Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

У лютому 2022 року орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] . Сім`я перебуває на обліку в Комунальній установі «Центр надання соціальних послуг» з 01 лютого 2021 року як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Проведені обстеження житлово-побутових умов проживання відповідачів неодноразово підтверджували факт ухилення батьків від виконання ним батьківських обов`язків. [PERSON] та [PERSON] не створюють належних умов для утримання та фізичного розвитку дитини. Станом на 03 березня 2021 року в будинку антисанітарія, відсутні стіл та стілець для виконання уроків, брудно, на підлозі сміття, речі розкидані. Постільна білизна та посуд відсутні. [PERSON] зловживає алкоголем, [PERSON] не має навичок ведення домашнього господарства і планування сімейного бюджету, не знає основних потреб дитини та сім`ї. Батьки не працевлаштовані. З 26 березня 2021 року [PERSON] перебуває на обліку у Відділі «Служба у справах дітей» Ізяславської міської ради як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Моральна та психологічна деградація батьків унеможливлює повноцінне виконання батьківських обов`язків. Відносини між членами сім`ї негативні, зі сторони батька проявляється агресія. Словниковий запас [PERSON] нижче вікової норми. Дівчинка не вміє читати та писати. Букви знає частково. 01 вересня 2021 року [PERSON] зараховано до Ямпільської спеціалізованої школи Хмельницької обласної ради на підставі заяви матері та висновку інклюзивно-ресурсного центру. Відповідачі не забирали на осінні канікули дочку та не привозили її назад до закладу. Це робила школа. [PERSON] та [PERSON] жодного разу не відвідували дочку, не йдуть на співпрацю із школою, не цікавляться її життям, не забезпечують одягом та взуттям, дитина вкрай емоційно травмована, педагогічно занедбана, пригнічена, виявляє страх, тривожність, відстороненість від колективу. 17 листопада 2021 року здійснено чергове обстеження умов проживання родини [PERSON] та виявлено обох батьків у стані алкогольного сп`яніння у занедбаному житлі із побитими вікнами на веранді та кухні. Розбиті меблі у дитячій кімнаті, обвалена стеля і сирість у будинку, відсутність продуктів харчування, палива підтвердили глибоку деградацію батьків та їхню неспроможність функціонування на достатньому рівні. Працівниками Відділу «Служба у справах дітей» Ізяславської міської ради проводились профілактичні бесіди із відповідачами, однак постійний контроль та надана допомога не дали позитивних результатів. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] самоусунулися від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить: 1) відібрати у відповідачів малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав; 2) стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з кожного, починаючи з дня пред`явлення позову року і до повноліття дитини. Ухвалою судді від 12 березня 2022 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 04 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області Кулик Ю. В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, про що подали до суду письмові заяви. Представник відповідачів адвокат Дацишина М. В. проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 04 квітня 1994 року, сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 15 лютого 2008 року, свідоцтвом про народження, виданим 01 листопада 2011 року виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. За змістом довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 22 березня 2022 року № 108 відповідачі зареєстровані разом із малолітньою дочкою [PERSON] та іншими трьома дітьми в [ADDRESS] . Як убачається із повідомлення Відділу «Служба у справах дітей» Ізяславської міської ради від 26 березня 2021 року № 97 та наказу вказаного відділу від 26 березня 2021 року № 92-н, поставлено [PERSON] на облік дітей, що знаходяться у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків із виховання дитини. Згідно з довідкою-характеристикою від 22 березня 2021 року № 17, виданою Білогородською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Ізяславської міської ради, та довідкою-характеристикою Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 22 березня 2021 року № 17 [PERSON] до навчання у школі відвідувала ЗДО «Дзвіночок». ЇЇ родина перебувала у складних життєвих умовах: батьки безробітні, зловживали алкоголем. У сім`ї виникали часті скандали. Учениця не йшла на контакт із учителями, постійно мовчала, на запитання не відповідала, назвати запропоновані об`єкти не могла, не рахувала, не читала. Не могла виконувати ніяких письмових завдань у зошиті. Відповідно до характеристики на [PERSON] , виданої Ямпільською спеціальною школою, остання навчається у 4-му класі школи з 01 вересня 2021 року. За період навчання [PERSON] виявила незадовільні знання з усіх предметів. Особливо низькі знання учениця має з української мови, математики, читати та відтворювати звуки без сторонньої допомоги не може. У неї різко виражений недорозвиток когнітивної сфери (низька логічна та механічна пам`ять, недорозвинуті всі процеси мислення, розсіяна увага), що негативно позначається на її успішності. Мотивація учіння та інтерес до навчання відсутній. Емоційно-вольова сфера у [PERSON] також недорозвинута, через що вона піддається негативному впливу, часто конфліктує з дітьми та дорослими. Дівчинка пасивна, не приймає участі в житті класу та школи. При виконанні завдань потребує постійного контролю з боку вчителя. У позаурочний час дитині потрібен постійний супровід психолога та логопеда. [PERSON] - дитина з особливими освітніми потребами. Як встановлено з повідомлення Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 25 березня 2022 року № 106/01-2021, працівниками відділу складено відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03 березня 2021 року, 03 березня 2021 року проведено обстеження житлового будинку в [ADDRESS] , де проживає дитина. Встановлено, що батьки не створюють належні умови для проживання, виховання та фізичного розвитку [PERSON] , вона не має стола та стільця для підготовки уроків, спить на страшному ліжку, на якому застелена брудна білизна. Умови проживання незадовільні, у кімнатах суцільна антисанітарія, стоїть сморід від немитого посуду, банок з кислими зіпсованими продуктами. Стіни сірого кольору, все у павутинні, підлога всипана сміттям та залишками їжі. У будинку немає жодного стільця. Батьки вживають алкогольні напої, не працюють. Згідно з повідомленням Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Ізяславської міської ради від 23 березня 2021 року № 60 та акту оцінки потреб сім`ї родини [PERSON] від 03 березня 2022 року дитина проживає у вкрай незадовільних умовах. У будинку повна антисанітарія, відсутність постільної білизни, посуду, обмаль дитячого одягу, немає місця для виконання домашніх завдань. Усі кімнати задимлені, меблі розбиті, брудний одяг лежить на підлозі та по ліжках, будинок потребує капітального ремонту. Батько [PERSON] постійно зловживає алкоголем, мама [PERSON] не має навичок для ведення домашнього господарства, планування сімейного бюджету, не знає основних потреб дитини та сім`ї. За змістом повідомлення Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Ізяславської міської ради від 18 листопада 2021 року № 490, витягу з протоколу № 2 засідання комісії з питань захисту прав дитини Ізяславської міської ради від 13 квітня 2021 року та висновку оцінки потреб сім`ї від 17 листопада 2021 року родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом з 14 квітня 2021 року. За цей період батьки неодноразово перебували в стані алкогольного сп`яніння, вели себе агресивно, не забезпечували дитячих потреб стосовно створення умов проживання, харчування, догляду та виховання. Вони не забирали доньку [PERSON] з Ямпільської спеціальної школи на осінні канікули додому та не привозили її. Це робив навчальний заклад. [PERSON] не йдуть на співпрацю, не цікавляться життям та здоров`ям дитини, не забезпечують її одягом та взуттям. [PERSON] вкрай емоційно травмована, педагогічно занедбана, пригнічена, виявляє страх та тривожність, відстороненість від колективу. Основними чинниками, що спричиняють складні життєві обставини в їхній родині, є зловживання алкоголем батьками, глибока моральна, емоційна, психологічна деградація, втрата навичок та умінь вести домашнє господарство, відсутність належних умов проживання, втрата здатності забезпечувати потреби дитини, які негативно впливають на життя та здоров`я дівчинки. Як встановлено з акту обстеження від 29 грудня 2021 року, умови проживання у вищевказаному будинку незадовільні, в будинку дуже холодно, дров на зиму не заготовлено, кімнати утримуються у антисанітарному стані, задимлені тютюновим димом, на ганку вибиті вікна, сніг залітає прямо до хати. Ліжка не застелені, на них лежить брудна постільна білизна. Умов для проживання дитини не створено, кімната завалена різними речами, постільна білизна брудна, меблі напіврозвалені, суцільний холод і сирість. Батьки дитини не спроможні забезпечити базові потреби дитини, не цікавляться її життям та здоров`ям, не забезпечують доньку одягом та взуттям, проживають у жахливих антисанітарних умовах, ніде не працюють, не мають засобів для існування. Згідно з даними висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 20 січня 2022 року № 8, орган опіки та піклування Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області вважає за доцільне відібрати у [PERSON] та [PERSON] доньку [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29 червня 2022 року на час складання акту умови проживання у будинку покращилися, батьки хочуть, щоб дитина проживала із ними, але наявна проблема із вживання ними спиртних напоїв. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно з пунктом 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконують належним чином своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, тому залишення доньки разом із батьками є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, що згідно з ст.ст. 170, 164 ч. 1 п. 2 СК України є підставою для відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав. Крім того, суд приходить до висновку, що застосування такої міри, як відібрання відповідно до положень ст. 170 СК України дитини у відповідачів, буде відповідати її інтересам і його слід здійснити без визначення конкретного терміну. Такий спосіб надасть можливість збереження сімейних стосунків між батьками та донькою і не позбавить відповідачів права в подальшому ставити питання про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки судом ухвалюється рішення про відібрання у відповідачів дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог про стягнення із них аліментів. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідачів, а саме те, що вони ніде не працюють, проте є працездатними, а тому суд вважає за необхідне визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного з відповідачів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Відтак, приймаючи до уваги, що визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, дану позовну заяву подано органом опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини. За подання цієї позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1984 грн 80 коп. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Отже, орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви. Згідно з п. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області у силу вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, яка визнана відповідачами до початку розгляду справи по суті та задоволена судом, з відповідачів по справі на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 992 грн 40 коп з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved