Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] який було зареєстровано 04 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадського стану Київського району м.Донецька, актовий запис №864. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем по справі не склалося через різні погляди на сімейне життя. Ведення між подружжям спільного господарства остаточно припинено. Тому позивач просить суд розірвати шлюб між ними. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти розгляду справи у порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надала, також не подала відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстровано 04 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадського стану Київського району м.Донецька, актовий запис №864, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не бажають поновити стосунки та зберегти сім`ю. Спільне життя сторін не склалось, в зв`язку з тим, що виникли непорозуміння, різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси. Все вище викладене підтверджує, що шлюб існує лише формально та зберегти його вже неможливо. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved