Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати\~\~таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №2320 від 05 серпня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на належне [PERSON] майно житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №2320. Вказаним виконавчим написом звернено стягнення на майно житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Вказане нерухоме майно, на підставі договору іпотеки передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, нотаріус пропонує задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів в розмірі 228327,29 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 63452387,54 гривень. Вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису позивач не отримувала, що позбавило її можливості або оспорити вимоги або виконати їх. Позивач не погоджується з існуванням боргу в розмірі, вказаному у виконавчому написі, оскільки банк припинив свою діяльність, а жодних повідомлень про його правонаступника та про існування боргу вона не отримувала. Вважає, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не була перевірена безспірність заявлених вимог та, відповідно, такий напис вчинено протиправно та безпідставно. Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 07 червня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, згідно\~\~поданої заяви, просить справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк», будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Третя особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін і третіх осіб у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до наступних висновків. Згідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим\~\~Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15 травня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №2320, про звернення стягнення на майно житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Вказане нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 24.03.2008 року приватним нотаріусом Радивилівського районного округу Гордійчук В.І. за реєстровим номером №1205, передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, необхідно задовільнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів в розмірі заборгованості за кредитом в розмірі 228327,29 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 36353,36 доларів США, заборгованості за відсотками в розмірі 40316,03 доларів США, комісія в розмірі 1610,52 доларів США, пеня в розмірі 150047,38 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 29.01.2019 року становить 63452387,54 гривень. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитними договором №LVB0GA0000000002 від 24.03.2008 року в розмірі 101806,13 доларів США, що за курсом НБУ від 25.04.2013 року становить 813430,98 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Вирішуючи спір згідно зі встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст.87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону\~визначені умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано; визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №662 від 26.11.2014, у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Тобто, виконавчий напис 05.08.2019 було вчинено нотаріусом на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Окрім того, на думку суду, в даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень та безспірності заборгованості, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Не було подано, таких доказів відповідачем під час розгляду справи судом. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що у нотаріуса не було належних підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, відтак позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позов повністю підлягає до задоволення, суд приходить до висновку, що судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 992,40 гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved