Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 01.12.2020 звернулись в суд з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просили визнати право власності у порядку спадкування на належну [PERSON] , яка померла [INFO] , 31/50 частку в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0234 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0056, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та 31/50 частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0628 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0057, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 05.12.2000 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування 31/50 частин житлового будинку, згідно п.1 якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 31/50 частин житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] . 18.12.2000 Львівським бюро технічної інвентаризації видано [PERSON] . Реєстраційне посвідчення серії [NUMBER] на право власності вказаної частки житлового будинку. У зв`язку з наведеним, фактично перейшло право користування на частину земельних ділянок, на яких розміщена зазначена частина житлового будинку та яка необхідна для його обслуговування. 02.06.2003 державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого вона набула у власність 19/50 частин житлового будинку, який розташований у [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 269 кв.м. Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №494100 від 16.04.2008, співвласниками земельної ділянки площею 0,0234 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0056 є [PERSON] та [PERSON] . Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №494101 від 16.04.2008, співвласниками земельної ділянки площею 0,0628 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0057 є [PERSON] та [PERSON] . Із змісту вказаних Державних актів вбачається, що такі земельні ділянки надані із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , а у графі «частки у спільній власності» будь-які відомості відсутні. Станом на даний час у провадженні Шостої львівської державної нотаріальної контори перебуває спадкова справа №385/2010 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкове майно померлої складається із 31/50 частини житлового будинку [ADDRESS] та зазначені вище земельні ділянки. Із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулись: чоловік померлої [PERSON] , син померлої [PERSON] та дочка [PERSON] . Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці позбавлені можливості, оскільки невизначені частки померлої у праві власності на земельні ділянки. Вважають, що оскільки [PERSON] належало 31/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , відтак із покликанням на ч.4 ст.120 ЗК України, частка померлої у праві власності на земельні ділянки є пропорційними до її частки у праві власності житлового будинку, та становить по 31/50 частки кожної з ділянок. Ухвалою від 11.12.2020 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Згідно із ухвалою суду від 19.02.2021 зупинено провадження у справі до залучення в участі у справі правонаступників відповідачки [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 18.10.2021 поновлено провадження у справі, оскільки підстави, які слугували зупиненню провадження, відпали. Відповідно до ухвали від 12.11.2021 залучено до участі в справі\~в якості правонаступника відповідачки [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] . Згідно із ухвалою суду від 12.11.2021 зупинено провадження у справі до залучення в участі у справі правонаступників позивача [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з тим, що відпали підстави, які слугували зупиненню провадження, ухвалою суду від 24.05.2022 поновлено провадження у справі, розгляд справи продовжено. 20.06.2022 до суду надійшла заява представника позивачів адвоката Горонного О.О. про зміну предмету позову. У вказаній заяві представник позивачів виклав позовні вимоги у такій редакції: визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування на 2/3 частки з 31/50 частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0234 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0056, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] та право власності у порядку спадкування на 2/3 частки з 31/50 частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0628 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0057, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] , які належали [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування на 1/3 частку з 31/50 частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0234 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0056, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] та право власності у порядку спадкування на 1/3 частку з 31/50 частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0628 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0057, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] , які належали [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування заяви про зміну предмету позову покликається на те, що після смерті [PERSON] кожному із її спадкоємців (позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) належала б по 1/3 частці із спадкового майна: 31/50 частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0234 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0056, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] та 31/50 частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0628 га., кадастровий номер 4610136800:03:004:0057, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] . [INFO] помер один із позивачів [PERSON] , який також був спадкоємцем 1/3 частки в спадковому майні після смерті [PERSON] . Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] став його син [PERSON] , що підтверджується копією довідки № 333/02-14 від 12.05.2022 р. виданої в.о. завідувача Шостої львівської державної нотаріальної контори Львівської області. Таким чином частка позивача [PERSON] в предметі позову становить 2/3 від 31/50 частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0234 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0056 та 31/50 частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0628 га., кадастровий номер 4610136800:03:004:0057, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно, частка позивачки [PERSON] в предметі позову становить 1/3 від 31/50 частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0234 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0056 та 31/50 частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0628 га., кадастровий номер 4610136800:03:004:0057, що знаходиться по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24.08.2022 залучено до участі в справі\~в якості правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] , - [PERSON] ; прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову у даній справі, а також закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу до судового розгляду. У судове\~засідання учасники\~справи не\~з`явились, відтак фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Від представника позивачів адвоката Горонного О.О. 02.09.2022 надійшла заява, у якій останній просив розглядати справу у його відсутності та відсутності позивачів. Позовні вимоги, із врахуванням заяви про зміну предмету позову, просив задовольнити. Від відповідачки [PERSON] 24.08.2022 надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутності. У вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Положеннями статей\~15,\~16 ЦК України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої\~статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] на підставі договору дарування 31/50 частин житлового будинку від 05 грудня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Чорній С.Б., зареєстрованого у реєстрі за № 4-1923, належала 31/50 частина житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.23). Інші 19/50 частин вказаного житлового будинку, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Чорній С. Б., зареєстрованого у реєстрі за № 4-1799, належали [PERSON] (а.с.29). На підставі ухвали 7 сесії 5 скликання Львівської міської ради від 18 лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON] передано у спільну власність\~дві\~земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , а саме: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ - площею 0,0234 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0056, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 494100, виданим 16 квітня 2009 року (а.с.19); - площею 0,0628 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0057, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 494101, виданим 16 квітня 2009 року (а.с.20). [INFO] [PERSON] померла, спадщину після її смерті у встановленому законом порядку та строки прийняли: [PERSON] син, [PERSON] чоловік, [PERSON] донька (а.с.13-17). 22 березня 2018 року завідуючою Шостої львівської державної нотаріальної контори Горонною І. С. прийнято рішення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,0628 га та 0,0234 га, які розташовані по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю визначеної частки [PERSON] у спільній сумісній власності на зазначені земельні ділянки (а.с.30). Відповідачка [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2021 (а.с.75). Згідно із відомостями, наданими державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори З.В.Спільник, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №521/2021 за заявою доньки померлої - [PERSON] . Від сина померлої [PERSON] надійшла заява про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 99,100). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у\~першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно із частин першої, третьої\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Окрім цього, згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з частиною першою статті\~377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Системний аналіз змісту наведених норм статті 120 ЗК України та\~статті 377 ЦК України\~дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.\~За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, а також у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №464/1663/18. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] належало 31/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , відтак з огляду на наведені норми, її частки у праві власності на земельні ділянки є пропорційними до її частки у праві власності житлового будинку, та становить по 31/50 частки кожної з ділянок. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, один із спадкоємців [PERSON] її чоловік [PERSON] помер [INFO] , який також був спадкоємцем 1/3 частки в спадковому майні після смерті [PERSON] (а.с.108 свідоцтво про смерть). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] став його син - [PERSON] , що підтверджується копією довідки № 333/02-14 від 12.05.2022, виданої в.о. завідувача Шостої львівської державної нотаріальної контори Львівської області (а.с.117). Враховуючи наведене, частка позивача [PERSON] в предметі позову становить 2/3 від 31/50 частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0234 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0056 та 31/50 частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0628 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0057, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] . Відповідно, частка позивачки [PERSON] в предметі позову становить 1/3 від 31/50 частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0234 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0056 та 31/50 частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0628 га, кадастровий номер 4610136800:03:004:0057, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Таким чином, оскільки у позивачів існують перешкоди для реалізації своїх спадкових прав, визнання права власності на спадкове майно, а саме частки в праві спільної власності на земельні ділянки, є винятковим способом захисту, який підлягає захисту, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім цього, у відповідності до\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачами судові витрати в розмірі по 1\~354 грн. 70 коп. судового збору.

Outcome: approved