Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

позивачка [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Новак А.М., звернулася до суду із заявою про прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат під час розгляду справи. В обґрунтування заяви навела, що вона понесла судові витрати у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11000 гривень, які просить стягнути з відповідача на свою користь. Копія зазначеної заяви надіслана позивачем, відповідачу ТОВ «Українські фінансові операції» 08.06.2022 року, що підтверджується накладною № 5002704762853. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» подав суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Сторони в судове засідання не викликались. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року по цивільній справі № 211/3070/21 за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якої виступає адвокат Новак Артур Михайлович до товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагаківна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов задоволено у повному обсязі. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 26.10.2020 року за № 1107 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагаківною, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання якої зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», код ЄДРПОУ 40966896, заборгованості за Кредитним договором № 12-26220 від 07.11.2019 за період з 21.11.2019 по 10.10.2020 у сумі 25 094,89 грн. Стягнуто з ТОВ «Українські фінансові операції» судовий збір у розмірі 481,54 грн. Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2021 року позивачка [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Новак А.М., звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Сити Голд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року роз`єднано позовні вимоги за позовною заявою [PERSON] , від імені та в інтересах якої виступає адвокат Новак Артур Михайлович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. Виділено в самостійне провадження позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишивши номер справи 211/3070/21 (Провадження № 2/211/2047/21). Виділено в самостійне провадження позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виділено в самостійне провадження позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна. Виділено в самостійне провадження позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виділені у самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна; до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; передано до канцелярії суду для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду у порядкуст.33 ЦПК України. До виділення вказаних проваджень, позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд», ТОВ «Фінфорс», ТОВ «Українські фінансові операції», ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, та при уточненні даного позову, зазначала, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 44000,00 грн. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При винесенні рішення від 26 травня 2022 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Українські фінансові операції» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за правничу допомогу, про попередній розрахунок якого було повідомлено суд. Враховуючи наведене, наявні передбачені п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України підстави для постановлення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Згідно з частиною першою статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», положення якої знайшли свій розвиток у статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (частина третя статті 28 Правил адвокатської етики). Чинним цивільним процесуальним законодавством визначено критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою. Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Подібна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивачки [PERSON] , адвокат Новак А.М., звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат під час розгляду справи, надавши копію договору про надання правової допомоги № 45/21 від 12 березня 2021 року та Акт № 02 прийому-передачі наданих послуг по Договору про надання правової допомоги № 45/21 від 12 березня 2021 року та копію квитанції № 02 від 01.12.2021 року про оплату [PERSON] адвокату Новаку А.М. послуг за вказаним договором про надання правової допомоги у розмірі 11000,00 грн. Із урахуванням зазначеного слід дійти висновку, що представником позивачки у визначеним процесуальним законом порядку порушено клопотання про вирішення питання щодо стягнення із відповідача витрат на правову допомогу та надано відповідні докази, які підтверджують надання адвокатом правової допомоги, обсяг наданих послуг та їх вартість. Суд звертає увагу, що при визначенні розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності наданих послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява № 19336/04, § 268). Угоди про надання правничої допомоги, зважаючи на зобов`язання, що виникають лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial