Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26 жовтня 2021 року на його адресу надійшла постанова приватного виконавця Лисенка Ю. О. про відкриття виконавчого провадження № 67205598 щодо виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 8474, вчиненого 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» боргу в сумі 27 550 гривень 00 копійок. Позивач зазначає, що йому нічого не було відомо про підстави вчинення такого напису, про наявність будь-яких документів щодо існування заборгованості, а також позивач не отримував жодних вимог про повернення заборгованості. Також посилається в позові на те, що Кредитний договір № 0626-3668 від 16 лютого 2021 року з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», по якому відповідач намагається отримати кошти, він не укладав. Тому позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом та вважає, що він не підлягає виконанню, оскільки під час його вчинення приватний нотаріус не дотримався вимог ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій в частині переліку документів, що є підставами для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.76-78). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.100), причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису, вчиненого 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, останній пропонує стягнути грошові кошти з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в сумі 27 550 гривень 00 копійок, які є боргом за Кредитним договором №0626-3668 від 16 лютого 2021 року, укладеним між позивачем та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а.с.50). Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 квітня 2021 року по 04 червня 2021 року в розмірі 27 200 гривень 00 копійок, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 16\~000 гривень 00 копійок; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 11\~200 гривень 00 копійок та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 350 гривень 00 копійок (а.с.50). Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №8474. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 21 жовтня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю. О., було відкрито виконавче провадження №67205598 по виконанню спірного виконавчого напису (а.с.\~33). Як з`ясовано з копії Кредитного договору №0626-3668 від 16 лютого 2021 року, що був укладений між позивачем та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а.с.44-48), сторони домовились про надання позивачу кредиту в загальному розмірі 16 000 гривень 00 копійок строком на 70 календарних днів з виплатою 365 % річних на споживчі цілі. Даний договір нотаріально не посвідчений та наданий суду позивачем зі складу документів виконавчого провадження №67205598. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд посилається на те, що відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1722 від 29 червня 1999 року, даний перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662. Вказана постанова КМУ визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14. Як зазначає в своїй постанові від 21 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду в справі №910/10374/17 - резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тому Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи відповідача щодо зупинення ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду (01 листопада 2017 року), оскільки зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: "Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника". Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів № 779 та № 780 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, проаналізувавши зазначені судові рішення, суд вважає, що на час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису 09 червня 2021 року, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів був недійсним і тому приватний нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис за договором, укладеним між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та позивачем, який не був нотаріально посвідчений. Тому суд вважає, що доводи позивача про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом на підставі договору, укладеного між ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~та ним\~16\~лютого 2021\~рокутаким, що не підлягає виконанню є слушними і таким, що підлягають задоволенню, оскільки нотаріусу не було надано нотаріально посвідченого такого договору, що встановлено судом з наданих позивачем доказів. Суд під час ухвалення такого рішення мотивується тим, що категорія безспірності заборгованості за кредитним договором відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1722 від 29 червня 1999 року, в редакції на день вчинення спірного виконавчого напису, вимагала надання нотаріусу крім інших доказів безспірності, також і нотаріально посвідчений кредитний договір, який гарантує безспірність вимог кредитора через вид свого укладання - письмова форма з нотаріальним посвідченням. Суд вважає, що оскільки відповідач надав приватному нотаріусу не посвідчений нотаріально кредитний договір №0626-3668 від 16 лютого 2021 року, тому вказане свідчить про відсутність підстав для безспірного списання заборгованості за таким договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено суду про існування порушень законодавства при його вчиненні. В той же час суд вважає, що позивач не довів суду належними та допустимим доказами свої посилання в частині відсутності безспірності заборгованості за Кредитним договором №0626-3668 від 16 лютого 2021 року у зв`язку з його не укладанням, оскільки не довів, що він не підписував такий договір. Позивач не подавав клопотання про витребування оригіналу такого договору для проведення експертизи, а відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ухвалою суду\~від 02\~грудня 2021\~року було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» боргу в сумі 27 550 гривень 00 копійок (а.с.67). Згідно постанови приватного виконавця від 10 грудня 2021 року, вчинення виконавчих дій було зупинено на підставі ухвали суду (а.с.94). Частиною 7 ст. 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки судом достовірно встановлено відсутність правових підстав у приватного нотаріуса вчиняти виконавчий напис за договором, який не був нотаріально посвідчений, тому наявність інших порушень з боку приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису суттєво не впливає на правомірність чи неправомірність дій нотаріуса під час вчинення зазначеного виконавчого напису, враховуючи, що чинне законодавство не передбачає права на вчинення такого напису за таким кредитним договором саме з підстав порушення вимог про надання документів для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який він сплатив під час звернення з позовом до суду за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову (а.с.15а). На підставі викладеного, ст.ст. 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved