Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

29 червня 2022 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну прізвища дитини [PERSON] , [INFO] на [PERSON] . В обгрунтування заявлених вимог позивачка [PERSON] зазначає, що [INFO] народила дочку [PERSON] . Батьком дитини є [PERSON] з яким вона до народження дочки спільно проживала, але шлюб у встановленому законом порядку не зареєстрували. Клопоти щодо реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідач взяв на себе. Так, як шлюб у них не був зареєстрований, то вона ( [PERSON] ) хотіла зареєструвати дитину на своє прізвище, оскільки мала сумнів щодо того чи буде існувати їхня сім`я, тому, що відповідач зловживав алкоголем. Відповідач ввівши її в оману повідомив, що оскільки він визнає себе батьком дитини, то відповідно і прізвище дитини повинно бути його, тобто батька, а тому вона і погодилась, щоб дитину зареєстрували на прізвище біологічного батька. Через якийсь час їй стало відомо, що якщо мати і батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою і тому дитину можна було зареєструвати на її прізвище, однак на прохання зміни прізвища дитини відповідач не погодився. Крім того, позивачка зазначає, що на протязі останніх чотирьох місяців вони з відповідачем не проживають однією сім`єю. З часу припинення стосунків відповідач втратив інтерес до дитини, не цікавиться ні здоров`ям, ні фізичним її розвитком. Коштів на матеріальне утримання дитини не дає. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити та змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] , оскільки бажає щоб у неї з дитиною були однакові прізвища та вважає, що зміна прізвища буде в інтересах самої дитини. Після отримання інформації, щодо місця реєстрації відповідача, відповідно до п.2 ч.1 ст. 187 ЦПК України, ухвалою суду від 12 липня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10 серпня 2022 року було зарито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 25 серпня 2022 року було залучено з ініціативи суду до участі у розгляді зазначеної цивільної справи: як третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Богородчанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Івано-Франківськ) та орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. В судове засіданні позивачка та її представник не з`явилися, у поданій заяві представник позивачки - адвокат Попович М. М. просить проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, вимоги позову підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В судове засідання представник третьої особи Богородчанського відділу державної реєстрації актів цивільного стані в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не з`явився. Від начальника відділу Гоголь І. надійшли письмові пояснення у яких заперечень, щодо позовних вимог не мають та при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. З огляду на встановлення одночасного існування умов передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали у не зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . 05 січня 2022 року Богородчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), проведено державну реєстрацію народження дитини, яка народилась у громадян [PERSON] та [PERSON] за спільною заявою батьків про визнання батьківства (оскільки батьки дитини не перебувають у шлюбі між собою), про що складено актовий запис про народження №5 від 05 січня 2022 року з відміткою про присвоєння дитині прізвища батька - [PERSON] (дитина жіночої статі) за письмовою згодою батьків, що засвідчується підписами обох батьків та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05 січня 2022 року (а.с.7 ). Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої Богрівською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області від 27 серпня 2018 року №33 позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно ч. 3 ст. 11 закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбулою, статтями 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Статтею 145 Сімейного кодексу України визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частиною 3, 5 статті 148 Сімейного кодексу України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років; у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. За змістом правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 серпня 2018 року у справі N 759/3363/16-ц, тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України, при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. У постанові № 607/13952/17 (провадження № 61-36154св18) від 02.08.2019 року, Верховний Суд зазначає, що судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Згідно висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 01 квітня 2020 року у справі N 234/19213/17 (провадження N 61-16113св19), при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь в її вихованні, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною, зокрема, шляхом зміни прізвища. Так, у разі виникнення спору між батьками щодо зміни прізвища дитини, той з батьків, який бажає змінити прізвище дитини повинен довести, що інший з батьків свідомо та умисно не піклується про фізичний і духовний розвиток їх дитини, а зміна прізвища останньої на прізвище матері/батька найкращим чином відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При ухваленні даного рішення суд враховує вік малолітньої дитини, а також те, що вона проживає з матір`ю, яка забезпечує належні умови проживання, виховання та розвитку дитини. Обґрунтовуючи заявлені вимоги про зміну прізвища дитини, позивач стверджує, що зміна прізвища дитини цілком відповідає інтересам дитини, оскільки відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує, життям дитини не цікавиться, не піклується про стан здоров`я дитини. Зазначені твердження позивача стороною відповідача не спростовані, як і не надано суду доказів належного виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню спільної дитини, а тому суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги обставини справи і враховуючи малолітній вік дитини, вікові особливості її психоемоційного розвитку, те, що дитина з народження проживає з матір`ю, яка забезпечує належні умови проживання, виховання та розвиток дитини, в тому числі, що відповідач не бере участі у вихованні дочки, надавши оцінку наданим учасниками справи доказам у їх сукупності, для забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що зміна прізвища дитини позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » відповідатиме інтересам дитини, тому суд вважає за необхідне внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , задовольнивши вимоги позивачки у повному обсязі. Відповідно до п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду, постанова адміністративного суду, в яких зазначено, які саме зміни необхідно внести до того чи іншого актового запису цивільного стану. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. Судові витрати, відповідно до наявного в позовній заяві клопотання, залишити за позивачкою. На підставі викладеного, ст. 145, 148 СК України,

Outcome: approved