Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 2018 року по 2020 рік вона перебувала у не зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Так як дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання дружини не надає, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною та інших видів доходу, окрім виплат на дитину, не має. Позивач у відкрите судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, прохала його задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, подав заяву, згідно якої позов визнає, прохає задовольнити, та проводити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступних висновків. Як було встановлено в судовому засіданні, з 2018 року по 2020 рік сторони перебували у не зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки старости Китченківського старостинського округу № 3 Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 20-01-09/370 від 20.06.2022 року, [PERSON] разом з сином [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 червня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Щодо стягнення аліментів на дружину, суд зазначає наступне. Одним із різновидів майнових прав та обов`язків подружжя є права та обов`язки, пов`язані із утриманням дружини її чоловіком, тобто матеріальною підтримкою чоловіком своєї дружини. Право дружини за наявності певних обставин на утримання від чоловіка визначено на законодавчому рівні, а саме в нормах Сімейного кодексу України (далі: СК України). Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. При цьому частиною четвертою статті 84 СК України прямо передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, право дружини на утримання (аліменти) від чоловіка не є безумовним та безстроковим, оскільки це право на відмінність від права батьків та дітей пов`язується з відповідним матеріальним станом платника аліментів. При цьому під наявністю коштів, необхідних для сплати аліментів дружині необхідно розуміти такий рівень забезпеченості іншого з подружжя (колишнього подружжя), при якому як сам платник аліментів, так і інші особи, яких він повинен також утримувати, після сплати ним аліментів залишаться забезпеченими у розмірі, не нижчому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Враховуючи викладене, те, що відповідач є працездатним і у відповідності з вимогами ч.2 ст.84 СК України може надавати допомогу на утримання дитини та дружини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. З огляду на те, що [PERSON] стягнень за іншими виконавчими листами не має, працездатний, враховуючи його стан здоров`я, стан здоров`я і матеріальне становище дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі ј частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття , а також стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дружини аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, до досягнення дитиною трьох років. На думку суду, даний розмір аліментів буде розумним і справедливим, а також достатнім для забезпечення мінімальних потреб дитини та не буде ставити у скрутне становище платника аліментів. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 20.07.2022 року. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову судовий збір стягується з відповідача. Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, нею було заявлено дві вимоги, які задоволено у повному обсязі, то з відповідача, відповідно до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved