Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення померлою [PERSON] , [INFO] , мотивуючи заяву тим, що [PERSON] є сестрою заявника та являється співвласником квартири [ADDRESS] . Однак, починаючи з 11.05.2006 року [PERSON] перебувала у розшуку як особа, яка переховується від органів влади за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2015 року [PERSON] було визнано такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , у зв`язку із тривалим не проживанням даної особи за місцем реєстрації. З огляду на те, що [PERSON] фактично зникла з місця свого проживання та перебувала у розшуку з 11.05.2006 року за скоєння злочину, представником заявника було надіслано низку адвокатських запитів до державних установ, з метою встановлення даних щодо місця перебування [PERSON] . Однак станом на день звернення із даною заявою до суду встановити місце перебування [PERSON] не виявилось за можливе, що позбавляє заявника можливості розпорядження спільним нерухомим майном, тому заявник вимушена звернутись з даною заявою до суду. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі з підстав, що містить її зміст. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Представником Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 85, 101) Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України ). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України. За нормою пункту 9 частини першої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Судом встановлено, що 16.08.1972 року між матір`ю заявника [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що свідчить Довідка № 215/3.12 від 24.05.2007 року, та зроблено актовий запис № 1399, змінено прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 8) [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилась донька, звідна сестра заявника, - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження, видане Дарницьким відділом РАГС м. Києва від 30.05.1973 року, актовий запис № 1581. (а.с. 9) Після розірвання шлюбу 01.06.1978 року мати заявника [PERSON] одружилась із [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом РАГС у Дарницькому та Дніпровському районах м. Києва від 01.06.1978 року, актовий запис № 1172, та змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилась донька, заявник по справі, [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Дарницьким відділом РАГС в м. Києві від 13.08.1980 року, актовий запис № 2519. (а.с. 11) 29.12.1990 року сестра заявника [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00034018296 від 03.12.2021 року. (а.с. 12-13) 17.04.1999 року мати заявника [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького району м. Києва від 17.04.1999 року, актовий запис № 71, та змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 14) 21.05.2003 року сестра заявника [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві вчинено актовий запис № 290, що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00034022196 від 04.12.2021 року. (а.с. 15-16) 15.07.2006 року заявник [PERSON] зареєструвала шлюбу з [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 12.12.2007 року, актовий запис № 1233, та змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 17) На підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької райдержадміністрації м. Києва від 12.01.1998 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 20-21) 11.05.2006 року Васильківським відділом поліції ГУНП в Київській області [PERSON] , [INFO] , оголошено в розшук за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що підтверджено Листом Васильківського міського відділу ГУ МВС України в Київській області від 05.09.2009 року № Т-525, та витягом з бази даних осіб, оголошених у розшук. (а.с. 22, 23) Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2015 року у справі № 755/10531/15-ц визнано [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Згідно змісту рішення суду з Актів ЖРЕО № 4101 від 03.09.2014 року та від 08.04.2015 року убачається, що відповідач за спірною адресою не проживає з 2006 року. (а.с. 24-27) Згідно Листа Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУЮ МЮ (м. Київ) від 09.10.2021 року № 2495/21.6-20, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб, зміну прізвища, смерть [PERSON] , [INFO] , - не виявлено. (а.с. 48-49) За даними Листа Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.10.2021 року № 103/8381/37/2 згідно електронної бази даних Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з 2006 року та станом на 11.10.2021 року [PERSON] на обліку не перебуває, жодних видів допомог та компенсаційних виплат не отримує. (а.с. 51) За даними Листів КНП «Київська міська клінічна лікарня № 2» від 12.10.2021 року № 1304, від 25.07.2022 року № 983 [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2006 року по теперішній час за наданням медичної допомоги до КНП «КМКЛ № 2» не зверталась. (а.с. 61, 93) Згідно Довідки Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Києва від 18.10.2021 року № 2073, [PERSON] зверталась у приймальне відділення 01.01.2012 року о 10.20 год. з діагнозом: загострення хронічного панкреатиту, оглянута хірургом, від госпіталізації відмовилась. (а.с. 69) Згідно Листа КНП «Київська міська лікарня № 3» від 14.07.2022 року № 854 [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2006 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні не перебувала та не помирала. (а.с. 95) Згідно Листа КНП «Київська міська лікарня № 11» від 13.07.2022 року № 861 [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2006 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні не перебувала, факт смерті не встановлювався. (а.с. 91) Згідно Листа КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району м. Києва» від 19.08.2022 року № 928/02-18, [PERSON] , [INFO] , в період з 2006 року по даний час до Центру не зверталась. (а.с. 112) За даними Листа Державної прикордонної служби України, відомостей про перетин державного кордону України та лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями [PERSON] , [INFO] , у період з 11.07.2017 року по 11.07. 2022 року не виявлено. (а.с. 88) Згідно Листа Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області від 28.07.2022 року № 6178/109/1700/02-2022, [PERSON] , [INFO] , перебуває у державному розшуку на території України за Фастівським РУП ГУНП в Київській області як особа, яка ухиляється від органу досудового розслідування за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 187 КК України (кримінальне провадження № 12012100140000329 від 08.12.2012 року, ОРС «Розшук» № 24/309/2006 від 25.05.2006 року). Під час слідчих (розшукових) дій особа [PERSON] з невпізнаними трупами, виявленими на території України в період часу з 01.01.2006 року по теперішній час не ототожнена. На даний час інформація про місце знаходження [PERSON] відсутня. (а.с. 87) Відповідно до частини першої статті 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 47 Цивільного кодексу України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19), який підтримано у постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19 (провадження № 61-6659св21). (а.с. 114-115) Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18), який підтримано у постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19 (провадження № 61-6659св21). (а.с. 116-118) Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, надавши оцінку поясненням представника заявника, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог заявника та оголошення її сестри [PERSON] , [INFO] , померлою, - оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів для встановлення обставин, на підставі яких можливо б було зробити вірогідне припущення про смерть [PERSON] , так як у заяві до суду і у поясненнях заявник лише констатує факт відсутності з сестрою будь-якого зв`язку, відсутність відомостей про місце її перебування, але жодним чином не довела можливі припущення про її смерть, при тому, що іншими доказами доводиться, що у 2012 році сестра зверталась до медичної установи в м. Києві. Відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом більш як трьох років у місці її постійного проживання, реєстрації, саме по собі не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. При цьому, розглядаючи справу та на виконання припису постанови Верховного Суду 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18, який підтримано у постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19 (а.с. 114-115, 116-118), судом встановлено, що відсутність [PERSON] може бути умисною, вона може переховуватися від правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні злочину, що також ставить під сумнів наявність підстав для вірогідного припущення про смерть цієї особи. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою, не підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed