Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

01 липня 2022 року представник позивача [PERSON]., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини усіх його доходів (заробітку), на 1/8 частину усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які він сплачує на підставі судового наказу Казанківського районного суду Миколаївської області від 17.08.2018 року на утримання сина - [PERSON] . Після розлучення з відповідачем, 16.02.2021 року він уклав шлюб з гр. [PERSON] , від шлюбу з якою має спільну дитину, сина - [PERSON] . На підставі судового наказу Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.05.2022 року на утримання сина - [PERSON] , він також сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив також, що на його утриманні перебуває також дочка від першого шлюбу його дружини [PERSON] - [PERSON] . Наразі він перебуває в дуже скрутному матеріальному становищі, оскільки 30.08.2021 року був звільнений з поліції, де раніше працював, та на даний час він ніде не працює та є безробітним. Стверджує, що не в змозі сплачувати аліменти у розмірі, встановлені судом на утримання сина від першого шлюбу - [PERSON] , оскільки його матеріальний стан погіршився та додатково на його утриманні перебуває також ще одна дитина від першого шлюбу його нової дружини, що змусило його звернутись до суду з даним позовом. 23 серпня 2022 року відповідачем [PERSON] на позовну заяву було подано відзив, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючі дану відмову тим, що діти є рівними у своїх правах незалежно від походження, і тому вважає неправомірним та протиправним знижувати рівень життя однієї дитини (від першого шлюбу) за рахунок утримання іншої дитини (від другого шлюбу). Що стосується доводів позивача що на його утриманні також перебуває ще одна малолітня дитина - донька його дружини від її першого шлюбу [PERSON] то в неї є рідний батько, [PERSON] , який виконуючі свій обов`язок надає допомогу на утримання його рідної дитини. Позивач є працездатною особою. Стверджує, що позивач вводить суд в оману, зазначаючи що він є безробітним, оскільки статус безробітного він мал. Деякий час, до тієї пори поки не працевлаштувався. На час подання позовної заяви він є військовослужбовцем, відповідно утримує як грошове так і матеріальне забезпечення. Означений факт не може слугувати аргументацією щодо погіршення його матеріального стану. В судове засіданні позивач та його представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали повністю, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просили в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки позивач, представник позивача, відповідач та представник відповідача не з`явилися до зали судового засідання. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.02.2021 року та є батьками [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 17.08.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 03.06.2019 року (справа № 478/747/2022) шлюб між громадянами [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 16.02.2021 року, було зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON] Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.05.2022 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з вищенаведеного, позивач повинен довести неспроможність сплачувати щомісячно аліменти на утримання його дітей у розмірах, визначених рішеннями судів, у зв`язку зі зміною його матеріального або сімейного стану, погіршенням стану здоров`я. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення. Позивач, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання його дітей послався на погіршення його матеріального стану у зв`язку з тим що він втратив роботу. На підтвердження його статусу безробітного позивачем була надана копія Наказу № 506 о/с від 30.08.2021 року про звільнення ст. л-та поліції [PERSON] зі служби в поліції. Згідно довідки Казанківської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості № 223 від 29.03.2022 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Казанківської районній філії Миколаївського ОЦЗ з 01.02.2022 року. Проте, згідно довідки № 3/684 від 20.07.2022 року, виданою [INFO] , що [PERSON] призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини [NUMBER] , згідно наказу начальника Баштанської РТЦК № 193 від 31.05.2022 року та перебуває в лавах збройних сил України та відповідно отримує достатнє грошове та матеріальне забезпечення згідно штатного розпису. Таким чином судом встановлено, що статус безробітного у позивача мав тимчасовий характер (з 30.08.2021 року по 31.05.2022 року) та на час подання позовної заяви - 01.07.2022 року він є працевлаштованим (мобілізованим), що на думку суду не може вплинути на неспроможність сплачувати щомісячно аліменти на утримання його дітей у розмірах, визначених рішеннями судів. Суд звертає увагу, що позивач при подачі позовної заяви умисно не надав суду докази того факту, що на час подання позовної заяви він не має статусу безробітного та є працевлаштованим (мобілізованим). Щодо посилань про зміну сімейного стану позивача, а саме, перебування на його утримані дружини [PERSON] та її малолітньої дитини [PERSON] , доказів вказаним обставинам матеріали справи не містять. Документи на підтвердження данного факту - довідка про склад сім`ї позивачем не надана. Таким чином, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б давали суду правові підстави для висновку про наявність обставин, які об`єктивно свідчать про неможливість позивачем сплачувати аліменти на утримання його дітей у розмірі, встановленому рішеннями судів. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В даному випадку зменшення розміру аліментів суперечить інтересам дитини позивача. Крім того, у разі зменшення розміру аліментів, що стягуються з батька, надмірний тягар щодо утримання дитини буде покладено на відповідача - [PERSON] , яка згідно Розпорядження № 72-РК від 21.07.2021 року з 21.07.2021 року по 22.05.2024 року включно перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про недоведеність позивачем неспроможності сплачувати щомісячно аліменти на утримання його дітей у розмірах, визначених рішеннями судів, та відсутності підстав для зменшення їх розміру, в зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed