Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , третя особа - Одинадцята київська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого Одинадцятою київської державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 1288/2014. Позивач є рідною донькою померлого та у відповідності до ст. 1214 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті померлого. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Окрім позивача ще одним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка теж звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Під час ознайомлення з матеріалами спадкової справи встановлено, що за час шлюбу [PERSON] з відповідачем, на ім`я відповідача було зареєстровано квартиру [ADDRESS] , в якій був зареєстрований померлий разом із відповідачем. Оскільки вищевказана квартира в розумінні ст. 60 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя померлого та його дружини, то померлому належала на праві спільної сумісної власності 1/2 частина вищевказаної квартири, яка фактично є спадковим майном після смерті померлого. 09.02.2021 позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак державним нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем на подано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. З огляду на викладене, позивач просить суд встановити факт належності померлому [PERSON] на момент його смерті [INFO] 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що перебувала у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 15.07.2021 було відкрито провадження по справі. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 21.09.2021 на адресу суду від представника позивача Шевченка В.С. надійшло клопотання про витребування у Одинадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідченої копії спадкової справи №1288/2014 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 21.09.2021 клопотання представника позивача [PERSON] - Шевченка В.С. про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Одинадцята київська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності було задоволено. Витребувано у Одинадцятої київської державної нотаріальної контори (04212, м. Київ, вул. М. Тимошенка, 2-д) належним чином завірені копії спадкової справи № 1288/2014 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 27.09.2021 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Васильчук С.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому між іншим зазначено, що відповідач категорично не погоджується із позовними вимогами та їх правовими підставами, оскільки вони не відповідають дійсності, є необгрунтованими та безпідставними, у зв`язку із цим представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити. Крім того, у відзиві зазначає, що квартира за адресою: [ADDRESS] , була придбана за особисті кошти відповідача, які надійшли від продажу іншої квартири, а тому є особистою приватною власністю. Також, зазначається, що померлий не був працевлаштованим з 15.02.1995 та страждав на ряд хвороб, лікування якого здійснювала відповідач, згодом у померлого стався інсульт і він майже втратив можливість говорити та вільно пересуватися. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Одночасно із відзивом представником відповідача подано клопотання про допит свідків та клопотання про витребування у Державної податкової служби України відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків Державної податкової служби України за період з 25.11.1983 по 09.09.2014 про джерела отримання доходів, об`єкти оподаткування, а також суми нарахованих та/або отриманих доходів громадянином України [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . 29.09.2021 до суду від Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшов відзив на позовну заяву, у якому, серед іншого зазначається, що нотаріальна контора по суті позову заперечень не має. 04.10.2021 на адресу суду від Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшли належним чином завірені копії матеріали спадкової справи №1288/2014, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 11.11.2021 року на адресу суду від представника позивача-адвоката Шевченко В.С. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що не погоджується з тим, що квартира була придбана виключно за особисті кошти відповідача. Просить позов задовольнити повністю. 13.12.2021 до суду від представника позивача Шевченко В.С. надійшло клопотання про виклик свідків та про витребування у Комунального підприємства Київської міської ради «КИЇВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТИРИЗАЦІЇ» належним чином засвідчену копію документу, у відповідності до якого в 1996-1997 роках відбувся перехід (відчуження) від [PERSON] ( [INFO] ) до третьої особи права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13.12.2022 клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Шевченка В.С. про витребування доказів та клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Васильчук С.С. про витребування доказів задоволено. Витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «КИЇВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТИРИЗАЦІЇ» належним чином засвідчену копію документу, у відповідності до якого в 1996-1997 роках відбувся перехід (відчуження) від [PERSON] ( [INFO] ) до третьої особи права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Витребувано у Державної податкової служби України відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків Державної податкової служби України за період з 25.11.1983 по 09.09.2014 про джерела отримання доходів, об`єкти оподаткування, а також суми нарахованих та/або отриманих доходів громадянином України [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . 02.02.2022 на адресу суду від Комунального підприємства Київської міської ради «КИЇВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТИРИЗАЦІЇ» надійшла інформація, відповідно до якої згідно з даними реєстрових книг підприємства, кв. [ADDRESS] за [PERSON] на праві власності не реєструвалася. 08.06.2021 та 09.06.2021 на виконання вимог суду надійшла відповідь від Державної податкової служби України. Протокольною ухвалою суду від 06.07.2022 частково задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та задоволено клопотання представника позивача Шевченко В.С. про виклик свідка [PERSON] ; підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Одинадцята київська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності - закрито, призначено справу до розгляду по суті. 01.09.2022 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі. Допитана в судовому засіданні 01.09.2022 в якості свідка [PERSON] суду показала, серед іншого, що є подругою позивача близько 30 років. У 1998 року позивач звернулася до неї з проханням знайти її батька, якого не бачила після розлучення батьків, оскільки мати позивача заперечували проти побачення померлого та позивача. Чому не зверталася раніше з цим проханням вона не знає. Після знаходження померлого позивач весь час підтримувала з ним спілкування та приїздила в гості. Свідок зазначила, що за рік до смерті останній раз бачила померлого, який себе дуже погано почував, але міг пересуватися. Ким працював померлий вона не цікавилася, однак зі слів позивача чула, що він займався бізнесом та нерухомістю. Допитаний в судовому засіданні 01.09.2022 в якості свідка [PERSON] суду показав, серед іншого, що відповідач по справі є його матір`ю. Зазначив, що померлий значний проміжок часу не бачив та не підтримував спілкування з позивачем по справі. Показав, що померлий працював деякий час токарем в конструкторському бюро, заступником начальника «Електробутприладу», а потім взагалі лишився без роботи. Бізнесом померлий ніколи не займався. Хоча відповідач працювала медичною сестрою в обласній лікарні, але кошти у неї завжди були через подяку людей. Коли відповідач та померлий одружилися, то проживали вони у квартирі, яку отримав його батько - колишній чоловік відповідача, від заводу на родину. Потім вони переїхали на вул. Автозаводську в трьохкімнатну квартиру, яку придбали за кошти, що були у матері від продажу попередньої квартиру, що залишилася від його бабусі та 20 тисяч доларів отримала від нього. У померлого ніякого майна не було, оскільки він все залишив дітям. Померлий вживав алкогольні напої, а потім захворів, йому було зроблено операцію, після якої йому ставало ще гірше і за ним весь час доглядала та допомогала відповідач. Допитана в судовому засіданні 01.09.2022 в якості свідка [PERSON] суду показала, серед іншого, що вона є подругою відповідача, вони працювали медсестрами в Обласній лікарні. Відповідач намагалася влаштувати померлого на роботу, оскільки він ніде більше не працював. Вона знає, що у померлого був інший шлюб, який невдовзі було розірвано, та був ще один шлюб. Зазначила, що їй відомо, що нерухомості та іншого майна у покійного не було, оскільки він все лишив попередній дружині. Сім`ю забезпечувала відповідач, оскільки померлий не працював, але полюбляв вживати спиртне. Проживали вони у квартирі по [ADDRESS] , яку придбали за кошти, що були у відповідача від продажу попередньої квартири, що залишилися від матері відповідача та тих, що дав син. Згодом у померлого проявлялися перші ознаки хвороби. Піклувалася про хворого померлого весь час відповідач, купували ліки, сплачувала медичні обстеження. За півтора - два роки з`явилася дочка (позивач) померлого, яка просила у померлого передати їй право власності на дачний будинок. Коли дочка приїздила до Києва то батьку ніколи нічого не привозила. Допитаний в судовому засіданні 01.09.2022 у якості свідка [PERSON] показав, серед іншого, що з 1990 року знає сім`ю відповідача, та постійно підтримували стосунки, а саме зустрічалися один раз на тиждень. Зазначив, що померлий ніде не працював та ніякого майна не мав, оскільки все лишив своїй колишній дружині, а коли познайомився з відповідачкою, то в нього окрім власних речей нічого не було. Відповідач по справі працювала медичною сестрою в лікарні і забезпечувала родину, оскільки померлий ніде не працював та мав групу інвалідності. Проживали вони у квартирі по [ADDRESS] , яку придбали за кошти, що були у відповідача від продажу попередньої квартири, що залишилися від матері відповідача та деякі кошти дав син. Десь у 90-х роках померлий захворів. Піклувалася про хворого померлого весь час відповідач. Декілька раз на дачі бачив позивача, яка приїздила з Одеси. Допитана в судовому засіданні 01.09.2022 у якості свідка [PERSON] показала, серед іншого, що знає відповідача, оскільки проводила медичні процедури її померлому чоловіку за місцем їх мешкання. На той час, коли вона знала померлого, останній ніде не працював. У нього була хвороба і про нього весь час піклувалася відповідач, сплачувала кошти за її медичні послуги, які вона надавала 5-6 років. Незадовго до смерті померлого вона бачила позивача за місцем мешкання відповідача, та ще один раз на похованні. Зазначила, що знає про операцію померлого, яка не принесла позитивних результатів та про те, що піклуванням його займалася лише відповідач. 14.09.2022 року на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення позивача. Позивач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення, в судовому засіданні надав письмові пояснення на судові дебати. Третя особа в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява від уповноваженого представника про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, показання свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 25 листопада 1983 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), був зареєстрований шлюб відділом РАЦ Мінського райвиконкому м. Києва, актовий запис №2009 та видано свідоцтво про про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.84 том 1). Під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] , 23.01.2007 було придбано квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного між продавцем - [PERSON] та покупцем- [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироненко О.Ф., зареєстровано в реєстрі за №261 (а.с.85-87, 159 том 1). З копії реєстраційного посвідчення № [NUMBER] Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироненко О.Ф. 23.01.2007 року, про що внесено запис в реєстрову книгу № 1215-181 за реєстровим № 2045 (а.с. 88 том 1). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 вересня 2014 року відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с.6 том 1). Відповідно до довідки КП «Житлосервіс «Куренівка» у Оболонському районі м. Києва № 23542 від 25.02.2015 року [PERSON] був зареєстрований з 15.03.2007 року в [ADDRESS] . 18.09.2014 знятий з реєстраційного обліку, як померлий (а.с.15 том 1). Після смерті [PERSON] . Одинадцятою київською нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 1288/2014 на підставі заяви гр. [PERSON] про прийняття спадщини після смерті її чоловіка (а.с.130-174 том 1). Позивач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 21 квітня 2015 року (а.с.32 том 1); копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Ілічевським РАЦС м. Одеси від 25.07.1981 (а.с.33 том 1); копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом Ілічевського РАЦС м. Одеси 25.11.1986 (а.с.34 том) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Суворівського району м. Одеси 05.06.1987 (а.с.35 том 1); З метою оформлення спадщини після померлого [PERSON] позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.7 том 1). 09.02.2021 позивач через свого представника звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.43-44 том 1). Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. від 09.02.2021 року гр. [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця зареєстрованого права на вищезазначену квартиру (а.с.45-46 том 1). Звертаючись до суду із позовом [PERSON] зокрема, просить суд визначити, що частка [PERSON] становила 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що перебувала у спільній сумісній власності подружжя. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Позивач звернулась до суду із вимогою про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності, а саме її померлого батька [PERSON] . Під захистом права розуміється застосування державою примусу, спрямоване на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, компенсація витрат, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи результату, право чи інтерес якої порушені, правового результату. При цьому спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають певну свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Таким чином, належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом з тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З урахуванням вище зазначених положень встановлено, що на момент подання позову [PERSON] вже помер, тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилася. Тобто, визначення судом частки у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18), від 19 лютого 2019 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19), від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-8710св20), від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19), від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 13 жовтня 2021 року у справі № 759/10030/18 (провадження № 61-6096св20), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed