Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] після смерті померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кудрі Н.А. №86/02-31 від 10.12.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва, з тих підстав, що він не надав нотаріусу правовстановлюючий документ, яким підтверджується право власності спадкодавця на квартиру. Позивач зазначає, що спірна квартира належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа Десятинна» 28.08.1997 року за №5442-Б/1847, та зареєстрованого в бюро 10.09.1997 року за реєстровим №7362, що підтверджується інформаційною довідкою, виданою КП КМР «Київського міського бюро технічної інвентаризації» від 12.10.2021 року. Правовстановлюючий документ було втрачено спадкодавцем, а тому позивач як спадкоємець не міг його надати нотаріусу. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.12.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15.03.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву. Позивачем подана заява про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Третя особа направила на адресу суду лист у якому просила розглянути справу за її відсутності, заперечень по справі немає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 01.06.2021 року складено актовий запис №13371, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.06.2021 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження (повторно) [NUMBER] від 03.12.1994 року. Як встановлено судом, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кудрі Н.А. з заявою про прийняття спадщини та видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кудря Наталія Анатоліївна, розглянувши заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, винесла постанову від 10.12.2021 року №86/02-31, якою відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на квартиру на ім`я спадкодавця, нотаріусу не надано. Відповідно до інформаційної довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ-2021 №42743 від 12.10.2021 року, згідно з даними реєстрових книг бюро, квартира [ADDRESS] , на праві власності зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна» 28.08.1997 №5442-Б/1847. Дата проведення реєстрації в бюро 10.09.ё997 за реєстровим №7362. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З матеріалів справи, вбачається, що померла заповіту не залишила, а тому спадкування має здійснюватися за законом. Позивач є законним спадкоємцем до майна померлої [PERSON] та у встановлений законом строк прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Судом встановлено, що позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на майно. Таким чином, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно та реалізувати в повній мірі свої права як власника. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Крім того, як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. При цьому, позивач стверджує про втрату оригіналу вказаного свідоцтва спадкодавцем, у зв`язку з чим він позбавлений можливості оформити право власності на вказану квартири у порядку спадкування. Суд приймає до уваги такі твердження позивача та вважає їх достовірними, оскільки вказані обставини не спростовані відповідачем та ним не заявлено сумнівів з приводу відповідності копії свідоцтва оригіналу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, підтверджені належними та достатніми доказами, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved