Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказував, що від шлюбу з відповідачем він має неповнолітнього сина - [PERSON] .. В 2014 році відповідач покинула його та їхнього спільного сина та поїхала у невідомому для позивача напрямку. В 2018 році шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, а дитина залишилася проживати разом із позивачем [PERSON] .. В свою чергу відповідач [PERSON]. ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, втратила інтерес до нього, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, та взагалі покинула його одразу після народження. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але разом із позовом подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та просив розглянути справу в його відсутності в заочному порядку у разі неявки відповідача. Виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника органу опіки та піклування за наявними у справі документами, відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач [PERSON]. про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки. Але в судове засідання відповідач не з`явилася без поважних на то причин, відзив не подала. Заяв про відкладення розгляду справи до суду відповідач не подавала. Зі згоди позивача, суд розглядає справу за відсутності відповідача, в заочному судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд встановив наступне. Позивач і відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим 22 грудня 2006 року відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Відповідно до копії рішення Люботинського міського суду Харківської області в цивільній справі №630/81/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON]. було розірвано 26 березня 2018 року, рішення набрало законної сили 26 квітня 2018 року. Під час розгляду вказаної справи судом були встановлені обставини того, що шлюбні відносини між подружжям припинилися з 2014 року, а на момент розірвання шлюбу сторони фактично проживали окремо один від одного. Як вбачається з акту органу самоорганізації населення «Східний» від 16 червня 2022 року, засвідченими відділом забезпечення діяльності виконкому та внутрішньої політики 17 червня 2022 року, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , та на його утриманні перебуває неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Таким чином, [PERSON] , як батько з яким фактично проживає дитина, має право згідно зі ст. 165 СК України на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані приймати участь у вихованні дитини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав», наведено роз`яснення, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач у справі [PERSON]. батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 СК України, не виконує, належним чином, не утримує сина, не займається його вихованням, не піклується про стан його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає ніякої участі в підготовці до самостійного життя. Так, відповідно до довідки Люботинської гімназії №5 від 14 червня 2022 року [PERSON] опікується навчанням та вихованні свого сина [PERSON] , а [PERSON]. не бере участі у вихованні дитини: з учителями не спілкується, не буває присутньою на класних батьківських зборах. Також відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Люботинської міської ради Харківської області №01-34/268 від 26 липня 2022 року, витребуваної на запит суду, [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку у закладі з моменту народження по 2017 рік. На даний момент ані батько [PERSON] , ані мати [PERSON]. дитини [PERSON] не мають декларації з сімейним лікарем або педіатром КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Люботинської міської ради Харківської області. Виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області на виконання вимог ст. 19 СК України було надано висновок від 08 серпня 2022 року №03-36/1382 про доцільність позбавлення [PERSON]. батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Так, із вказаного висновку вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області вважає за доцільне позбавити [PERSON]. батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , оскільки відповідач фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні дитини не приймає, не спілкується з сином, не телефонує, не навідує, не забезпечує його матеріально, не дбає про стан здоров`я дитини. Відповідно до ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В тому, що такий висновок є об`єктивним та неупередженим відносно [PERSON]. по даній справі, у суду не виникає сумнівів, бо запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дітей [PERSON]. не з`явилася. Проте на комісію з`явився неповнолітній [PERSON] , який повідомив, що він майже не пам`ятає своєї матері, з часу, коли вона його покинула, то жодного разу не привітала з днем народження, не поцікавилася його життям, навчанням та станом здоров`я. Фінансової і будь-якої іншої допомоги [PERSON]. не надає. Спроб налагодити спілкування зі сторони матері не було. Тому неповнолітній [PERSON] пояснив, що він взагалі не знає свою матір [PERSON]. , а в повному обсязі його вихованням та розвитком займається [PERSON] , котрий забезпечує неповнолітнього одягом, харчуванням, речами для навчання, приділяє необхідну увагу. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON]. з 2014 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини [PERSON] , а тому задовольняє позов в повному обсязі та позбавляє відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] ..

Outcome: approved