Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Представник позивача адвокат Ковальчук О.В., звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Ужгородської міської ради, в якому просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 68/100 (шістдесят вісім сотих) житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує наступним. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , доводиться сином [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно із заповітом від 02.03.2012 [PERSON] заповіла [PERSON] 36/100 земельної ділянки, розміром 0,0600 га кадастровий номер 2110100000:26:001:0050 та 68/100 житлового будинку за [ADDRESS] . Вказує, що за життя спірне майно належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою зареєстрованою в реєстрі на № 1-7896 після смерті її батька. 22.02.2022 позивач звернувся до Першої Ужгородської нотаріальної контори із заявою про видання йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 68/100 житлового будинку за [ADDRESS] , а у випадку неможливості видати йому дане свідоцтво, просив видати йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На звернення [PERSON] про видачу свідоцтва про спадщину йому видано відмову за №\~106/02-31 від 22.02.2022 на підставі пп. 4.15 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №\~296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (зі змінами), за яким видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Також для вирішення спадкування частини житлового будинку [PERSON] було рекомендовано вернутися до суду із заявою про визнання права власності на вказане майно в порядку спадкування . Так, відсутність свідоцтва про право власності на будинок становить перешкоду в подальшому оформленні належних позивачу спадкових прав після смерті матері, так як Перша Ужгородська державна нотаріальна контора не може видати відповідне свідоцтво про право на спадщину на будинок без відповідних правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на нього в державному реєстрі. Виготовлення ж правовстановлюючих документів на будинок та реєстрація права власності на нього за [PERSON] є неможливою, оскільки вона померла. Також вказує, що майнових спорів з приводу заявлених вимог про спадкування зазначеної частини будинку не існує. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2022 відкрито провадження у даній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому представник позивача подала до суду заяву про розгляд справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином. У відповідності до ч. 2\~ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справу доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] . Як вбачається із заповіту серії ВРР НА 393266 від 02.03.2012, зареєстрованого в реєстрі за №\~506 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гуменюк В.В., [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON] 36/100 земельної ділянки, розміром 0,0600 га кадастровий номер 2110100000:26:001:0050 та 68/100 житлового будинку за [ADDRESS] . Судом також встановлено, що спірне майно належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою зареєстрованого в реєстрі на № 1-7896 після смерті її батька [INFO] . Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.11.2014 серії НАВ №\~365686, виданого [PERSON] державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори, де нотаріусом Митровка В.М. у переліку спадкового майна, на яке видане свідоцтво не зазначено 68/100 житлового будинку [ADDRESS] . Даний факт підтверджується також витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № витягу: 38862010 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу: 29320621. Судом встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом, що прийняв спадщину звернувся до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про спадщину, де нотаріус Митровка В.М. на його звернення про видачу свідоцтва про спадщину видав відмову за № 106/02-31 від 22.02.2022 на підставі пп. 4.15 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (зі змінами), за яким видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. За приписами ст. 1216 спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За загальним правилом, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Якщо у складі спадщини є нерухоме майно, спадкоємець, який прийняв спадщину, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, спірне майно належало на праві власності спадкодавцю, позивач спадщину прийняв, таким чином, визнання права власності на житловий будинок за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 15, 321, 392, 1216-1218, 1220, 1296 ЦК України,

Outcome: approved