Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

24 січня 2019 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2019 року дану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON] має перед АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість в розмірі 8685, 16 доларів США відповідно до кредитного договору від 18 травня 2007 року, VIPWGA00001380 (далі по тексту кредитний договір), відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит в розмірі 11125,00 (Долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та з кінцевим терміном повернення кредиту 16.05.2017 року, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим позивач просить звернути в рахунок погашення даної заборгованості стягнення на квартиру, якою забезпечено виконання кредитного зобов`язання, загальною площею 65,4 кв.м, житловою площею 41,8 кв.м, яка розташована по [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на публічних торгах із встановленням початкової ціни продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 18 травня 2007 року [PERSON] (далі - іпотекодавець) та позивач уклали договір іпотеки № VIPWGA00001380, відповідно до умов якого іпотекодавець в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором передала в іпотеку квартиру загальною площею 65.40 кв.м., житловою площею 41.80 кв.м. Вказане нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов договору іпотеки та, враховуючи приписи ст. 6 Закону України «Про іпотеку», іпотека за цим договором також поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі документу, зазначеного у договорі іпотеки. Земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] . 17 лютого 2015 року [PERSON] померла. Станом на 30.11.2018 року у позичальника утворилась заборгованість по кредитному договору, яка становить 66033,25 (Долар США) та складається з 8685,16 (Долар США) - заборгованість за наданим кредитом; 16643,82 (Долар США) - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 1739,88 (Долар США) - заборгованість по комісії; 38964,39 (Долар США) - пеня за порушення грошового зобов`язання. Позивач як кредитодавець, посилаючись на свою правомочність вимагати до стягнення від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, діючи на власний розсуд, вимагає до стягнення з боржника 8685,16 (Долар США) - заборгованості за наданим кредитом в зазначений вище спосіб та в силу обов`язку нести відповідальність за правами та обов`язками іпотекодавця, який помер, у порядку спадкування. 18 вересня 2019 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив звернути в рахунок погашення даної заборгованості стягнення на 1/3 частину квартири, яка належала [PERSON] , якою забезпечено виконання кредитного зобов`язання, загальною площею 65,4 кв.м, житловою площею 41,8 кв.м, яка розташована по [ADDRESS] , шляхом продажу вказаної частини предмету іпотеки на публічних торгах із встановленням початкової ціни продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 01 жовтня 2021 року представник позивача Сауляк Є.В. надав суду заяву про залишення частини позовних вимог щодо [PERSON] без розгляду. Ухвалою суду від 19 листопада 2021 року дане клопотання представника позивача задоволено, позовна заява в частині вимог АТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] залишена без розгляду, розгляд справи продовжено в частині позовних вимог до [PERSON] . Представник позивача АТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі. Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, оскільки викликалася до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційній сторінці Піщанського районного суду на веб-порталі "Судова влада України" в мережі "Інтернет". Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився жодного разу в судове засідання за час перебування справи в провадженні суду, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі наданих суду доказів було встановлено, що відповідач [PERSON] має перед АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість в розмірі 8685, 16 доларів США відповідно до кредитного договору від 18 травня 2007 року, VIPWGA00001380, відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит в розмірі 11125,00 (Долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та з кінцевим терміном повернення кредиту 16.05.2017 року, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим позивач просить звернути в рахунок погашення даної заборгованості стягнення на 1/3 частину квартири, яка належала іпотекодавцю та дочці боржника [PERSON] , якою забезпечено виконання кредитного зобов`язання, загальною площею 65,4 кв.м, житловою площею 41,8 кв.м, яка розташована по [ADDRESS] , шляхом продажу вказаної частини предмету іпотеки на публічних торгах із встановленням початкової ціни продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій ( кредитний договір та розрахунок заборгованості на а.с.6-13 т.1). 18 травня 2007 року іпотекодавець [PERSON] та позивач уклали договір іпотеки № VIPWGA00001380 (а.с. 14-16 т.1), відповідно до умов якого іпотекодавець в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором передала в іпотеку квартиру загальною площею 65.40 кв.м., житловою площею 41.80 кв.м. Вказане нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] . За ч.ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. З ст. 1049 ЦК України). За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення відповідних умов кредитного договору та відповідних приписів законодавства Позичальник допустив прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення отриманого кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, та інших платежів. У зв`язку з вищевикладеним, у позичальника утворилась заборгованість, яка станом на 30.11.2018 року становить 66033,25 (Долар США) та складається 8685,16 (Долар США) - заборгованість за наданим кредитом; 16643,82 (Долар США) - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 1739,88 (Долар США) - заборгованість по комісії; 38964,39 (Долар США) - пеня за порушення грошового зобов`язання. Однак позивач як кредитодавець, посилаючись на свою правомочність вимагати до стягнення від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, діючи на власний розсуд, вимагає до стягнення з боржника 8685,16 (Долар США) шляхом звернення стягнення на частину предмета іпотеки, що належала іпотекодавцю. Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2012 року в цивільній справі № 219/1722/12 ( а.с.85-87 т.1) за позовом Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення, позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено повністю; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIPWGA 00001380 від 18 травня 2007 року, в розмірі 14512,12 [Долар США], що за курсом 7.9 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21 лютого 2012 року складає 116 тисяч 031 гривню 73 копійки, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 65,40 кв. м., житловою площею 41,80 кв. м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки за початковою ціною 63 тисячі 125 гривень 00 копійок (на підставі договору іпотеки № VIPWGA 00001380 від 18 травня 2007 року) для його подальшої реалізації Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приват Банк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] з квартири, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області; судовий збір в розмірі 1 160 (одна тисяча сто шістдесят) гривень 32 копійки, та 107 (сто сім) гривень 30 копійок, стягнуто на користь позивача, в особі ПАТ КБ «Приват Банк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570, МФО № 305299, рахунок № [NUMBER] ) з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному розмірі. 26 червня 2013 року рішенням апеляційного суду Вінницької області (а.с. 88-98 т.1) апеляційну скаргу представника [PERSON] , [PERSON] , задоволено частково; рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2012 року в частині задоволення позовних вимог до [PERSON] скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення, яким в позові Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» до [PERSON] про звернення стягнення та виселення - відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. [INFO] [PERSON] померла. Стаття 1218 ЦК України закріплює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смергі. За змістом ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Частиною 2 статті 1291 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 28 грудня 2017 року позивачем була направлена претензія кредитора до Піщанської державної нотаріальної контори ( а.с. 24 т.1). 05 вересня 2018 року позивачем було отримано відповідь Піщанської державної нотаріальної контори ( а.с. 25 т.1), з якої вбачається, що із заявами про прийняття чи відмову від спадщини ніхто із спадкоємців померлої [PERSON] не звертався. З копій паспортів боржника та іпотекодавця вбачається, що вони були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Згідно із ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. За наведених обставин, враховуючи той факт, що відповідач не відмовився від спадщини після смерті іпотекодавця та проживав з ним на час відкриття спадщини, відповідач [PERSON] успадкувала обов`язки спадкодавця за іпотечним договором. 14 жовтня 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на адресу відповідача направив лист- претензію, який був залишений останнім без задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідною нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Крім цього, норма статті 17 Закону України «Про іпотеку» не передбачає такої підстави для припинення іпотеки як смерть іпотекодавця. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, до відповідача у порядку спадкування перейшли права та обов`язки спадкодавця за договором іпотеки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ч. 3ст. 1296 ЦК - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутись до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір в розмірі 3 698 гривень 58 копійок, сплачений позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved