувача та на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 5988 від 20.01.2021. 16.11.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання 17.06.2022 позивач не з`явилась, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі. Представник відповідача, треті особи в судове засідання 17.06.2022 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у передбачений законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву, а треті особи - на подання пояснень по суті спору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Профіт Капітал») було укладено договір позики № 2944233 від 22.09.2019, згідно якого товариство зобов`язувалось передати [PERSON] (Позичальник) у власність грошові кошти (6\~700 грн.) на погоджений умовами договору строк (до 22.10.2019), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, а Позичальник зобов`язувався повернути товариству таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 5988 від 20.01.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 03042017 від 03.04.2017) заборгованості за кредитним договором 2944233 від 22.09.2019 у розмірі 13 216,00 грн., в тому числі: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 13 216,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 6 516,00 грн. 06.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем на підставі виконавчого напису № 5988 від 20.01.2021 було відкрито виконавче провадження № 65326871. Згідно ч.1\~ст.39 Закону України «Про нотаріат»\~порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України\~\~від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав необхідні первинні бухгалтерські документи щодо видачі позики та/або здійснення її часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зазначений у виконавчому написі є безспірним.\~Крім того, відсутні документи, які дозволяють перевірити яким чином нараховувалась заборгованість за несплаченими відсотками. Також, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом було зазначено про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2944233 від 22.09.2019, хоча між сторонами був укладений договір позики за ідентичним номером. Згідно ст. ст. 1046 та 1054 Цивільного кодексу України договір позики та кредитний договір є різними за своєю правовою природою договорами. Тобто, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не правильно визначено правову природу договору, що слугував підставою для виконавчого напису. Більш того, в виконавчому написі зазначено про правонаступництво ТОВ «ФК «Профіт Капітал» після товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 03042017 від 03.04.2017, проте матеріали справи не містять доказів, що таке правонаступництво відбулось саме щодо боргових правовідносин з позивачем. Крім того, договір про відступлення прав вимоги датується 2017 роком, при тому що [PERSON] вступила в боргові правовідносини з товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» лише в 2019 році. Відповідно до вимог\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За змістом\~статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005). Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення\~Закону України «Про нотаріат», \~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем за № 5988 від 20.01.2021, таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15,18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 34, 87, 89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 ,

Outcome: approved