Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього на користь ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» в порядку суброгації майнової шкоди в розмірі 16259,85 грн та судового збору. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 03 січня 2020 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №005155/4615/0000035, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Citroen Berlingo», номерний знак [NUMBER] . 16 вересня 2020 року о 17 год. 10 хв. на вул. Старокозацька, 21 у м. Дніпро [PERSON] , керуючи автомобілем «Audi Q7», номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості, не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Citroen Berlingo», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Факт та обставини ДТП підтверджуються постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року у справі №932/11112/20. Позивачем прийнято рішення про визнання події страховим випадком та виплату на користь страхувальника [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 16259,85 грн. Страхове відшкодування було сплачено позивачем на користь [PERSON] шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ФОП [PERSON] . Зазначає, що особою, безпосередньо відповідальною за завдані збитки є відповідач, а до позивача (в порядку суброгації) переходить право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування, а саме у розмірі 16259,85 грн. Вказує, що цивільно-правову відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не застраховано, а тому обов`язок щодо відшкодування збитків у повному обсязі покладається на відповідача. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~14\~липня 2022\~року залучено в\~якості третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України до розгляду цивільної справи. 08 серпня 2022 року на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України, відповідно до яких представник Сакалюк Д.В. зазначив, що в ДТП, яка мала місце 16 вересня 2020 року за участю автомобілів «Citroen Berlingo», державний № [NUMBER] , та «Audi», державний № [NUMBER] , має нести відповідальність саме винна особа в ДТП, а тому саме відповідач [PERSON] має відповідати за завдану в ДТП шкоду. Вказує, що МТСБУ в даному випадку не має підстав для проведення регламентної виплати на користь позивача за пошкодження майна в ДТП, що мала місце 16 вересня 2020 року. Позовні вимоги позивача до відповідача вважає обґрунтованими. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 16 вересня 2020 року о 17 год. 10 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «AUDI Q7», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Старокозацька, 21 в м. Дніпро, не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв наїзд на автомобіль марки «CITROEN BERLINGO», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби, завдано матеріальні збитки. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року, яка набрала законної сили 03 листопада 2020 року, відповідача визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340 гривень (а.с.13). Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль CITROEN BERLINGO, реєстраційний номер [NUMBER] , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди було застраховано відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №005155/4615/0000035 від 03 січня 2020 року в ПрАТ «СК «УНІКА» (а.с.6-12). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу AUDI Q7, реєстраційний номер [NUMBER] , на день скоєння ДТП не застрахована (а.с.25, 45). 17 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою №00374093 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО №005155/4615/0000035 (а.с.15). Відповідно до Акта №00374093 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 17 вересня 2020 року, ремонтної калькуляції №00374093 від 28 вересня 2020 року, рахунку-фактури ФОП [PERSON] №Р490 від 22 вересня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля CITROEN BERLINGO, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 16259,85 грн (а.с.16, 17-19, 20). Позивачем було кваліфіковано вказану подію як страховий випадок та виплачено страхове відшкодування страхувальнику [PERSON] у розмірі 16259,85 грн шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ФОП [PERSON] (а.с. 22, 23). Факт виконання відновлювальних робіт на загальну суму 16259,85 грн підтверджується Актом виконаних робіт №Р490 від 11 грудня 2020 року (а.с.24). З відповіді МТСБУ №10-02/14997 від 18 липня 2022 року встановлено, що інформації про звернення з приводу ДТП, яка сталася 16 вересня 2020 року о 17 год. 10 хв. по вул. Старокозацька, 21 в м. Дніпро за участі відповідача та [PERSON] , про виплати страхового відшкодування не виявлено (а.с.48). Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вирішуючи позовні вимоги судом враховується правова позиція Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 554/5837/15-ц. Згідно зі\~статтею 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~статті 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2.\~Правил дорожнього руху\~України). За змістом\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. До страховика переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Згідно з пунктом 39.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Підпункт 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що МТСБУ має ряд важливих завдань, до яких належить, у тому числі, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим законом. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко визначає умови, за яких МТСБУ здійснює відшкодування страхових коштів. Згідно з підпунктом 43.1.2 пункту 43.1 статті 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для забезпечення виконання зобов`язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому, крім інших, створено фонд захисту потерпілих у ДТП (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим законом. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з пунктом 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія (винуватця дорожньо-транспортної пригоди) на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, і в матеріалах справи відсутні докази, що сам водій належить до пільгової категорії осіб, визначених пунктом 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. При цьому МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. У таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування (пункт 41.3 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Таким чином, за наявності договору добровільного страхування страхувальник (потерпілий) може отримати страхове відшкодування від свого страховика за договором добровільного страхування. При цьому МТСБУ відшкодовує потерпілому частину шкоди, яка не компенсована за договором добровільного страхування, у разі якщо винуватець ДТП (власник транспортного засобу) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У справі встановлено, що за договором добровільного страхування, що є іншим видом страхування, потерпілий отримав страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля від позивача (страховика). Заподіяння потерпілому шкоди внаслідок винних дій водія у ДТП стало підставою для виникнення деліктного зобов`язання, в якому праву потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондує відповідний обов`язок особи, яка завдала шкоди, відшкодувати заподіяну шкоду. Водночас така ДТП є підставою для виникнення зобов`язання згідно з договором добровільного страхування, в якому потерпілий має право вимоги до страховика (позивач). Зазначені зобов`язання не виключали одне одного. Потерпілому належало право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він на власний розсуд обрав спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до страховика (позивач), від якого отримав страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля. Згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Аналогічне правило викладено в пунктах 3.6, 3.7 Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у ДТП (затверджено протоколом Координаційної ради МТСБУ від 06 грудня 2012 року № 31/2012), за змістом якого МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих компенсує витрати страховика за договором майнового страхування в межах здійсненого ним страхового відшкодування виключно у разі настання ДТП з вини осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно з пунктом 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та у разі, коли відповідальною за шкоду, спричинену внаслідок ДТП, є особа, відповідальність якої застрахована за договором ОСЦПВ іншим страховиком-членом МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. При відсутності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у винуватця дорожньо-транспортної пригоди страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в пункті 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов`язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам. Отже, позивач, пред`явивши вимоги безпосередньо до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, діє\~відповідно до закону. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2481 грн (а.с.30).

Outcome: approved