Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

18.05.2021 року КП «Водоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за період з 01.06.2000 року по 30.11.2020 року у розмірі 41 777 грн. 37 коп., судові витрати у розмірі 2\~270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , проживають відповідачі, які користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 01.06.2000 року по 30.11.2020 року у них утворилась заборгованість в сумі, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Ухвалою від 24.05.2021 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст.\~274\~ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачі у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подали, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Ухвалою суду від 25.11.2021 року у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі № 333/3243/21 було відмовлено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] надав заяву про невизнання позовних вимог, у якій також просить суд застосувати строк позовної давності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, взявши до увагу заяву відповідача [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. ст.\~67,\~68 ЖК України,\~ст. 11 ЦК України, Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі, за надані їм послуги з водопостачання та водовідведення зобов`язані щомісячно вносити на рахунок позивача плату за затвердженими тарифами. Вищевказані тарифи затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.\~\~ \~Правовідносини з приводу водопостачання та водовідведення регулюються нормами\~Законів України «Про житлово-комунальні послуги»\~та «Про питну воду та питне водопостачання», Житловим кодексом УРСР. В силу\~ст. 11 ЦК України\~та п. 5 ч. 3\~ст. 20\~\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживачі зобов`язані оплачувати\~\~житлово-комунальні послуги у строки, установлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Статтею 64\~ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. З копії Витягу статуту КП «Водоканал» (а.с. 9) вбачається, що основним видом діяльності позивача є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та її відведення, отже позивач є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та її водовідведення в м. Запоріжжі. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та мешкають з відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 14, 15). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з надання послуг з водопостачання та водовідведення, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Статтею 67, 68\~ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення», збір абонентної платні з населенням за водокористування і водовідведення проводиться окремо від інших комунальних послуг (а.с. 8, 9). \~\~ За надані послуги з водопостачання та водовідведення в кв. [ADDRESS] за період з 01.06.2000 року по 30.11.2020 року КП «Водоканал», відповідно до тарифів, нарахована заборгованість в розмірі 41 777 грн. 37 коп. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. \~\~ Відповідно до ст. ст.\~527,\~530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами закону, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Отже, судом безспірно встановлено, що з боку відповідачів мало місце порушення, що до оплати за користування послугами КП «Водоканал», в результаті чого споживання здійснювалося, але оплата за послуги відповідачами не проводилася, і тому за період з 01.06.2000 року по 30.11.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 41 777 грн. 37 коп., чим порушено права позивача, які мають бути захищені в судовому порядку. Судом не приймаються до уваги доводи відповідача [PERSON] , на які він посилається у заяві про застосування строку позовної давності, про те, що останній з 2014 року по теперішній час не мешкає за вищевказаною адресою, оскільки ніяких доказів на підтвердження цього факту останнім суду не надано. Вирішуючи питання про застосування при розгляді спору позовної давності, про що письмово зробив заяву відповідач [PERSON] , суд приходить до висновку, що вона має бути застосована. Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з ч. 1 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. З позовом до суду КП «Водоканал» звернулося 18.05.2021 року, тому за загальним правилом в межі позовної давності входить період з 15 травня 2018 року по 18 травня 2021 року, у якому заборгованість розрахована станом на 30 листопада 2020 року. Проте, при вирішенні питання щодо спливу позовної давності за інший період заборгованості, тобто яка виникла до 15 травня 2018 року, слід враховувати також інше чинне законодавство. Так, 30.03.2020 року Верховна Рада України прийняла Закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020 року), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину, введеного в Україні задля запобігання поширенню коронавірусної хвороби. Зокрема, внесеними до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України змінами було визначено, що під час дії карантину, строки, встановлені низкою статей цього Кодексу (зокрема, позовна давність), продовжуються на строк дії карантину. За загальним правилом, визначеним у статті 58 Конституції України та статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі. З огляду на це, сплив строків до набрання чинності Законом № 540-IX разом із відсутністю норми про зворотну дію цього закону в часі дають підстави стверджувати, що строки, які спливли до 02 квітня 2020 року, не є продовженими. Між тим, строк позовної давності по заборгованості з оплати послуги КП «Водоканал» за січень 2017 року мав сплинути 21 лютого 2020 року, за лютий 2017 року 21 березня 2020 року, за березень 2017 року 21 квітня 2020 року, за квітень 2017 року 21 травня 2020 року тощо. Із наведеного вбачається, що позовна давність по заборгованості у період з червня 2000 року по лютий 2017 року спливла до введення карантину, а тому на неї дія пункту 12 Перехідних положень до ЦК України щодо продовження строку позовної давності не поширюється. Разом з тим, сплив строку позовної давності щодо решти періоду заборгованості за березень 2017 року листопад 2020 року припадає на час дії карантину, який не закінчився у день подання позову КП «Водоканал» 18 травня 2021 року та продовжено в Україні до 01.10.2022 року, тому на цю заборгованість поширюються приписи ст. 12 Перехідних положень до ЦК України в частині продовження строку позовної давності на весь час дії карантину. А тому ця заборгованість підлягала стягненню з відповідача. Визначаючи її розмір, суд за табличним розрахунком позивача встановив, що у період з березня 2017 року по листопад 2020 року заборгованість склала 19 100 грн. 84 коп. Таким чином в межі строку позовної давності з урахуванням приписів пункту 12 Перехідних положень ЦК України, вкладається період з 01 березня 2017 року по листопад 2020 року включно, а борг у цьому періоді становить 19 100 грн. 84 коп. \~ \~ \~ \~ Враховуючи\~викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають пропорційному стягненню з відповідачів. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 2\~270,00 грн., оскільки позов задоволений частково, судовий збір з відповідача на користь позивача підлягає пропорційному стягненню у сумі 1 031 грн. 94 коп., що відповідає вимогам\~ст. 141 ЦПК України. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial