Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Бутко А.С. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гоуфінгоу" про стягнення безпідставно сплачених коштів. Позов мотивує тим, що між ТОВ "Гоуфінгоу" та позивачем [PERSON] було укладено декілька кредитних договорів, а саме: №2709116014/212942 від 18.01.2020 року, №2709116014/218609 від 24.01.2020 року, №2709116014/297717 від 20.08.2020 року та №2709116014/347324 від 10.12.2020 року. 05 травня 2021 року [PERSON] повідомив ТОВ "Гоуфінгоу" офіційним личтом, що він з 11.11.2009 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] та просив повернути сплачені ним кошти за користування кредитами у сумі, що була нарахована йому та сплачена ним в повному обсязі за увесь період співпраці з ТОВ "Гоуфінгоу", окрім суми тіла кредиту. Вказує, що позивач надав відповідачу усі підтверджуючі документи про те, що він є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] та має пільги, як учасник бойових дій, а також те, що він брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської/Донецької області. Згідно відповіді ТОВ "Гоуфінгоу" було прийнято рішення про виплату позивачу 14085,00 грн., однак сплачено було в липні 2021 року лише 7042,00 грн., а виплату в розмірі 7043,00 грн. відповідач зобов`язався здійснити у серпні 2021 року, однак таку так і не здійснив. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача ТОВ "Гоуфінгоу" на його користь безпідставно сплачені кошти за кредитними договорами в розмірі 7043,00 грн., судові витрати покласти на відповідача. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак в матеріалах справи наявна заява позивача про проведення розгляду справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив такий задоволити, щодо винесення заочного рішення суду не заперечив. Представник відповідача ТОВ "Гоуфінгоу" у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 18.01.2020 року між [PERSON] та ТОВ "Гоуфінгоу" було укладено договір про надання фінансового кредиту №2709116014/212942, відповідно до якого ТОВ "Гоуфінгоу" надає клієнту кредит у розмірі 2500,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 16.02.2020 року. Відповідно до п.1.3 вказаного договору за користування кредитом клієнт сплачує Товаристу 675,25 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,85 % (процентів) на добу. З додатку №1 до вищевказаного договору вбачається, що сукупна вартість кредиту становить 3749,50 грн., з яких сума кредиту становить 2500,00 грн. та сума нарахованих процентів за користування кредитом становить 1249,50 грн. Окрім цього, 24.01.2020 року між [PERSON] та ТОВ "Гоуфінгоу" було укладено договір про надання фінансового кредиту №2709116014/218609, відповідно до якого ТОВ "Гоуфінгоу" надає клієнту кредит у розмірі 2500,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 22.02.2020 року. Відповідно до п.1.3 вказаного договору за користування кредитом клієнт сплачує Товаристу 675,25 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,85 % (процентів) на добу. З додатку №1 до вищевказаного договору вбачається, що сукупна вартість кредиту становить 3887,50 грн., з яких сума кредиту становить 2500,00 грн. та сума нарахованих процентів за користування кредитом становить 1387,50 грн. Окрім цього, 20.08.2020 року між [PERSON] та ТОВ "Гоуфінгоу" було укладено договір про надання фінансового кредиту №2709116014/297717, відповідно до якого ТОВ "Гоуфінгоу" надає клієнту кредит у розмірі 3500,00 грн. строком на 13 днів, тобто до 01.09.2020 року. Відповідно до п.1.3 вказаного договору за користування кредитом клієнт сплачує Товаристу 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. З додатку №1 до вищевказаного договору вбачається, що сукупна вартість кредиту становить 4637,50 грн., з яких сума кредиту становить 3500,00 грн. та сума нарахованих процентів за користування кредитом становить 1137,50 грн. Окрім цього, 10.12.2020 року між [PERSON] та ТОВ "Гоуфінгоу" було укладено договір про надання фінансового кредиту №2709116014/347324, відповідно до якого ТОВ "Гоуфінгоу" надає клієнту кредит у розмірі 6500,00 грн. строком на 14 днів, тобто до 23.12.2020 року. Відповідно до п.1.3 вказаного договору за користування кредитом клієнт сплачує Товаристу 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. З додатку №1 до вищевказаного договору вбачається, що сукупна вартість кредиту становить 8775,00 грн., з яких сума кредиту становить 6500,00 грн. та сума нарахованих процентів за користування кредитом становить 2275,00 грн. Як вбачається з довідки №279 від 12.04.2021 року, виданої командиром Військової частини [NUMBER] , [PERSON] є військовослужбовцем Військової частини [NUMBER] з 11.11.2009 року і по теперішній час. Відповідно до Довідки №462 від 10.06.2021 року, виданої начальником Управління Служби безпеки України у Львівській області, [PERSON] з 21 серпня 2014 року по 19 вересня 2014 року, з 02 березня 2016 року по 31 травня 2016 року, з 11 травня 2018 року по 14 вересня 2018 року, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Луганської/Донецької областей. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває на час розгляду справи. Особливий період відповідно до абзацу п`ятого статті 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно із Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» (підпункт третій пункту 4 розділу І; далі - Закон № 1275-VII), статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, відповідно до якого військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно з Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу та Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Згідно з роз`ясненнями Міністерства оборони України, викладеними у листах від 01 жовтня 2015 року N 322/2/8417 «Щодо особливого періоду», від 20 жовтня 2016 року N 316/1/906 «Щодо дії особливого періоду», скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України. З огляду на зміст заходів мобілізації та демобілізації, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», закінчення заходів мобілізації без прийняття рішення щодо проведення демобілізації не припиняє особливий період. Відповідне рішення уповноваженою особою про його скасування, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймалося. В Прикінцевих положеннях Закону № 1275-VII є пряма вказівка про надання зазначеній нормі дії в часі у межах конкретно визначеного періоду, а саме: військовослужбовцям - з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізаціїі до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Відповідно до частини другої статті 5 ЦК України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Враховуючи, що пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям та членам їх сімей на певний конкретно визначений період скасовано відповідальність за порушення грошових зобов`язань у вигляді штрафних санкцій, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час. Відповідно до п. 1, 4 і 6 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління Національного банку України від 08.06.2017№ 49 ці Правила встановлюють для банків України методику розрахунку загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договорами про споживчий кредит. Банк розраховує загальну вартість кредиту для споживача (далі - загальна вартість кредиту) у грошовому виразі згідно з методикою розрахунку загальної вартості кредиту для споживача, наведеною в додатку 1 до цих Правил. Банк розраховує реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит (далі - реальна річна процентна ставка) у процентах згідно з методикою розрахунку реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, наведеною в додатку 3 до цих Правил. Як вбачається з відповіді ТОВ "Гоуфінгоу" №153а від 23.07.2021 року, наданої на адвокатський запит адвоката Бутко А.С. в інтересах [PERSON] , в результаті розгляду звернення [PERSON] про підтвердження статусу військовослужбовця, щодо списання та повернення раніше оплачених відсотків було погоджено здійснити перерахунок та повернення в сумі 14085,00 грн. розділену рівними частинами на два платежі, в липні та серпні місяці. Відповідно до платіжного доручення №1483 від 15.07.2021 року ТОВ "Гоуфінгоу" було перераховано [PERSON] 7042,00 грн. Таким чином, проценти (плата) за користування кредитом були нараховані [PERSON] , який є військовослужбовцем, в особливий період, тому, відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не підлягали ним до сплати, а здійснені платежі за період виконання умов договору мали зараховуватись на погашення заборгованості за тілом кредиту. Разом з тим, представником відповідача було перераховано позивачу лише частину коштів, які були сплачені ним за користування кредитом, доказів того, що позивачу було сплачено й іншу частину коштів в розмірі 7043,00 грн. (14085,00 грн. - 7042,00 грн.) представником відповідача суду не надано, відтак вказана сума помилково сплачених коштів підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, яка регулює розподіл судових витрат між сторонами, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.13 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, відтак позивач звільнений від сплати судового збору. Враховуючи вищевикладене, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved