Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

У жовтні 2021 року адвокат Смиковський Дмитро Петрович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] у кв. [ADDRESS] з 14 лютого 2012 року і до часу відкриття спадщини. Свої вимоги заявник мотивує тим, що в 2010 році заявником та його дружиною було придбано квартиру [ADDRESS] , право власності на вказану квартиру було оформлено на ім`я дружини заявника [PERSON] . Дружина заявника зареєструвала своє місце проживання за адресою придбаної квартири, а заявник залишився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла його дружина - [PERSON] . Після смерті дружини заявника - [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . У першу чергу на прийняття спадщини являється заявник - [PERSON] та їх спільні з померлою діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які відмовилися від прийняття спадщини. Від моменту придбання квартири і аж до самої смерті заявник вказує, що проживав разом із своєю дружиною у вказаній квартирі, проживає там і на дату подання заяви, сплачує комунальні послуги. Але, з огляду на ту обставину, що заявник має поважний вік, потребує постійного медичного обслуговування в лікарняному закладі за місцем реєстрації не зареєстрував своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, [PERSON] просив на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем - [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 22.10.2021 року цивільну справу №754/16077/21-ц за заявою [PERSON] до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 10.01.2022 року заяву [PERSON] до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, залишено без руху. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2022 року у справі відкрито провадження. Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, проте представник заявника подав до суду заява про розгляд справи у відсутність представника заявника, в якій заяву підтримав. Заінтересована особа Київська міська рада, в судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що 07 лютого 1970 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Шевченківським відділом ЗАГС міста Києва, актовий запис № 78. За час перебування у шлюбі в сім`ї народились дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [INFO] , [PERSON] померла, про що зроблено відповідний актовий запис № 13197 (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Київським міським відділом реєстрації смерті центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 11 серпня 2020 року). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 01.10.2002 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 30.09.2021 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, за адресою: [ADDRESS] (свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 11 січня 2011 року). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується копіями заяв про відмову від прийняття спадщини від 04 жовтня 2021 року. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Як визначено у ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 3.21, 3.22 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. У абз. 2 п. 2, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). Згідно п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. У заяві [PERSON] просить суд встановити факт, який породжує юридичні наслідки, постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що необхідно йому для оформлення спадщини. При цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, а також його встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд, вивчивши заяву [PERSON] , матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Обставин, які б спростовували факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved