Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

13.12.2021 року Латі-Кожушаний звернувся до суду з позовною заявою про скасування усиновлення у зв`язку з тим, що між ним, як усиновлювачем та усиновленою дитиною [PERSON] , склалися незалежно від його волі, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, зокрема зазначив, що у дитини спостерігаються систематичні прояви агресії, збудження в пориві яких вона може ображати, проявляє гнів та впертість, нецензурно виражається на його адресу та адресу його матері. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову категорично заперечувала. Відповідач надав Висновок щодо доцільності скасування усиновлення, у якому зазначив про недоцільність скасування усиновлення, що таке скасування суперечить найкращім інтересам дитини і призведе до її психологічної травми, порушення стабільних та гармонійних умов її життя, та унеможливлює під час воєнного стану влаштування дитини до державного закладу для дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, на повне державне забезпечення. Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради проти задоволення позову заперечувала. Представник Органу опіки та піклування Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області у засідання не прибув, подав до суду письмові пояснення у яких не заперечував проти задоволення позову. Свідок [PERSON] дала суду пояснення, що є матір`ю позивача. Зазначила, що дитина, яку усиновив її син - [PERSON] має нестерпний характер, ображає її, висловлює наміри покинути сім`ю. Траплялися випадки крадіжки речей. Допитана у судовому засіданні неповнолітня [PERSON] дала суду пояснення, що проживає у сім`ї 4 роки. За цей строк були випадки крадіжок у сім`ї, не може знайти спільну мову з батьком та його матір`ю, вона сумує і хоче повернутися до смт.Ананьїв де проживає її бабуся. Вислухавши пояснення учасників справи, свідка, дитини, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 20.10.2017р. заяву [PERSON] про усиновлення задоволено, зокрема [PERSON] [INFO] усиновленою [PERSON] [INFO] та внесено зміни до відповідного актового запису №63 від 15.12.2006р. у якому позивача зазначено батьком, а усиновлюваній дитині змінені прізвище та по-батькові на [PERSON] [INFO] . [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] разом з батьком - позивачем та його матір`ю - [PERSON] . В грудні 2021р. Латі-Кожушаний звернувся до Служби у справах дітей Одеської міськради з заявою про скасування усиновлення у зв`язку з тим, що дитина постійно спілкується з біологічними родичами та має бажання повернутися до них, а 13.12.2021р. ініціював цей судовий спір. Відповідно до положення ч. 1 п. 1, 3 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Виходячи з системного аналізу зазначених приписів законодавства, скасування усиновлення - це припинення відносин, які виникають із факту усиновлення на майбутній час, якщо цього потребують інтереси дитини на підставі серйозних обставин, передбачених законом. З висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міськради №536/01-11 від 16.05.2022року, вбачається, що скасування усиновлення є не доцільним (а.с.147). Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-які дані, які б свідчили про необґрунтованість вказаного Висновку органу опіки та піклування або про те, що він суперечить інтересам дитини, в матеріалах справи відсутні. Позивачем не доведено наявності таких стосунків усиновленого з усиновлювачем, що роблять неможливим виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, та вони склалися за обставин, яких усиновлювач фактично не може змінити або вплинути на них. Суд відхиляє покази свідка [PERSON] , що допитувалась у судовому засіданні, оскільки вона є близькою родичкою позивача. Матеріали справи не містять доказів вжиття усиновлювачем всіх можливих способів для налагодження із усиновленою дитиною спільної мови, повернення батьківського авторитету та збереження з ним сімейних стосунків. Саме по собі виникнення нетеплих стосунків між усиновлювачем та усиновленим не свідчить про неможливість їхнього спілкування і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, а прагнення усиновлювача уникнути від їх виконання в зв`язку з негативною поведінкою усиновленої дитини не може бути підставою для скасування усиновлення. Позивачем до подачі позову до суду не вживались передбачені Законом заходи для подолання труднощів з метою налагодження стосунків з дитиною. Стороною позивача не доведено наявності підстав для скасування усиновлення, згідно частини першої статі 238 СК України, а оскільки суд вважає, що таке скасування суперечить найкращім інтересам дитини, то у задоволенні позову слід відмовити. Щодо поданих стороною позивача доказів, суд зазначає наступне. Стороною позивача у якості доказу подано лист Центру соціальних служб Одеської міської ради від 23.02.2022р. (а.с.100), тобто після ініціюванню цього спору у суді, у якому Центром зазначалося, що за результатами відвідування сім`ї позивача було встановлено, що стосунки між позивачем та дитиною зіпсовані та напружені. Сім`ї позивача Центром були запропоновані послуги, зокрема психологічна допомога, від яких останній відмовився. Отже вказаний Лист суд не вважає доказом тих підстав, на які посилався позивач у позову як на підставу для його задоволення. Також стороною позивача суду 2.06.2022р. після закриття 21.03.2022р. підготовчого провадження, було надіслано копію висновку психолога [PERSON] , без додавання певного свідоцтва спеціаліста-психолога. Згідно ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Як на підставі поважності пропуску подачу зазначеного доказу, сторона позивача послалася на введення в Україні військового стану. Суд не вважає зазначену позивачем причину пропуску вказаного строку на подачу доказу поважною, а тому як доказ зазначений висновок не приймає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed