Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] та неповнолітню дитину [PERSON] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подачі заяви і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2017 з відповідача утримуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1300 грн за останні сплачені місяці, що є не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини, тобто 2600 грн на двох дітей. З 2017 року аліменти відповідач сплачував добровільно, але не постійно з перервами по кілька місяців. З серпня 2021 року по липень 2022 року аліменти взагалі не сплачував, нічим не допомагав також і на початку воєнних дій в Україні. Пояснював це тим, що не було роботи і доходів. В липні 2022, після попередження відповідача про звернення до суду, сплатив 23000 грн та взяв розписку, що сплатив аліменти за 9 місяців. На сьогодні відповідач служить в Збройних Силах України і має постійний дохід з травня 2022, а тому має можливість утримувати дітей в більшому обсязі. Позивач з дітьми є внутрішньо переміщеною особою, постійної роботи на новому місці не має, не має також жодних доходів, крім виплат по ВПО. Коштів катастрофічно не вистачає, фактично діти знаходяться на повному утриманні позивача. Діти ростуть, навчаються та мають потребу у більших витратах на їх утримання. Фінансова ситуація позивача у зв`язку з воєнним станом погіршилась, у відповідача ж навпаки покращилась, але належного утримання дітям він не надає. Старший син [PERSON] вже повнолітній, з 2019 року навчається у Харківському радіотехнічному коледжі, у зв`язку з цим потребує і надалі матеріальної допомоги від батька. Стипендії син не отримує, але має витрати на придбання підручників, канцтоварів, одягу, спецприладів для забезпечення навчання.. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 11 серпня 2022 року провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Учасники справи, належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подала суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надіслав заяву про визнання в повному обсязі позовних вимог, просить їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 1, 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції 30.07.2004 та серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції 02.03.2007. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1000 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.08.2017 до досягнення старшою дитиною повноліття. На сьогодні старший син [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання в Харківському радіотехнічному коледжі, що підтверджується довідкою від 28.07.2022 №357 Харківського радіотехнічного коледжу. Очікувана дата закінчення коледжу 30.06.2023. Молодша дитина сторін, [PERSON] , дорослішає та потребує більших витрат на її утримання та забезпечення всім необхідним для нормального розвитку дитини. Раніше встановлений рішенням суду розмір аліментів на неповнолітню дитину більше не задовольняє на належному рівні її потреби. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейним законодавством України встановлено мінімальну межу аліментів, що можуть стягуватися на одну дитину, а саме: розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилась вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Дитина дорослішає, а відповідно ростуть витрати на її утримання. У зв`язку з чим, раніше встановлені аліменти не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів на неповнолітню дитину підлягає збільшенню. Відповідач позов про збільшення розміру аліментів визнав. Щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, то суд виходить з наступного. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Позивач самостійно утримує повнолітнього сина, який продовжує навчання, проте її доходів не вистачає для повного забезпечення всім необхідним. Відповідач позовні вимоги визнав, підстав для неприйняття визнання позову суд не вбачає та вважає за необхідне позов і в цій частині позовних вимог також задовольнити. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Визначаючи початок періоду стягнення аліментів суд виходить з такого. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного, аліменти на неповнолітню дитину підлягають стягненню у новому розмірі з дня набрання цим рішенням законної сили. Щодо початку стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, то суд керується положеннями ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 199 СК України, відповідно до яких, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Аліменти можуть бути присуджені до досягнення повнолітніми сином, дочкою двадцяти трьох років. З матеріалів справи вбачається, що днем пред`явлення позову є 10.08.2022, отже аліменти на утримання повнолітнього сина підлягають стягненню саме з цієї дати. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в межах суми платежу за один місяць. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved