Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання майнових прав забудовника в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить всі права та обов`язки забудовника щодо житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців не має. У встановлений законом строк вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до Другої Запорізької державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу №205 за 2013рік. Для оформлення спадщини позивач надала нотаріусу всі наявні у неї документи на спадкове майно, а саме рішення №125 виконавчого комітету міської ради від 24.03.2011 з додатками, технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] . При оформлені спадщини, після померлої [PERSON] , з`ясувалося, що за своє життя вона не отримала свідоцтво на право власності на житловий будинок [ADDRESS] та не зареєструвала його належним чином, що в свою чергу призвело до того, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори видана постанова про відмову про вчинення нотаріальних дій від 29.10.2021р., згідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після померлої [INFO] гр. [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері , оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 28.12.2021 року було відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд вказаної справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 26.08.2022 року підготовче провадження у вказаній цивільній справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, до початку судового засідання через канцелярію суду подали заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутність. Представником відповідача через канцелярію суду також подано заяву про розгляд справи без їх участі. Просить ухвалити рішення на підставі документів наявних в матеріалах справи. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.ст. 12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно зі ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять всі права та обов`язки забудовника щодо житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до матеріалів спадкової справи №205 за 2013рік, копія якої знаходиться в матеріалах справи, та яка була відкрита Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, [PERSON] заповіт не складала. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є донька спадкодавця - [PERSON] . Інших спадкоємців не має. З заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 15 березня 1957р. В. Хортицьким р/б ЗАЦС м. Запоріжжя, актовий запис №51, де в графі мати записана [PERSON] , та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим - 15серпня 1962 року Ленінським р/б ЗАЦС м. Запоріжжя, актовий запис №541, згідно до якого мати позивача [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову про вчинення нотаріальних дій від 29.10.2021р., яка винесена державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори, Мєтьолкіній Л.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після померлої [INFO] гр. [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 23.11.2011 року Виконавчим комітетом Запорізької міської ради було винесено рішення №125 «Про оформлення права власності на житлові будинки в [ADDRESS] . Відповідно до вищевказаного рішення виконавчий комітет Запорізької міської ради повинен був оформити право власності та видати свідоцтва на індивідуальні житлові будинки з господарськими спорудами по [ADDRESS] за фізичними особами згідно з додатком. Згідно з додатком до рішення №125 виконавчого комітету міської ради від 24.03.2011р. право на оформлення права власності на житловий будинок літ. А 8,28х 3,75м, недобудовану прибудову літ. а 4,40x4,90м, сарай літ. В 4,05x2,70м, вбиральню літ. Д за адресою: [ADDRESS] - мала [PERSON] , мати позивачки. Реєстрація права власності на житлові будинки з господарськими спорудами була покладена на ОП «ЗМБТІ». Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1114 га, яка закріплена за житловим будинком по [ADDRESS] на підставі рішення Запорізької міської ради від 05.10.2011 р. №109/69. [PERSON] за своє життя не отримала свідоцтво на право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та не зареєструвала своє право згідно закону. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності й зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Аналогічна права позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18), постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17, постанові від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18) та в постанові Верховного Суду від 4 травня 2022 року у справі № 372/4235/19 (провадження № 61-655св21). На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оскільки позивач на виконання процесуального обов`язку надав належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову за його доведеністю .

Outcome: approved