Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 24.040.2019р. № 02-14/424; копія витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 01.04.2015р.; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.03.2015р.; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.10.2013р. ; копія технічного паспорту на будинок садибного типу із надвірними спорудами [ADDRESS] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копії протоколів опитування осіб за їх згодою: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 21.11.2020р. ; копії паспортів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.04.2020р.; копії спадкових справ відкритих після смерті [PERSON] та [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . За життя йому належав будинок садибного типу [ADDRESS] , про що свідчить довідка Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 24.04.2019р. № 02-14/424. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті були його діти: син [PERSON] та донька [PERSON] . Із відповідачем (колишня дружина) спадкодавця [PERSON] на день смерті він був розлучений. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , його син [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За його заявою була зведена спадкова справа № 258/13. Його сестра [PERSON] ніяких дій не вчинила для прийняття спадщини після смерті батька. Таким чином, після померлого [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] та не заявив про відмову від неї. Однак, [PERSON] не завершив процедуру оформлення спадщини, свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав. [INFO] помер [PERSON] . За життя йому належав будинок садибного типу [ADDRESS] , який він прийняв після смерті батька. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцем за законом першої черги після його смерті була його матір: відповідач [PERSON] . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , його матір [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За її заявою була зведена спадкова справа № 83/15. Однак, наразі відповідач на спадщину після смерті сина не претендує. Так, позивач по справі [PERSON] у 2010р. переїхав разом із родиною до спадкового будинку те проживав з [PERSON] та [PERSON] на час смерті, про що свідчать протоколи опитування осіб за їх згодою: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 21.11.2020р. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На момент відкриття спадщини, позивач проживав разом із спадкодавцем [PERSON] . Таким чином, позивач прийняв спадщину та не заявив про відмову від неї. Відповідач на спадкове майно не претендує, залишила будинок позивачу, переїхала до іншого місця, та не заперечує щоб спадщину оформив саме позивач. Враховуючі ці обставини, позивач пізніше звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак йому в цьому було відмовлено та державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, після померлого [PERSON] спадщину прийняв син спадкодавця [PERSON] та не заявив про відмову від неї. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку [PERSON] прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Однак, він за життя не отримав відповідне свідоцтво. [INFO] помер [PERSON] . Позивач у справі є спадкоємцем за законом четвертої черги. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, як спадкоємець першої черги. Відповідач як спадкоємець першої черги не заперечує проти того, щоб вказане майно оформив позивач на своє ім`я. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч.3ст.1268 ЦК України, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим в даний час позивач вимушений звернутися до суду із позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved