Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-22 00:00:00

07 липня 2022 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] . З відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 01.09.2008. Відповідач [PERSON] є рідним сином [PERSON] та їй доводиться пасинком. Окрім неї, в квартирі зареєстрований її рідний син [PERSON] та відповідачі. Рішенням суду від 16.08.2019 шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Ще до прийняття рішення про розірвання шлюбу відповідачі виїхали добровільно з належної їй квартири, забравши усі свої речі, ніхто не чинив їм перешкод в користуванні житлом. Відповідачі хоча і зареєстровані у квартирі, проте не проживають у ній з 2019 року, проте знятися з реєстрації добровільно відмовляються. Вона бажає оформити субсидію, проте через реєстрацію відповідачів не може цього зробити. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 11.07.2022 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі у встановлений судом строк відзиви на позовну заяву не подали. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин. Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Приписами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР передбачено право власника житлового будинку, квартири використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 156 Житлового кодексу Української РСР та частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, що проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом. Згідно із частиною другою статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02 квітня 2007 року, укладеного на Універсальній товарній біржі «ПАРТНЕР», та рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2007 року у справі №2-2181/2007, [PERSON] належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Згідно копії свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.09.2008 року, актовий запис №354. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.14). Згідно копії заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду від 16.08.2019 у справі №398/1130/19, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 17.09.2019 року (а.с.15-16). З відомості з реєстру «Реєстр громади міста Олександрії» про склад сім`ї від 30.08.2021 вих.№3221/10/16, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] - власник; [PERSON] - чоловік; [PERSON] - пасинок; [PERSON] - син (а.с.17). Факт непроживання відповідачів в квартирі [ADDRESS] підтверджується актами, затвердженими директором КП «Житлогосп» від 31.08.2021, з якого вбачається, що громадяни [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають з 2019 року, та від 27.07.2022, з якого вбачається, що громадяни [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають з 2018 року (а.с.18, 34). Отже, враховуючи вищезазначене, відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, проте більше року там не проживають. За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги те, що відповідачі у спірній квартирі не проживають більше року, домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було, доказів на спростування доводів позовної заяви відповідачами не надано, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачами судом не встановлено, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач є інвалідом першої Б групи з дитинства по зору, у зв`язку з чим звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати стягуються з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved