Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ "Агрофірма "Пісчанська" в якому просить стягнути заборгованість з орендної плати за договором оренди №552/2 від 07.11.2007 року земельної ділянки кадастровий номер 6323382500:13:000:0312 площею 2,0736 га. у розмірі 13900,82 грн, та за договором оренди №552/1 від 07.11.2007 року земельної ділянки кадастровий номер 6323382500:13:000:0307 площею 2,5348 га. у розмір 16625,86 грн. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] , якому належали земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0736 г. кадастровий номер 6323382500:13:000:0312 та 2,5348 га., кадстровий номер 6323382500:13:000:0307, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. 09.12.2020 року позивачка звернулася до АФ "Пісчанська" з пропозицією укласти договір оренди та сплатити орендну плату за 2014-2020 роки. Її було запрошено для бесіди та повідомлено, що орендну плату їй не виплатять, а договори оренди укладені з її батьком. На прохання отримати копії договорів оренди їй було відмовлено. 30.12.2020 року [PERSON] письмово звернулася з заявою щодо надання інформації. на якій підставі ними використовуються вищещазначені земельні ділянки. В березні 2021 року позивачці надано довідку про нарахування орендної плати за земельні ділянки з 2011 по 2020 роки, при цьому ні самі умови договору, ні копії договорів та документи, які підтверджують виплати не надано. \~ \~ \~ \~23.06.2021 року позивачка письмово звернулася до відповідача з заявою письмово повідомити, та надати копії документів, на яких правових підставах ТОВ "АФ"Пісчанська" використовує земельні ділянки, які належали [PERSON] , сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0736 г. кадастровий номер 6323382500:13:000:0312 та 2,5348 га., кадастровий номер 6323382500:13:000:0307, зокрема договорои оренди, та документи, що підтверджують виплату та отримання [PERSON] орендної плати. \~ \~ \~ \~Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень [PERSON] було укладено договір оренди землі №552/1 від 07.11.2007 року строком на 24 роки з ТОВ "АФ "Пісчанська" на земельну ділянку кадастровий номер 6323382500:13:000:0307 площею 2,5348 га., право оренди зареєстроване 16.05.2017 року державним реєстратором Курченко О.А. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень [PERSON] було укладено договір оренди землі №552/2 від 07.11.2007 року строком на 24 роки з ТОВ "АФ "Пісчанська" на земельну ділянку кадастровий номер 6323382500:13:000:0312 площею 2,0736 га., право оренди зареєстроване 16.05.2017 року державним реєстратором Курченко О.А. На момент проведення державної реєстрації вказаних договорів - [INFO] [PERSON] помер, а саме [INFO] . Згідно інформації, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області від 11.02.2021 року станом на 01.01.2013 року у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею на земельну ділянку площею 2,0736 га, кадастровий номер 6323382500:13:000:0312, зареєстровано договір оренди між ТОВ АФ "Пісчанська" та [PERSON] від 21.04.2009 р. за №040969800024 строком на 24 роки, та на земельну ділянку площею 2,5348 га, кадастровий номер 6323382500:13:000:0307, зареєстровано договір оренди між ТОВ АФ "Пісчанська" та [PERSON] від 21.04.2009 р. за №040969800019 строком на 24 роки, зазначені договори у відділі відсутні. З врахуванням даних наданих Головним управлінням держгеокадастру у Харківській області , позивач вважає, що нею не отримано орендну плату за період з 2014 р.-2020 р. за договорами №55/2 та №55/1 в розмірі 30526,68 грн. Відповідач по справі подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги в позовній заяві не відповідають вимогам чинного законодавства у зв`язку є такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема зазначено, що у відповідача відсутня заборгованість з орендної плати перед позивачем враховуючи наступне. 07.11.2007 року між відповідачем та батьком позивачки [PERSON] було укладено два договори оренди землі, договір оренди №552/1, який було зареєстровано в Красноградському районному відділі ХРФ ДП "Центр ДЗК" 21.04.2009 р. за №040969800019, відповідно до якого батько позивача передав відповідачу в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,5348 га, кадастровий номер 6323382500:13:000:0307 та договір оренди №552/2, який було зареєстровано в Красноградському районному відділі ХРФ ДП "Центр ДЗК" 21.04.2009 р. за №0409698000249, відповідно до якого батько позивача передав відповідачу в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,0736 га, кадастровий номер 6323382500:13:000:0312. За письмовою домовленістю сторін, орендна плата за користування земельною ділянкою може справлятися у натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. З суми нарахованої орендної плати орендодавцю, орендар утримує податок з доходів фізичних осіб. Орендна плата, враховуючи не виплачену, підлягає застосуванню коефіцієнту індексації грошової оцінки земель на дату її виплати. Тобто, розмір орендної плати становить 1,5 відсотка від нормативно грошової оцінки землі, до якої щорічно застосовується коефіцієнт індексації грошової оцінки земель. Таким чином сума належної до сплати орендної плати щорічно корегується відповідно до коефіцієнту індексації грошової оцінки земель. За користування земельною ділянкою кадастровий номер 6323382500:13:000:0307 Орендар відповідно до п.4.1 Договору оренди №552/1 сплачує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі, розмір якої, з урахуванням 1,7% від грошової оцінки землі, становить 478,00 грн на рік; За користування земельною ділянкою кадастровий номер 6323382500:13:000:0317 Орендар відповідно до п.4.1 Договору оренди №552/2 сплачує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі, розмір якої, з урахуванням 1,7% від грошової оцінки землі, становить 584,00 грн на рік. Орендар має право виплатити орендодавцю орендну плату авансом (п.4.4 Договору оренди №552/1 да договору оренди №552/2). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2.4 Договору оренди №552/1 грошова оцінка земельної ділянки, з врахуванням коефіцієнту індексації 2,551 на час укладання договоруь оренди складає 28111,50 грн., а за договором №552/2 - 34363,90 грн. Коефіцієнт індексації коригується щорічно, відповідно до вимог чинного законодавства України. \~ \~ \~ \~12.05.2011 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою, в якій просив видати йому орендну плату до завершення договірних відносин, у зв`язку з важкими сімейними обставинами (навчання доньки). Цю заяву було задоволено агрофірмою. \~ \~ \~ \~На підставі вказаної заяви та на виконання Наказу №111/1-П від 12.05.2011 року відповідачем авансом було сплачено [PERSON] орендну плату на суму 41628,38 грн., а саме: \~ \~ \~ \~-по договору оренди№552/1 - 18733,66 грн.; - по договору оренди №552/2 - 22894,72 грн. \~ \~ \~ \~Факт виплати підтверджується доданими до відзиву документами. \~ \~ \~ \~У зв`язку з чим на момент подання відзиву переплата з орендної плати за договором оренди №552/1 становить 11480,31 грн., а за договором №552/2 - 14028,22 грн. Згідно зі ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Отже, виключення з цього правила можуть бути прямо встановлені у договорі, акті цивільного законодавства, звичаях ділового обороту або коли реалізація боржником такого права суперечитиме суті зобов`язання. Договори оренди № 552/1 та №552/2 не містять імперативного припису, який би встановлював заборону для Орендаря сплачувати орендну плату авансом. Більш того, положення пункту 4,4 цих Договорів надають Орендарю право виплачувати Орендодавцю орендну плату авансом. Реалізація цього права Орендарем не потребує попередньої згоди Орендодавця. Також, не передбачено такого обмеження ні в законодавстві, ні в правилах ділового обороту у сфері користування землями приватної власності. Сплата орендної плати до спливу встановленого договором строку, в рахунок майбутніх періодів користування, але в межах строку дії договору, не суперечить змісту зобов`язання Орендаря. Таким чином, вимоги Позивача про стягнення заборгованості з орендної плати за Договорами оренди №552/1 та №552/2 є безпідставними, оскільки станом на сьогодні за орендною платою має місце переплата. Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду 22 січня 2020 року в справі № 387/193/19 (провадження № 61-15879св19), від 02 жовтня 2019 року в справі № 321/329/17 (провадження № 61-16545св18) та від 20 листопада 2019 року у справі № 704/236/17 (провадження № 61-32303св18). Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.12.2020 року [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельні ділянки , що розташовані на території Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області, площею 2,0736 га (кадастровий номер 6323382500:13:000:0312) та земельну ділянку площею 2,5348 га (кадастровий номер 6323382500:13:000:0307). З копії договору оренди земельної ділянки №552/1 від 07.11.2007 року вбачається, що між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма "Пісчанська" укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,5348 га кадастровий номер 6323382500:13:000:0307 строком на 24 роки, який зареєстрований в Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства "Центр ДЗК" при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис №040969800019 від 21.04.2009 року (надалі по тексту Договір№552/1) . З копії договору оренди земельної ділянки №552/2 від 07.11.2007 року вбачається, що між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма "Пісчанська" укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,0736 га кадастровий номер 6323382500:13:000:0312 строком на 24 роки, який зареєстрований в Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства "Центр ДЗК" при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис №0409698000249 від 21.04.2009 року (надалі по тексту Договір№552/2) . Відповідно до Актів прийому-передачі земельних ділянок за договором оренди №552/1 та №552/2 від 07.11.2007 року [PERSON] передав, а ТОВ "Агрофірма "Пісчанська" прийняло, земельну ділянку 2,5348 га. та земельну ділянку 2,0736 га. За умовами п.4.1 Договорів №552/1 та №552/2 відповідач взяв на себе зобов`язання за користування вказаною у цьому Договорі земельною ділянкою, сплачувати Орендодавцю щороку оренду плату у грошовій формі, розмір якої, з урахуванням 1,7 відсотка, становить 478,00 грн на рік (да договором №552/1), а за договором №552/2 - 584,00 грн.. Орендар має право виплатити Орендодавцю орендну плату авансом. За письмовою домовленістю Сторін, орендна плата за користування земельною ділянкою може справлятися у натуральній та відробітковій (надання послуг Орендодавцю) формах. З суми нарахованої орендної плати Орендодавцю, Орендар утримує податок з доходів фізичних осіб. Орендна плата, враховуючи не виплачену, підлягає застосуванню коефіцієнту індексації грошової оцінки земель на дату її виплати. Відповідно до п. 4.4 Договорів №552/1 та №552/2 орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору не пізніше як у термін до 31.03. місяця кожного наступного за звітним календарного року. Орендар має право виплатити Орендодавцю орендну плату авансом. Згідно пункту 10.1 Договорів №552/1 та №552/2 зміна умов Договору можлива за взаємною письмовою згодою Сторін. Як вбачається з матеріалів справи зміни чи доповнення до Договорів №552/1 та №552/2 оренди, в тому числі і стосовно розміру орендної плати, не вносились. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно пунктів 5, 7 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожна особа має право на судовий захист. Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України "Про оренду землі". Частиною першою статті 2 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду нагадує, що у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що "у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)". Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар, у свою чергу, має право зокрема самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди. Позивач [PERSON] не заперечує договірних відносин відносно земельної ділянки кадастровий номер 6323382500:11:000:0307 на підставі Договору оренди №552/1 від 07.11.2007 року та земельної ділянки кадастровий номер 6323382500:11:000:0312 на підставі Договору оренди №552/2 від 07.11.2007 року, укладених між ТОВ "Агрофірма "Пісчанська" та [PERSON] . Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В той же час позивач зазначив, що відповідачем порушено зобов`язання щодо строків та розміру оплати за користування земельною ділянкою відповідно до Договорів №552/1 та №552/2 та не сплачував орендну плату за 2014-2020 роки (за час коли вона стала спадкоємицею). Вважає, що відповідач має перед нею заборгованість за користування земельними ділянками за 2014-2020 роки в розмірі 30526,68 грн (відповідно до наданого позивачем розрахунком), у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що передбачено Указом Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паї)" від 02.02.2002 . Згідно видаткового касового ордеру від 12.05.2011 року [PERSON] виплачена орендна плата в сумі 41628,38 грн. на підставі його заяви від 12.05.2011 р. Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «АФ «Пісчанська» №253 від 30.12.2021 року про нарахування та виплату орендної плати за період 2011-2021 роки орендодавцю [PERSON] за період з 2011 року по 2021 року була нарахована орендна плата за договором № 552/1 - 7253,35 грн., а за договором №552/2- 8866,50 грн. Переплата станом на 20.12.2021 року за договором становить № 552/1 - 11480,31 грн., а за договором №552/2-14028,22 грн З інформації Головного управління ДПС у Харківській області від 23.12.2021 року вбачається, що [PERSON] у 2021 році отримав дохід від ТОВ "АФ "Пісчанська" за надання майна в оренду в розмірі 49927,93 грн (сума податку- 8299,55 грн) За умовами Договорів № 552/1 та №552/2 відповідач взяв на себе зобов`язання за користування земельними ділянками, сплачувати Орендодавцю щороку оренду плату у грошовій формі, розмір якої, з урахуванням 1,7 відсотка. Орендар має право виплатити Орендодавцю орендну плату авансом. Суд звертає увагу, що згідно пункту 10.1 Договорів № 552/1 та №552/2 зміна умов Договору можлива за взаємною письмовою згодою Сторін. При цьому матеріали справи не містять доказів про внесення будь-яких змін чи доповнення до Договорів оренди в тому числі стосовно розміру орендної плати не вносились. За умовами договору оренди, укладеного між відповідачем та [PERSON] , орендна плата становить 1,7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому з змісту позовних вимог вбачається, що позивач застосовує у розрахунках орендну плату виходячи із розміру 3% вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік, між тим, суд вважає, що обов`язку сплачувати орендну плату в такому розмірі у відповідача не виникло враховуючи наступне. Згідно положень ч. 2 ст. 23 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Пунктом 1 Указу Президента № 92/2002 у редакції, чинній на момент укладення сторонами договору оренди земельної ділянки, визнано, що одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки є забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 1,5 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Указом Президента України № 725/2008 внесено зміни до Указу Президента №92/2002 та встановлено розмір орендної плати не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Цей Указ набрав чинності з дня його опублікування. Між тим, в тексті відсутнє посилання на те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності, а тому змінити розмір орендної плати можна лише за згодою сторін. Отже, Указ Президента України № 92/2002 у редакції зі змінами, внесеними Указом Президента України № 725/2008, має рекомендаційний характер, був прийнятий після укладення спірного договору та є підставою для перегляду розміру орендної плати, установленої умовами договору, а не для автоматичної зміни умов договору оренди та підвищення розміру орендної плати. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 10 березня 2021 року у справі № 704/1559/15-ц. Оскільки, будь-якої додаткової угоди до спірних договорі оренди землі №552/1 та №552/2 з приводу зміни розміру орендної плати, а саме збільшення до 3% від нормативно грошової оцінки землі між сторонами не укладалося, тому орендна плата повинна сплачуватися відповідачем саме в розмірі передбаченому договором оренди землі 1,7% від нормативно грошової оцінки землі. Крім того\~також суд\~вважає,\~що позивач невірно застосував коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель під час розрахунку орендної плати. Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, яким є Держгеокадастр України, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року. Держгеокадастр України не пізніше 15 січня поточного року забезпечує інформування податкові органи, власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель. Отже, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель розраховується Держгеокадастром України на підставі індексів споживчих цін за попередній рік та публікується не пізніше 15 січня поточного року. Тобто коефіцієнт індексації за поточний рік стає відомим лише на початку наступного року. Тому, наприклад, коефіцієнт індексації за 2014 рік було опубліковано Держгеокадастром України листом від 14.01.2015 р. № 6-28-0.22-215/2-15, за 2015 рік листом від 11.01.2016 р. № 6-28-0.22-201/2-16, і так далі. Відповідно до умов п. 2.5 Договорів № 552/1 та №552/2 коефіцієнт індексації коригується щорічно відповідно до вимог чинного законодавства України. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Доказів у відповідності до ст. 81 ЦПК України в чому полягає порушення прав позивача та яка суттєва шкода його інтересів спричинена внаслідок дій відповідача позивачем не надано, також не надано доказів того, що відповідач має заборгованість перед нею по орендній платі за 2014-2020 роки, що свідчить про відсутність передбаченого у ст. 651 ЦК України істотного порушення відповідачем договору оренди, необхідного для його розірвання. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи, що судом не встановлено факту несплати орендної плати, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з підстав заявлених в позові про стягнення заборгованості з орендної плати. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, за таких обставин судові витрати по справі покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed