Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та відшкодування збитків, у якій просив: -усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , а саме виселити з нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,7 кв.м, відповідно до технічного паспорту від 29.11.2016 року, виготовленого ФОП [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та будь-яких осіб, які постійно або тимчасово займають вказане приміщення, що йому належить; -стягнути з [PERSON] на його користь збитки, завдані самовільним зайняттям належного нежитлового приміщення та переданням його у користування (оренду) третім особам у розмірі 75000 грн.; -судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позову вказав, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.2016 р. набув права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 149,2 кв.м, що складається в цілому з трьох основних приміщень площею 105,3 кв.м, розташованих на трьох поверхах. Належні мені нежитлові приміщення після виготовлення технічної документації та реєстрації поділу складаються з трьох окремих об`єктів права власності, яким присвоєно окремі адреси: приміщення, розташовані на 1 поверсі мають загальну площу 52,7 кв.м та йому відповідає адреса: [ADDRESS] ; приміщення, розташовані на 2 поверсі мають загальну площу 52,2 кв.м та йому відповідає адреса: [ADDRESS] ; приміщення, розташовані на 3 поверсі мають загальну площу 44,3 кв.м. та йому відповідає адреса: [ADDRESS] . 17.01.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В. було посвідчено договір купівлі-продажу, за яким він продав [PERSON] нежитлове приміщення [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м. Згідно інформаційної довідки №138380726 від 19.09.2018 р. від 21.04.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за яким відповідачка придбала нежитлове приміщення загальною площею 44,3 кв.м за адресою: [ADDRESS] , тобто приміщення третього поверху, але до часу звернення до суду [PERSON] не розрахувалася за вказане приміщення, не сплативши йому дійсну вартість нерухомого майна. У вересні 2018 р. він вперше не зміг потрапити в належне йому приміщення та в подальшому в березні 2019 р. прибув у належне йому приміщення за адресою: [ADDRESS] (розташоване на першому поверсі) та дізнався про те, що в ньому знаходяться невідомі йому особи, які незаконно його захопили, тобто приміщення вибуло з його володіння поза його волею, жодних правових підстав на його користування у відповідача не має. З приводу встановлення осіб, які користуються належним йому приміщенням, він звернувся до Приморського ВП ГУНП України в Одеській області із заявою, та отримав відповідь за матеріалами перевірки про те, що вказане приміщення першого поверху ( [ADDRESS] ) використовує ФОП [PERSON] на підставі договору оренди від 03.09.2018 р., укладеного з ФОП [PERSON] . Відповідач [PERSON] , використовуючи не належний їй об`єкт нерухомості за наявності попиту на його оренду, отримала грошові кошти за передачу у користування вказаного приміщення, що випливає із орендних відносин з іншим відповідачем [PERSON] , отже вказані грошові кошти їй не належать та повинні бути відшкодовані в якості збитків на його користь. Суму завданих збитків (майнової шкоди) та моральної оцінює в 75000 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі було призначено суддю Шкамерду К.С. та ухвалою суду від 01.07.2019 року провадження у справі відкрито. 19.07.2019 року відповідачкою [PERSON] через канцелярію суду подано відзив на позов, у якому вказала, що вона є власником приміщення [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.2017 р., укладеного між нею та [PERSON] , за яким вона придбала приміщення загальною площею 44,3 кв.м, яке визначалася технічним паспортом від 29.11.2016 р. як приміщення, розташоване на першому поверсі. До укладення договору купівлі-продажу, вона на початку 2017 р. познайомилася з чоловіком продавця [PERSON] [PERSON] , який в цьому приміщенні здійснював надання послуг. Одне робоче місце в приміщенні [PERSON] також здавала в оренду подрузі [PERSON] [PERSON] . Під час укладення договору купівлі-продажу, продавцями було надано нотаріусу технічний паспорт на відчужуване приміщення, за яким воно розташоване на першому поверсі. Після придбання приміщення виявилося, що воно потребує капітального ремонту у зв`язку із протіканням даху, було виконано ремонт на який витрачено 542140,19 грн. Після цього виявилося, що в приміщенні існують постійні перебої в електропостачанні у зв`язку із ти, що попередні власники не уклали належним чином договір з енергопостачальною організацією, що змусило її привести електромережі свого приміщення в належний стан для укладення окремого договору. Зазначила, що приміщення 2 та 3 поверхів використовуються для проживання іншими особами весь час протягом якого вона є власником свого приміщення. Вона більше двох років відкрито користується придбаним нею приміщенням першого поверху, робила там ремонт і позивач жодного разу не звертався до неї з підстав, заявлених у позові, більш того здає в оренду і третій поверх, який він стверджує що продав. Крім того, після отримання позову, вона замовила новий техпаспорт належного їй приміщення першого поверху та отримавши його з`ясувала, що технічний паспорт, на підставі якого укладався договір купівлі-продажу містить неточні відомості щодо площі придбаного нею приміщення, за новим технічним паспортом загальна площа належного приміщення складає 35,2 кв.м. Вказує, що позивач жодним чином не обґрунтовує та не доводить доказами завдані йому збитки. 12.08.2019 року представником позивача через канцелярію суду подано письмові пояснення, у яких зокрема вказано, що він 23.06.2016 р. набув права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 149,2 кв.м, що складається в цілому з основних приміщень площею 105,3 кв.м, розташованих на трьох поверхах. 17.01.2017 р. позивачем здійснено відчуження на користь [PERSON] нежитлового приміщення [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м. Після укладення вказаного правочину. Позивач залишився власником першого та другого поверхів, проте вказані приміщення не відвідував. Відповідач намагається сфальсифікувати технічну документацію та змінити площі приміщень, які нібито були ним придбані, надаючи новий технічний паспорт. Відповідач порушила право власності позивача продовжуючи користування його об`єктом нерухомості приміщенням першого поверху. Ухвалою суду від 12.08.2019 р. клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Соловйової К.Ю. про витребування доказів залишено без задоволення. Ухвалою суду від 12.08.2019 р. клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Соловйової К.Ю. про витребування доказів задоволено, витребувано від КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради належним чином копію інвентарної справи приміщення 45/ [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12.08.2019 р. клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Соловйової К.Ю. про забезпечення доказів відмовлено. На підставі наказу від 16 вересня 2019 року № 50-ос/с Голови суду [PERSON] про відрахування зі штату Приморського районного суду м. Одеси судді Шкамерди К. С. у зв`язку із закінченням терміну відрядження, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, та на підставі службової записки помічника та секретаря судового засідання судді [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] здійснено перерозподіл справи. Ухвалою суду від 24.10.2019 року суддею Домусчі Л.В. прийнято до свого провадження цивільну справу. Призначено розгляд справи в загальному позовному порядку та провести підготовче засідання 02.12.2019 року. 02.12.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якій просила задовольнити позовні вимоги. В підготовче засідання призначене на 02.12.2019 року з`явились представник [PERSON] - адвокат Мироненко Н.Л. та представник [PERSON] - адвокат Соловйова К.Ю., та суд ухвалив провести підготовче засідання без участі відповідача [PERSON] . Представник позивача просила розглянути клопотання про забезпечення позову від 02.12.2019 року, також надала суду відповідь на відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача просила розглянути клопотання про забезпечення доказів від 19.09.2019 року. Також представник відповідача надала клопотання про забезпечення позову та заяву про виклик свідків. Ухвалою суду від 02.12.2019 року клопотання представника позивача про застосування заходів забезпечення позову - задоволено частково. До розгляду справи по суті забезпечено позов шляхом встановлення заборони [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо розпорядження об`єктом нерухомості, розташованому на першому поверсі за адресою: [ADDRESS] . В іншій частині клопотання представника позивача - відмовлено. Клопотання представника відповідача про застосування заходів забезпечення позову - залишено без задоволення. Клопотання представника відповідача про витребування доказів - задоволено. Витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірені копії матеріалів реєстраційних справ щодо наступних об`єктів нерухомості: приміщення [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1138861551101; приміщення [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1138819951101; приміщення 45/1 по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1138740951101; приміщення 45/1 по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 509874751101. Розгляд справи відкладено на 27.01.2021 року. 23.01.2021 року з Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР на адресу суду на виконання ухвали від 02.12.2019 року надійшли завірені копії реєстраційних справ щодо нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] , 45/5, 45/1, а також завірені скан-копії документів зазначених реєстраційних справ. В підготовче засідання 27.01.2020 року [PERSON] не з`явився, представник позивача - адвокат Мироненко Н.Л. надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за відсутністю сторони позивача. Також просила закрити підготовче засідання та призначити до розгляду по суті. [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, представник відповідачки - адвокат Соловйова К.Ю. надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за відсутністю сторони відповідача. Також просила закрити підготовче засідання та призначити до розгляду по суті. [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 27.01.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 14.04.2020 року. З 01.02.2021 року по 19.02.2021 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці. У судове засідання призначене на 14.04.2021 року сторони не з`явилися, представник [PERSON] - адвокат Соловйова К.Ю. на електронну адресу суду надала клопотання про відкладення, розгляд справи відкладено на 25.06.2020 року. У судове засідання призначене на 25.06.2020 року з`явилася представник [PERSON] - адвокат Соловйова К.Ю., інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Суд протокольною ухвалою суду від 25.06.2020 року згідно ст.ст.75, 222 ЦПК України відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик свідків, оскільки згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини щодо права власності не можуть підтверджуватися по заказами свідків. У зв`язку з неявкою представника позивача та співвідповідача, розгляд справи відкладено на 20.10.2020 року. 25.06.2020 року представник [PERSON] - адвокат Соловйова К.Ю. через канцелярію суду надала клопотання про витребування доказів. 16.07.2020 року представник Концерну «Військторгсервіс» через канцелярію суду надала заяву про вступ у справу в якості третьої особи, в якій просила залучити Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Південна Концерну «Військторгсервіс» до участі у справі за позовом [PERSON] в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. У судове засідання призначене на 20.10.2020 року з`явилася представник Концерну «Військторгсервіс» - Редько А.С., заявила клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи. Представник [PERSON] - адвокат Мироненко Н.Л. у судовому засіданні заперечувала проти заяви, зазначивши, що дана заява не є обґрунтованою та це є затягуванням розгляду справи. Щодо клопотання представника відповідачки про витребування доказів зазначила, що вказані документи не стосуються предмету позову. Представник [PERSON] - адвокат Соловйова К.Ю. проти заяви про вступ у справу не заперечувала, зазначила, що заява є обґрунтованою та є підстави для залучення до справи в якості третьої особи. Заявила клопотання про витребування доказів з Портофраківського ВП інформацію щодо стану досудового слідства по кримінальному провадженню. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Протокольною ухвалою суду від 20.10.2020 року, враховуючи те, що Концерн «Військторгсервіс» заявляє про незаконне вибуття з його володіння об`єкту за адресою: [ADDRESS] , яке було поділене на декілька об`єктів та наявність судових рішень №1522/11244/15-ц та 916/540/17, також кримінальних справ, з метою повного та об`єктивного розгляду справи та постановлення законного та обґрунтованого рішення, враховуючи, що сторони пояснення по суті розгляду справи ще не надали, згідно ст.53 ЦПК України залучено Концерн «Військторгсервіс» до участі у справі в якості третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог. Згідно ст.222 ЦПК України, враховуючи норми ст.ст.120-125 ЦПК України та те, що інвентаризаційна справа надійшла до суду 21.01.2020 року, а клопотання подане 25.06.2020 року після закінчення процесуальних строків та відсутнє клопотання про поновлення строку, залишено без розгляду клопотання про витребування доказів. Розгляд справи відкладено на 13.01.2021 року. У судове засідання призначене на 13.01.2021 року з`явилася представник [PERSON] - адвокат Мироненко Н.Л. позов підтримала, просила задовольнити, надала суду пояснення щодо обставин по справі. У судове засідання з`явився представник [PERSON] - адвокат Соловйова К.