Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 травня 2007 року він уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Глибоцького РУЮ Чернівецької області, актовий запис № 24. 24 вересня 2020 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було прийнято рішення про розірвання шлюбу. В шлюбі у них народилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу по теперішній час малолітні діти залишились проживати разом із ним, він повністю опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, займається вихованням та слідкую за розвитком та здоров`ям. Матір дітей більше часу проводить за кордоном та планує виїхати жити за кордон. Діти також прийняли рішення проживати разом із ним. Виходячи з інтересів дітей, вважає, що вони повинні проживати із ним, оскільки він забезпечений житлом, де дітям створені всі комфортні умови для проживання. Крім того, він офіційно працює, має постійний заробіток і може забезпечити повноцінний розвиток, виховання та навчання дітей. Він звернувся до органу опіки та піклування в особі Тарашанської сільської ради Чернівецької області із заявою про надання висновку щодо визначення місця проживання дітей із ним по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 05 серпня 2022 року № 97 визнано за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із ним. Просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] із [PERSON] , [INFO] , з ним за адресою місця реєстрації та проживання: [ADDRESS] . В судове засідання [PERSON] не з`явився, проте направив до суду заяву в якій підтвердив обставини викладені в позові, просить суд його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Представник органу опіки та піклування в особі Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 травня 2007 року по 24 вересня 2020 року. В шлюбі у них народилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 07 липня 2022 року, виданого Тарашанською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , матеріальний стан задовільний, разом з ним проживає: донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , 1968 року народження та батько - [PERSON] , 1963 року народження. [PERSON] , [INFO] зареєстрована, однак не проживає за вказаною адресою. Згідно довідки №676 від 08 липня 2022 року, виданої ДП «Чернівецький лісгосп», [PERSON] працює у ДП «Чернівецьке лісне господарство» з 01 січня 2022 року по теперішній час на посаді майстра лісу Терблечанського лісництва. Як вбачається з характеристики №61 від 07 липня 2022 року, виданої Тарашанською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] за час проживання в селі характеризується позитивно, користується повагою та авторитетом серед інших жителів. За час проживання в селі ніяких правопорушень не здійснював. Згідно висновку органу опіки та піклування від 05 серпня 2022 року №97, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Тарашанська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На підставі описаних вище доказів судом встановлено, що на даний час [PERSON] повністю опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, займається їх вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дітей. Крім того, як вбачається з позовної заяви, між сторонами є спір щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин другої, восьмої та дев`ятої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами четвертої, п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України). Разом з тим, з огляду на вік малолітньої дитини, в даному конкретному суд не вбачає можливості заслуховування її думки щодо суті спору. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливим. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» Європейського суду з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у спорі, а вже тільки потім права батьків. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що на даний час психоемоційний зв`язок дітей із батьком є тісним, [PERSON] належним чином забезпечує духовний та фізичний розвиток дитини, їх виховання та навчання. З огляду на викладене, суд вважає, що визначення місця проживання дітей на даному етапі їх розвитку разом з батьком відповідатиме їх якнайкращим інтересам та забезпечить сталий емоційний, фізичний та духовний розвиток На підставі викладеного та

Outcome: approved