Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із указаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , Буської міської ради Золочівського району Львівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Львівській області. Просить визнати за ним право власності на середню земельну частку (пай) розміром 1,70 умовних кадастрових гектари, з них 1,55 га ріллі та 0,15 га кормових угідь, розташованих на території Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті бабці по лінії матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що [INFO] померла його бабця, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належну спадкодавцю земельну частку (пай). На момент смерті спадкодавця разом із нею був зареєстрований та проживав її онук [PERSON] (позивач). Відтак позивач вважає, що він фактично прийняв спадщину після смерті бабці, але не може оформити своїх спадкових прав через втрату спадкодавцем оригіналу сертифіката на право приватної власності на спадкове майно (земельний пай), а тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, належно та вчасно були повідомлені про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додали заяву про слухання справи у їх відсутності, щодо позовних вимог заперечень не мають, просять позов задоволити. Ухвалою суду від 13.05.2021 року було проведено заміну відповідача в справі на Буську міську раду Золочівського району Львівської області, яка із 10 грудня 2020 року є правонаступником припиненої Милятинської сільської ради Буського району Львівської області. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника до суду не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, направивши письмову заяву від 28.05.2021 за №827, у якій проти задоволення заявленого позову заперечують, оскільки позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Належних доказів того, що позивач фактично вступив в управління спадковим майном ним не надано. Відтак просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду в справі №235/5845/17 від 10.02.2020 року. Третя особа Головне управління Держгеокадастру в Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У силу вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою - сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що хоча бабця позивача померла до дати видачі сертифікату, своє право на землю вона набула на підставі Проекту роздержавлення і приватизації земель НААГ «В.Україна» Милятинської сільської Ради народних депутатів Буського району Львівської області Львівським філіалом Інституту землеустрою в 1996 році та затверджений рішенням районної ради від 23.04.1997 року № 142. На ім`я [PERSON] був зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 4819 від 05.05.1997 р. із земель НААГ «В.Україна» на підставі розпорядження голови Буської районної ради від 25.04.1997 р. № 148 загальною площею 1,82 умовно кадастрових га. Проте, беручи до уваги розпорядження голови Буської РДА 14.02.2000 р. № 72 року «Про затвердження технічної документації про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на спадкодавця розрахована частка розміром 1,70 умовних кадастрових гектари, з них 1,55 га ріллі та 0,15 га кормових угідь, про що вбачається із листа Відділу Держгеокадастру в Буському районі Львівської області від 21.10.2020 року. Як вбачається з поданих позивачем документів у сертифікаті про право на середню земельну частку (пай) серії ЛВ № 4819 від 05.05.1997 року та списках осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) ім`я бабці помилково записано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки у нього на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу спадкодавця та правовстановлюючого документа на земельну ділянку. У зв`язку з цим виникає необхідність встановлення факту належності сертифікату про право на середню земельну частку (пай) серії ЛВ № 4819 від 05.05.1997 року. [PERSON] померла [INFO] в селі Старий Милятин Буського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] виданого повторно Буським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області 17 липня 2018 року. Як убачається із долученого до справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що позивач [PERSON] є сином [PERSON] . Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] підтверджується, що її матір`ю є - [PERSON] (спадкодавець). Свідоцтвом про укладення шлюбу матері [PERSON] серії [NUMBER] підтверджується зміна її прізвища з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ст.315 ЦПК України передбачає перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення, яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих, чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Нормою статті 316 цього Кодексу визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Аналогічною за змістом є норма За змістом ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 та статті 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР). Як убачається із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори №429/01-16 від 28.07.2021 року, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Разом із тим, як слідує із матеріалів справи, що на день смерті спадкодавця [PERSON] померлої [INFO] , разом із нею проживав її онук [PERSON] (позивач). Отже, із матеріалів справи слідує те, що спадкодавець та позивачка проживали разом за однією адресою на момент відкриття спадщини, а тому останній прийняв спадщину в розумінні положень пункту 1 частини першої статті 548 ЦК УРСР (яка була чинною на момент відкриття спадщини). Місцем відкриття спадщини є село Старий Милятин Буського району Львівської області, про що вбачається зі справи. Оскільки відповідачі [PERSON] (матір позивача) та [PERSON] , спадщину не приймали та відмовилися від неї, тому позивач залишається єдиним спадкоємцем у розумінні вищенаведеного законодавчого положення, який прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем та від неї (спадщини) не відмовився. При цьому, суд вважає заперечення відповідача в особі Буської міської ради Золочівського району Львівської області проти позову такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом, спростовуються вищенаведеними обставинами, підтвердженими належними та допустимими доказами. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно - земельну частку (пай), яка належала померлій матері позивача в порядку спадкування за законом після її смерті. Ураховуючи наведене та

Outcome: approved