Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 25.08.2012 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 648. На обґрунтування позову зазначив,що 25.08.2012 між ним та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказав, що шлюб виявився невдалим. Шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені з березня 2022 року. З часу припинення шлюбно-сімейних відносин вони з відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зазначив, що причиною припинення шлюбних відносин є різні погляди на сімейне життя і різні характери, внаслідок чого були втрачені почуття взаємної поваги та любові один до одного. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, строк для примирення не потрібний. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, відповідно до якої не заперечувала проти позовних вимог, просила шлюб розірвати та розгляд справи проводити у її відсутність. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що шлюб\~між сторонами\~зареєстрований 25.08.2012\~у Центральному\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Кременчуцького міського\~управління юстиції\~полтавської області\~за актовим\~записом №\~648,\~що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому\~засіданні встановлено,\~що з\~березня 2022\~року сторони\~припинили шлюбно-сімейні\~відносини,\~причиною припинення\~шлюбно-сімейних\~відносин вказують\~непорозуміння,\~протилежні погляди\~на сім`ю,\~ведення домашнього\~господарства. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає\~заходів щодо\~примирення подружжя,\~якщо це\~не суперечить\~моральним засадам\~суспільства.\~В ході\~розгляду справи\~сторонами клопотання\~про надання\~їм часу\~для примирення\~не заявлялися.\~ Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що відповідач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, набуте внаслідок укладення шлюбу.

Outcome: approved