Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом вказуючи, що в 2008 році він познайомився з відповідачкою [PERSON] , на той час вона мала прізвище [PERSON] . В подальшому вони періодично зустрічались та вступали в інтимні стосунки. [INFO] у відповідачки народилась дитина - син [PERSON] та вона повідомила його, що він є батьком дитини. Однак батьком дитини він записаний не був, запис про батька дитини в актовому записі про народження № 75 від 24.04.2012 р. був внесений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції на підставі ч.1 ст.135 СК України за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини за вказівкою матері. Після народження дитини вони стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 03.10.2014 р. вони уклали шлюб та проживали сумісно до січня 2018 р., та з того часу проживають окремо, при цьому малолітній син проживає разом з ним. 03.12.2019 р. шлюб між ними розірваний за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області. Він неодноразово пропонував відповідачці подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства та запису його батьком дитини, однак та під різними приводами цього не робила та ухилялась від подачі такої заяви. Після того як вони стали проживати окремо, йому стало відомо, що відповідачка не приділяє належної уваги сину, залишаючи його зі сторонніми особами на тривалий час, що змусило його забрати дитину до себе. При цьому він впевнено стверджує, що він являється батьком дитини та вважає, що є всі підстави для визнання його батьком дитини. Просить визнати його батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , внести зміни про нього як про батька дитини до актового запису про народження № 75 від 24.04.2012 р., складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.01.2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с.79) Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.77), про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзив на позовну заяву не надала, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Представник третьої особи - Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в судове засідання не з`явився наддав заяву про розгляд справи без участі представника відділу. (а.с.78) Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . (а.с.4) Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька № 00016432725 від 16.03.2016 р., відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , вказані згідно ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері). (а.с.5). Факт перебування сторін у шлюбі з 03.10.2014 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] . (а.с.6) Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.12.2019 р., яке набрало законної сили 03.01.2020 р., шлюб між сторонами розірвано. (а.с.7-8) За клопотанням позивача в справі проводилась судово-генетична експертиза, відповідно до висновку судового експерта-імунолога відділення судово-медичної генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 313 від 14.06.2022 р., [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, вірогідність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999% (а.с.54-57) Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Пунктом 9 вказаної Постанови роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved