Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-07 00:00:00

[PERSON] \~звернулася\~з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 26 квітня 2015 року з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Антонінської селищної ради Красилівського району Хмельницької області, про що зроблений актовий запис № 2. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позич просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємних поглядів на життя спільних інтересів. Протягом останніх двох років шлюбні відносини між ними фактично припинилися, проживаючи в одному будинку вони не мають спільного бюджету та побуту, не пов`язані взаємними правами та обов`язками. На її неодноразові прохання переглянути свою поведінку, відповідач ігнорую. Шлюб носить формальний характер примирення між ними виключається, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Дитина залишається проживати з позивачем, спір щодо місця проживання дитини відсутній. У зв`язку з наведеним, просила шлюб розірвати. Ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2022 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, позов визнає. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Антонінській селищній раді Красилівського району Хмельницької області, про що зроблений актовий запис № 2. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємних поглядів на життя, спільних інтересів. Через постійні конфлікти та сварки з`явилася неприязнь один до одного, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Протягом двох років подружні відносини припинилися. Шлюб носить формальний характер примирення між ними виключається, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Вказані обставини сторонами не оспорюються та визнаються. Відповідно до ст.ст. 110,\~112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 26 квітня 2015 року позивач після одруження своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка «[PERSON] ». Позивач вимогу відновити дошлюбне прізвища « [PERSON] » не заявила. Враховуючи вказані обставини, суд має підстави після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «[PERSON] ». Спору місце проживання дитини не виникає. Дитина залишаються проживати із матір`ю. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується\~статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з викладеним, необхідно повернути позивачці з державного бюджету 496,2 грн. судового збору, стягнути з відповідача на користь позивача 496,2 грн. судового збору.

Outcome: approved