Ю., позов не визнала , просила у задоволенні позову відмовити, надала суду пояснення щодо обставин по справі. Інші учасники и процесу у судове засідання не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Заяв щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не надано. Розгляд справи відкладено на 15.04.2021 року. У судове засідання призначене на 15.04.2021 року сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. розгляд справи відкладено на 24.06.2021 року. У судове засідання призначене на 24.06.2021 року [PERSON] та представник позивача - адвокат Мироненко Н.Л. не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Заяв щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, представник відповідачки - адвокат Соловйова К.Ю. надала суду заяву, в якій просила позовну заяву [PERSON] залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин в порядку ч.5 ст.223 ЦПК України. Також просила справу розглядати за її відсутністю. Ухвалою суду від 25.06.2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду. Постановою Одеського апеляційного суду від 22.02.2022 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. За протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.04.2022 р. справу передано судді Домусчі Л.В. В судове засідання 07.06.2022 року з`явився представник відповідача [PERSON] - Соловйова К.Ю. , інші сторони в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомляли. Суд на місці ухвалив у зв`язку із неявкою інших сторін розгляд справи відкласти на 16.08.2022р. В судове засідання 16.08.2022 року з`явився представник відповідача [PERSON] - Соловйова К.Ю. , інші сторони в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомляли. Суд на місці ухвалив у зв`язку із неявкою інших сторін розгляд справи відкласти на 22.09.2022р. В судове засідання 22.09.2022 року з`явилися представники позивача та відповідачки [PERSON] , інші сторони в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомляли. Суд не виходячи до нарадчої кімнати на місці ухвалив проводити розгляд справи за відсутності не з`явившихся осіб згідно ч.1 ст.223 ЦПК України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Вказала, що все ще продовжується порушення прав позивача, мирне володіння майном унеможливлене, оскільки позивач є власником нежитлового приміщення І поверху площею 52.7 кв.м. Спочатку це було одне приміщення, яке потім поділено на три окремих, та які мають різну площу. Позивачем здійснено відчуження приміщення ІІІ поверху на користь [PERSON] , яка в свою чергу продала [PERSON], а остання самовільно зайняла приміщення І поверху. З 2017 року відповідачка використовує не те приміщення, на яке має право. Позивач звертався до поліції, яка встановила, що приміщення на час звернення позивача до суду відповідачка [PERSON] здає в оренду за договором відповідачу [PERSON] , наразі кому вона здає приміщення їм не відомо. Ще у 2016 році позивач придбав приміщення та він його не використовував декілька років, потім він поділив його на ІІІ окремі приміщення. Позивач туди не навідувався, він оцінив продаж ІІІ поверху, а на І поверсі приміщення більше, оскільки там великий коридор. Саме ІІІ поверх позивач продав [PERSON] взагалі має інший номер та іншу площу. Позивач не надавав будь-якої згоди на проведення ремонтних робіт на І поверсі відповідачці. Всі приміщення позивач не використовував та можливо там і були якісь речі попередніх власників. Так, був орендар [PERSON] на ІІ поверсі, була ситуація що позивач звертався до нього до суду про звільнення самовільно зайнятих приміщень. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Вказала, що відповідачка [PERSON] є добросовісним набувачем нежитлового приміщення І поверху, що підтверджено фотокопіями доказів з нотаріальної справи, де наявний технічний паспорт саме на приміщення І поверху, оскільки нею придбано саме це приміщення, іншого приміщення на ІІІ поверсі вона не придбавала та нотаріус перевіряв відповідність документів. Відповідачка тривалий час користувалася вказаним приміщенням, робила там ремонт, сплачувала за комунальні послуги. В той час, на момент подання позову, приміщеннями ІІ та ІІІ поверхів користувалися інші люди, а тому навіть і не можливо було придбати приміщення ІІІ поверху. Під час розгляду справи в апеляційному суді з`ясувалося, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту, оскільки наявний спір про право власності. Спору до [PERSON] про оскарження його права власності не має. Під час укладення договору купівлі-продажу [PERSON] було вказано в договорі, що приміщення яке купується має площу 44,3 кв.м, а в договорі між [PERSON] та [PERSON] була вказана площа 44,3 кв.м. Після поділу одного приміщення на три окремі, площа склала 45/5 кв.м. Всі технічні паспорти на приміщення склала [PERSON] не виходячи на місце. Коли позивач звернувся до суду, то [PERSON] замовила новий технічний паспорт і виявилося, що реальна площа не відповідає дійсності, в документах купівлі продажу. Вона була впевнена, що вона придбала саме це приміщення, робила 2 роки ремонт. Вони не зверталися до суду з позовом щодо оскарження поділу приміщень. Відповідачка виїхала за кордон, що наразі з приміщенням не відомо. З Нагібньовою договір оренди розірваний одразу з поданням позову і наразі приміщення не використовується. Відповідачка робила у приміщенні ремонт, укладала договори на комунальні послуги, оскільки приміщення знаходилось у занедбаному стані, а ІІ та ІІІ поверхи були в оренді у інших осіб, приміщення у них затікали, були проблеми. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за яким останній придбав нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., зареєстровано у реєстрі за №1013 (а.с. 12-13 том 1). За висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення по [ADDRESS] на три самостійні №277 від 29.11.2016 р. складеного ФОП [PERSON] , нежитлове приміщення може бути виділено із цілої частки на три самостійні, крім коридору №1, так як коридор перебуває у загальному користуванні. За проектом поділу, І поверх загальною площею 52,7 кв.м, ІІ поверх - 52,2 кв.м, ІІІ - 44,3 кв.м (а.с. 14-17 том 1). 17.01.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за п. 1 якого, [PERSON] передав у власність (продав), а [PERSON] прийняла у власність (купила) за ціну та на умовах, визначених цим договором, нежитлове приміщення під [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м. Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., зареєстровано у реєстрі за №72 (а.с. 18-19 том 1). Згідно технічного паспорту №289 на нежитлові приміщення [ADDRESS] від 01.02.2017 р., власник [PERSON] , основні та підсобні приміщення розміщені на І поверсі 3-х поверхового будинку; загальна площа нежитлового приміщення магазину 44,3 кв.м (а.с. 68-70 том 1). За договором купівлі-продажу від 21.04.2017 року, [PERSON] придбала у [PERSON] нежитлове приміщення [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м. Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., зареєстровано у реєстрі за №600 (а.с. 66 том 1). Право власності на вказане нежитлове приміщення зареєстровано за [PERSON] 21.04.2017 р., що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 67 том 1). 30.05.2017 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір на виконання ремонтно-будівельних робіт, за яким укладено договір на ремонтні роботи в нежитловому приміщенні, розташованому на І поверсі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 78 том 1). На аркушах справи 81-89 том 1 містяться дефектий акт на ремонт, протокол узгодження цін на матеріали, пояснювальна записка, тощо, як додатки до вищевказаного договору. Акт приймання-передачі виконаних робіт від 26.06.2017 р., розписка про отримання коштів (а.с. 90-92 том 1). ФОП [PERSON] 24.09.2018 р. на адвокатський запит щодо інформації виготовлення нею технічного паспорту від 29.11.2016 р. на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] повідомлено, що: технічний паспорт №287 від 29.11.2016 р. на нежитлове приміщення, загальною площею 52,7 кв.м. знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на І поверсі; технічний паспорт №288 від 29.11.2016 р. на нежитлове приміщення, загальною площею 52,2 кв.м. знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на ІІ поверсі; технічний паспорт №289 від 29.11.2016 р. на нежитлове приміщення, загальною площею 44,3 кв.м. знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на ІІІ поверсі. Згідно висновку, щодо поділу 3-х поверхового будинку на три самостійні об`єкта нерухомого майна, за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення загальною площею 44,3 кв.м, що знаходиться на третьому поверсі, складається з таких приміщень: приміщення, площею 37,5 кв.м, вбиральні, площею 6,8 кв.м (а.с. 21 том 1). Згідно технічного паспорту на нежитлове приміщення [ADDRESS] від 29.11.2016 р., основні і підсобні приміщення розміщені на І поверсі, 3-х поверхового будинку. Загальна площа нежитлового приміщення 52,7 кв.м (а.с. 22-24 том 1). Згідно технічного паспорту на нежитлове приміщення [ADDRESS] від 29.11.2016 р., основні і підсобні приміщення розміщені на ІІ поверсі, 3-х поверхового будинку. Загальна площа нежитлового приміщення 52,2 кв.м (а.с. 25-27 том 1). Згідно технічного паспорту на нежитлове приміщення [ADDRESS] від 29.11.2016 р., основні і підсобні приміщення розміщені на ІІІ поверсі, 3-х поверхового будинку. Загальна площа нежитлового приміщення 44,3 кв.м (а.с. 28-30 том 1). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №153840036 від 24.01.2019 р., право власності на нежитлове приміщення загальною площею 52,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 31 том 1). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №138382508 від 19.09.2018 р., право власності на нежитлове приміщення загальною площею 52,7 кв.м, за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 32 том 1). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №138380726 від 19.09.2018 р., право власності на нежитлове приміщення загальною площею 44,3 кв.м, за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 33 том 1). Згідно листа Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області №ЖЄО №4860 від 22.03.2019 р., на звернення [PERSON] повідомлено, що проведеною перевіркою встановлено, що на першому поверсі трьох поверхового будинку [ADDRESS] , знаходиться нежитлове приміщення власником якого являється [PERSON] , яка 21.04.2017 р. придбала вказане приміщення у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу НВО №953200. З метою вирішення вказаного питання рекомендовано звернутися до суду (а.с. 35 том 1). Згідно технічного паспорту №160/19 на нежитлові приміщення першого поверху [ADDRESS] , складеного станом на 16.07.2019 р. ТОВ «Одеське БТІ» загальна площа приміщень 35,2 кв.м, основна 25,0 кв.м, допоміжна (підсобна) 10,2 кв.м (а.с. 73-76 том 1). Листом ТОВ «Одеське БТІ» №160/19 від 16.07.2019 р., [PERSON] повідомлено, що на замовлення про проведення поточної технічної інвентаризації та уточненню лінійних розмірів нежитлового приміщення [ADDRESS] інженером було встановлено, що нежитлове приміщення знаходиться на першому поверсі внутрішньо-дворового три-поверхового флігелю, вхід в нежитлове приміщення здійснюється з тильної сторони трьох поверхової будівлі через дверний пройм, що веде; 5-коридор площею 2,4 кв.м, 1-зал площею 16,9 кв.м, що має вікно у внутрішній двір, 2-зал площею 8,1 кв.м, що має вікно на сходову клітку загального користування без доступу, 5-кухня площею 4,0 м.кв., 2-санвузол площею 3,8 м.кв.. загальною площею 35,2 кв.м. Загальна та основна площа змінена, внаслідок проведення робіт з перепланування, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та на підставі п. 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, тому слід вважати загальну площу 35,2 кв.м, основну площу 25,0 кв.м (а.с. 77 том 1). Листом ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» №587/10/03-1842 від 31.07.2019р. на адвокатський запит, зокрема, повідомило, що станом на 29.07.2019 р. договори про постачання електричної енергії на об`єкти за адресою: [ADDRESS] та 45/4 не укладались; за цією адресою 45/5 споживач [PERSON] звернулась до Центрального міського підрозділу ТОВ «ООЕК» щодо укладення договору на постачання електричної енергії як фізична особа (а.с. 130 том 1). Листом ТОВ «Інфокс» Філія «Інфоксводоканал» №3453-04/6663 від 09.08.2019 р. на адвокатський запит повідомило, що у зв`язку із відсутністю на обліку споживачів за адресами: [ADDRESS] , надати відомості щодо їх водопостачання не вбачається за можливе (а.с. 131 том 1). За матеріалами реєстраційної справи №113/8819951101 (а.с. 179-188 том 1) на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (нежитлове приміщення) встановлено наступне: [PERSON] звернувся із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме для реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нежитлове приміщення загальною площею 52,2 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 27.12.2016 р. за [PERSON] , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За матеріалами реєстраційної справи №1138861551101 (а.с. 189-206 том 1) на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (нежитлове приміщення) встановлено наступне: [PERSON] звернувся із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме для реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нежитлове приміщення загальною площею 44,3 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 27.12.2016 р. за [PERSON] , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №77490354 від 29.12.2016 р. 17.01.2017 р. [PERSON] звернулася із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме для реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . 21.04.2017 р. [PERSON] звернулася із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме для реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . За матеріалами реєстраційної справи №1138740951101 (а.с. 207-216 том 1) на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (нежитлове приміщення) встановлено наступне: [PERSON] звернувся із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме для реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нежитлове приміщення загальною площею 52,7 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 27.12.2016 р. за [PERSON] , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №77491012 від 29.12.2016 р. За матеріалами реєстраційної справи №1138819951101 (а.с. 217-231 том 1) на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (нежитлове приміщення) встановлено, що у ній містяться технічний паспорт на нежитлові приміщення 45/4. За матеріалами реєстраційної справи №1138861551101 (а.с. 232-263 том 1) на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (нежитлове приміщення) встановлено наступне: 23.06.2016 р. за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 149,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №77274825 від 28.12.2016 р. Містяться договори купівлі продажу об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] , укладені між [PERSON] та [PERSON] , між [PERSON] та [PERSON] . За матеріалами реєстраційної справи №1138740951101 (а.с. 264-278 том 1) на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (нежитлове приміщення) встановлено наступне: 23.06.2016 р. за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 149,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №77277388 від 28.12.2016 р. Містяться висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна на три об`єкти , технічний паспорт. За матеріалами реєстраційної справи №509874751101 (а.с. 1-218 том 2) на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (нежитлове приміщення) встановлено наступне: 25.11.2014 р. ПП «Берег» звернулось із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна, за адресою: [ADDRESS] . Реєстраційна справа містить документи, що стосуються первинної реєстрації за ПП «Берег», перереєстрацію їх права власності. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Згідно з ч. 1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1,2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За правилами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз норм ЦК України вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] був власником нежитлового приміщення, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , пізніше, ним розділено вказаний об`єкт на три нежитлові об`єкти, а саме №45/4, 45/5, 45/1, які розміщувалися кожен на окремому поверсі. [PERSON] за договором купівлі-продажу від 17.01.2017 року продано [PERSON] нежитлове приміщення під [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м (а.с. 18-19 том 1). Пізніше, за договором купівлі-продажу від 21.04.2017 року, [PERSON] продала [PERSON] нежитлове приміщення [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м. (а.с. 66 том 1). Тобто, судом встановлено, що позивачем продано [PERSON] , а останньою продано [PERSON] нежитлове приміщення загальною площею 44,3 кв.м., що розташовано згідно технічної документації на ІІІ поверсі, що підтверджено відповідними договорами купівлі-продажу та технічними паспортами. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що [PERSON] в супереч умовам договору купівлі-продажу самовільно зайняла приміщення І поверху без законних на те підстав, внаслідок чого, позов у цій частині підлягає задоволенню. В той же час, вимоги позивача про виселення з нежитлового приміщення [PERSON] та будь-яких осіб задоволенню не підлягають, оскільки як встановлено з пояснень представника відповідачки [PERSON] , [PERSON] вже не орендує приміщення, а визначення «виселити будь-яких осіб» не є конкретним. Щодо вимог про відшкодування збитків. Позивач, звертаючись до суду з вимогою про відшкодування збитків, посилався на ст. 22,23 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до ст. 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідачів та збитками позивача. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Відповідно до частини четвертоїстатті 623 ЦК Українипри визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівкизаконуобов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Вказаної правової позиції дотримувався також Верховний Суд України в постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-237цс16. Заявляючи позовну вимогу про стягнення з відовідачів збитків, як неотриманого доходу від здачі в оренду нежитлових приміщень, позивачем не доведено зазначений розмір такої шкоди належним чином. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині. У п. 58 рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) ЄСПЛ указав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 960.50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial