Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання дочки - [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.06.2022 і до досягнення двадцятитрьохрічного віку за умови продовження нею навчання. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем у них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з досягненням повноліття виплата аліментів, визначених рішенням суду, припинилася. На даний час дочка навчається на 1-му курсі денної форми навчання, групи Ф-11д, за спеціальністю -"Філологія", освітньої програми "Германські мови та літератури (переклад включно), перша англійська" Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету. Строк закінчення навчання 30.06.2025. Стипендію не отримує. У зв`язку з навчанням дочка потребує додаткових матеріальних витрат на своє утримання, а саме: проїзд до місця навчання, оплата найманого житла в м. Вінниця, повноцінне харчування, придбання одягу та взуття, засобів гігієни, необхідної літератури, канцелярських товарів для навчання. Оскільки дочка самостійних джерел для життя та навчання не має, тому на період навчання вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним і тому має можливість утримувати їхню спільну дитину, проте в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період її навчання. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.07.2022 провадження у справі відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 5), яка є студентом 1 курсу денної форми навчання, групи Ф-11д, за спеціальністю -"Філологія", освітньої програми "Германські мови та літератури (переклад включно), перша англійська" Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету. Строк закінчення навчання 30.06.2025 (а.с. 9). Згідно\~з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями\~ст. 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20\~постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно із\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, регулюються самостійними нормами матеріального права, якими такий обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу, суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання. Виходячи з вимог закону, обставин справи та позицій сторін, а також\~враховуючи те, що батьки обоє \~повинні приймати\~ участь у \~матеріальному утриманні\~та вихованні\~дітей, суд\~вважає,\~що з\~ відповідача слід\~стягнути аліменти\~на навчання\~дочки в\~розмірі 1/4\~частини зі\~всіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно до \~закінчення навчання або досягнення двадцятитрьохрічного віку, за умови продовження нею навчання, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості. Оскільки сторону, на користь\~\~якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 496,20 грн. Також [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею витрати за надання правничої допомоги у розмірі 1200 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та адвокатом Пилипчуком В.О. укладено договір про надання правової допомоги б/н від 07.06.2022. Відповідно до розрахунку до вказаного договору адвокатом надано клієнту такі послуги: зустріч з клієнтом, вивчення наданих документів, проведення консультацій 1 год. (1х400х400 грн.), збір доказів, ознайомлення з судовою практикою, узгодження правових позицій, підготовка позовної заяви та додатків 2 год. (2х400=800 грн.), загальна вартість правничої допомоги 3 год. (3х400=1200 грн.). Всього понесено судових витрат - 1200 грн. (а.с. 12, 14). Згідно з квитанцією від 868518 від 07.06.2022 (а.с. 13) [PERSON] внесено гонорар у розмірі 1200\~грн. Заперечень щодо необгрунтованості витрат на правничу допомогу від позивача не надано. Отже, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи, в тому числі фінансового стану обох сторін, вважає, що витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 1200 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved