Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Департамент патрульної поліції звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Позов обґрунтовує тим, що наказом ДПП від 23.09.2019 року № 746 о/с [PERSON] призначено на посаду командира взводу № 2 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції. 17.12.2019 року в м. Черкаси по вул. Оборонній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SKODA OKTAVIA» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ДПП «TOYOTA PRIUS» д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 712/129/20 від 10.01.2019 року [PERSON] було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У квітні 2020 року [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ДПП про відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (справа № 712/3924/20). Суть позовних вимог полягала в тому, що відповідно висновку автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту, та матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «SKODA OKTAVIA» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП 17.12.2019 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля автомобіля «SKODA OKTAVIA» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження останнього під час ДТП, що мало місце 17.12.2019 року складає 227436,56 грн. Відповідно до Полісу АМ/8661806 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (АСК «Омега») ліміт страхової відповідальності автомобіля «TOYOTA PRIUS» д.н.з [NUMBER] за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн.. Враховуючи зазначене, [PERSON] просив суд стягнути з ДПП 127436 грн. матеріальної шкоди, завданої в наслідок ДТП. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 712/3924/20 від 27.07.2020 року позовну заяву [PERSON] задоволено повністю. Постановою Черкаського апеляційного суду по справі № 712/3924/20 від 28.10.2020 року апеляційну скаргу ДПП залишено без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси без змін. Згідно до платіжного доручення від 23.12.2020 року за № 1046 на виконання рішення Соснівського районного суду по справі № 712/3924/20 від 27.07.2020 року ДПП було здійснено перерахунок коштів у сумі 127436,56 грн. на користь [PERSON] . Згідно з інформацію щодо проведення безспірного стягнення органами казначейства з рахунку ДПП, наданою начальником управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку - головним бухгалтером ДПП В. Можейком, кошти у сумі 127436,56 грн. по справі № 712/3924/20 було списано 24.12.2020 року. Відповідно до ч. 1. ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За своєю суттю регресне зобов`язання - це зворотна вимога про повернення грошей або майна, виконане однією особою за іншу або з вини останньої третій особі. Отже, враховуючи зазначені вище положення законодавства, ДПП має право стягнення з відповідача в порядку регресу відшкодованої за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/3924/20 від 27.07.2020 матеріальної шкоди. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Департаменту патрульної поліції завдану ним майнову шкоду в сумі 127436,56 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 11.11.2021\~року до\~Придніпровського районного\~суду надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~представник відповідача\~адвокат Олійник\~С.В.\~просить відмовити\~в задоволенні\~позовних вимог,\~посилаючись на\~те, до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Оскільки відповідачем спричинена шкода з необережності, тому в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» відповідач, як працівник поліції несе обмежену матеріальну відповідальність, а відтак зважаючи на наведене, підстави для стягнення з відповідача 127 436 грн. 56 коп. завданої майнової шкоди відсутні. З відповідача в порядку регресу може бути стягнуто не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, що вбачається із ст. 1191 ЦК та ст.ст. 3,5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» у їх системному взаємозв`язку. 17.11.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій представник позивача просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Зазначає, що підставою позовної заяви є заподіяння відповідачем шкоди третій особі власнику транспортного засобу, який було пошкоджено внаслідок вчинення відповідачем винних протиправних дій. Й оскільки ДПП виконав обов`язок відповідача перед третіми особами щодо відшкодування заподіяної шкоди на підставі норм ЦПК України, ДПП отримав право зворотної вимоги щодо такого відшкодування в тому самому обсязі, в якому таке право має особа, безпосередньо якій таку шкоду було завдано. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що наказом ДПП\~від 23.09.2019\~року №\~746\~о/с\~ [PERSON] \~призначено на\~посаду командира\~взводу №\~2\~роти №\~4\~батальйону управління\~патрульної поліції\~в Черкаській\~області Департаменту\~патрульної поліції.\~Вказане підтверджується\~послужним списком\~ [PERSON] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.07.2020 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до Департаменту патрульної поліції, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега», [PERSON] про відшкодування збитків. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 127 436,56 грн., судовий збір у розмірі 1 274,37 грн., а всього 128 710,93 грн. Соснівським районним судом м. Черкаси під час розгляду справи встановлено, що 17.12.2019 року о 10 год. 15 хв. в м. Черкаси по вул. Оборонній, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Тойота Пріус д.н.з. [NUMBER] (власник Департамент патрульної поліції), під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Шкода д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.01.20 року по справі № 712/129/20 винним у вищезазначеній ДТП визнано [PERSON] - працівника УПП в Черкаській області ДПП (18023, м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21), яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції. Застосовано до [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. Вказана постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась та вступила в законну силу 21.01.2020 року. Зазначеною постановою встановлено, що\~\~ [PERSON] 17.12.2019 року о 10 год. 15 хв., в м. Черкаси по вул. Оборонній, керуючи автомобілем Toйота Пріус д.н.з. [NUMBER] (власник Департамент патрульної поліції), не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, та допустив зіткнення з автомобілем Шкода д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив п.2.3б, 12.1\~ПДР\~України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій [PERSON] та пасажир [PERSON] , а також водій [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 17.12.2019 року, за участю [PERSON] , автомобіль Шкода, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Відповідно до Висновку № 26 Автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту, та матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, «SKODA OKTAVIA» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП 17.12.2019 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «SKODA OKTAVIA» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження останнього під час ДТП, що мало місце 17.12.2019 року складає 227436,56 грн. Постановою Черкаського апеляційного суду від 28.10.2020 року рішення Соснівського районного суду від 27.07.2020 року залишено без змін. Згідно до платіжного доручення від 23.12.2020 року за № 1046 на виконання рішення Соснівського районного суду по справі № 712/3924/20 від 27.07.2020 року ДПП було здійснено перерахунок коштів у сумі 127436,56 грн. на користь [PERSON] . Згідно з інформацію щодо проведення безспірного стягнення органами казначейства з рахунку ДПП, наданою начальником управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку - головним бухгалтером ДПП В. Можейком, кошти у сумі 127436,56 грн. по справі № 712/3924/20 було списано 24.12.2020 року. Таким чином рішення суду в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції грошових коштів на відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] повністю виконано за рахунок коштів Департаменту патрульної поліції. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України \~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Разом з тим, згідно із абзацом 5 пункту 6 постанови ППВССУ від 01.03.2014 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191\~ЦК). З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах (абз.2 п.11 постанови ППВССУ від 01.03.2014 року №4). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 200/22363/16-а (провадження № 11-720апп18) зроблено правовий висновок про те, що відшкодування шкоди в порядку регресу відбувається в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, тобто за правилами цивільного судочинства, що унеможливлює звернення з таким позовом до адміністративного суду. Правовідносини між сторонами у справі, що переглядається, не стосуються безпосередньо прийняття, проходження чи звільнення з публічної служби, не спрямовані на захист прав свобод та інтересів особи від порушень із боку суб`єкта владних повноважень й не стосуються оскарження дій останнього, а виникли з деліктного зобов`язання - внаслідок заподіяння шкоди. ВС зауважив, що співробітник поліції, який керує службовим транспортним засобом і вчиняє ДТП, навіть під час виконання ним його службових обов`язків, вчиняє цивільний делікт не під час здійснення адміністративно-владних повноважень, а допускаючи порушення принципу генерального делікту, тобто загальної заборони завдання шкоди особі (постанова від 18.11.2020 року у справі № 760/15085/18). Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 5 статті 3 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдана державі», особа у разі завдання з її вини шкоди третім особам, яку відшкодовано відповідно до закону військовою частиною, установою, організацією, закладом, відшкодовує військовій частині, установі, організації, закладу завдану шкоду в порядку, передбаченому цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдана державі», особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність. Розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, визначається на день видання наказу про притягнення особи до обмеженої матеріальної відповідальності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдана державі» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони. Слід зазначити, що\~постанові Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.01.2019 року у справі № 712/129/20 встановлено, що [PERSON] 17.12.2019 о 10 год. 15 хв. в м. Черкаси по вул. Оборонній, керуючи автомобілем Тойота Пріус д.н.з. [NUMBER] (власник Департамент патрульної поліції), не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, та допустив зіткнення з автомобілем Шкода д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив п. 2.3 б, 12.1 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Наведеним рішенням суду встановлено, що відповідач спричинив шкоду з необережності. Оскільки відповідачем спричинена шкода з необережності, тому в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдана державі» відповідач, як працівник поліції несе обмежену матеріальну відповідальність, а відтак зважаючи на наведене, підстави для стягнення з відповідача 127 436 грн. 56 коп. завданої майнової шкоди - відсутні. З відповідача в порядку регресу може бути стягнуто не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, що вбачається із ст. 1191 ЦК та ст.ст. 3,5 Закону «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдана державі» у їх системному взаємозв`язку. Відповідно до ч. 2, ч. 4 та ч. 7 ст. 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдана державі», у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом. Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис. Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдана державі», відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. У частині 1 ст. 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдана державі» встановлено, що стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення. Статтею 12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдана державі» визначено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку. Тобто даним законодавчим приписом передбачається можливість звернення до суду для відшкодування шкоди після звільнення особи, а відтак до звільнення (застосовуючи висновок від протилежного, як спосіб логічного тлумачення) застосовується вищенаведена правова процедура. Інших підстав для звернення до суду, окрім як після звільнення особи, даний закон не передбачає. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі наведеного, Законів України «Про національну поліцію», «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдана державі», ст. 1191 ЦК України,

Outcome: dismissed