Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Махнівської сільської ради про визнання права на спадщину за законом, в якій просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею - [PERSON] в порядку спадкування за законом право на земельну часку пай (кадастровий номер 0521480200:06:005:0294, площею 2,2890 га) із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належало померлій [INFO] [PERSON] . Позовну заяву вмотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері вона прийняла спадщину за законом в передбачений законом строк. Оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки отримала від нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори Вінницької обл. Мельник А.О. відмову в оформлені спадкових прав після смерті матері. Нотаріус зазначила, що оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] не можлива, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку. Згідно розпорядження Козятинської районної державної адмністрації № 637 від 24 листопада 2006 року, [PERSON] надано право на земельну частку пай 2.2890 в умовних кадастрових одиницях. Вона є спадкоємцем за законом майна її померлої матері- [PERSON] . Для оформлення своїх спадкових прав вона звернулась до приватного нотаріуса, отримала письмове роз`яснення, що не має можливості належним чином оформити спадкові права, оскільки відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), тобто відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай). Таким чином, всі вказані нею обставини не дають їй змоги оформити спадкові права щодо земельної ділянки в нотаріальному порядку. Ухвалою від 11.10.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. 11.01.2022 представник позивача [PERSON] подав уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 11.01.2022 прийнято уточнену позовну заяву та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду на 27.04.2022. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилався на те, що позов підлягає задоволенню з тих підстав, що померла [PERSON] була внесена в списки громадян, яким видаються державні акти на право власності, а також те, що матері позивачки було надано дозвіл на виготовлення технічної документації Безіменською сільською радою. Представник відповідача - Махнівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, в тому числі і уточнюючу позовну заяву, інших заяв, клопотань та відводів не має. Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку. Судом встановлено такі обставини. Постановою державного нотаріуса Мельник А.О. № 720/02-31 від 21.09.2021, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, загальною площею 2,2890 га, кадастровий номер: 0521480200:06:005:0294, яка розташована за адресою: Вінницька область, Хмільницький (Козятинський) район, Махнівська (Безіменська) сільська рада, яка належала її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18.05.2020. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.1999, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Право власності на земельну ділянку, площею 2.2890 га, кадастровий номер 0521480200:06:005:0294, яка розташована на території Безіменської сільської ради, Козятинського району, Віницької області в Державному земельному кадастрі не зареєстроване, про що свідчить витяг № НВ-0007648122021 від 21.09.2021 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку наданого відповідно до заяви [PERSON] від 21.09.2021,ЗВ-0520215002021. Відповідно до Рішення № 41 від 17.12.2019 Безіменської сільської ради Козятинського району Вінницької бласті, [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Безіменської сільської ради. Згідно із заявою від 02.03.2020, [PERSON] просила виготовити технічну докуметацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), площею 2,2890 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення 22 сесії 7 скликання Безіменської сільської ради від 17.12.2019. Відповідно до розпорядження № 637 від 24.11.2006 про затвердження протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки на території Бродецької селищної, Безіменської та Вовчинецької сільських рад (САТ «Бродецьке»), додатком 2 до розпорядження Козятинської РДА від 24.11.2006 затверджено список громадян, яким видаються державні акти на право власності на земельну частку (пай) взамін сертифікатів на території Безіменської сільської ради (САТ «Бродецьке»), де під номером 434 зазначена [PERSON] , номер ділянки 433, площа 2.2890 га. [PERSON] була замовлена та для неї була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підставою для виконання робіт було рішення 22 сесії 7 скликання Безіменської сільської ради від 17.12.2019 « Про надання дозволу на виготовлення технічної документації», розпорядження Козятинської РДА № 637 від 24.11.2006 «Про затвердження протоколу про розподіл земельних ділянок». Відповідно до копії спадкової справи № 235/2020 від 15.05.2020 [PERSON] , [PERSON] подала нотаріусу заяву від 03.09.2020, якою вона прийняла спадкове майно, яке залишилось на день смерті її матері [PERSON] .. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених частини 2 статті 16 ЦК України, є визнання права. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За змістом ч. 1, 5 ст. 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Вказані особи мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). За змістом ст. 32 ЗК України, громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Вказане не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай). Відповідно до вказаних положень ЗК України та зазначеного Указу, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.03.2020 року у справі № 396/1683/18-ц). Як встановлено судом, свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), який підтверджує відповідне право [PERSON] , не видавалось, а тому потребує доведення фактичне набуття права [PERSON] за життя на таку земельну частку. Першим із критеріїв одержання права на земельну частку (пай) є факт членства [PERSON] у колективному сільськогосподарському підприємстві на час розпаювання земель. Однак такий факт позивачем у суді доведеним не був. Доведено факт того, що [PERSON] була включена до списку осіб, яким видаються державні акти на право власності на земельну частку (пай) взамін сертифікатів на території Безіменської сільської ради (САТ «Бродецьке»), з кадастровим номером: 0521480200:06:005:0294, яка розташована за адресою: Вінницька область, Хмільницький (Козятинський) район, Махнівська (Безіменська) сільська рада. Однак не доведено факт того, що [PERSON] за життя отримала сертифікат на земельну частку (пай) або державний акт. Крім того, наданий суду список не є списком осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю. Також не доведено одержання КСП цього акта. Таким чином, залишилось недоведеним те, що [PERSON] набула право на земельну частку (пай) за життя. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивачем не доведено, що до складу спадщини увійшло право її матері на земельну частку (пай), суд не вбачає підстав для визнання такого права за нею. А тому у позові слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: dismissed