Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

[PERSON] 11.07.2022 року звернулася до суду із позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, який був виданий 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором №79-014-850-2-17-Г від 18.10.2017 у розмірі 43867,24 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», оскільки кредитний договір, за яким було вчинено виконавчий напис, не входить до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року. Вказаний кредитний договір нотаріально не посвідчувався. Крім того позивач покликається на те, що до оскаржуваного напису нотаріуса не додано жодного належного доказу наявності заборгованості та розрахунку розміру заборгованості. Виписки з банківських рахунків відсутні, що не надає можливості простежити правильність нарахування заборгованості та взагалі її існування. Ухвалою суду від 14.07.2022 року позовна заява була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків. Ухвалою суду від 22.07.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Справа розглядається Самарським районним судом м. Дніпропетровська за територіальною підсудністю, визначеною відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 14.03.2022 №7/0/9-22. Позивач у сьогоднішнє судове засідання не з`явився. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача і представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Представник відповідача повторно у судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки на електронну адресу відповідача, вказану у заяві відповідача від 24.08.2022р. Судова повістка була доставлена на електронну адресу, згідно із довідкою про доставку, 26.08.2022р. о 13-01год. Треті особи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилися. Суд, відповідно до вимог ст.. 280, ч.2 ст. 247 ЦПК України, розглядає справу за відсутності учасників провадження, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 06.02.2017 року у справі №330/132/17 про розірвання шлюбу, [PERSON] було змінено прізвище на дівоче « [PERSON] ». Судом встановлено, що 18.10.2017 року між ПАТ «Мегабанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №79-014-850-2-17-Г, за яким позичальник отримала кредитні кошти у розмірі 28026,91 грн. на строк до 16.10.2020 року. 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис за реєстровим №16388 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором №79-014-850-2-17-Г від 18.10.2017 року за період з 10.10.2017р. по 01.06.2021р. у сумі 43867,24 грн. На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. винесено постанову від 23.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження №66258728 про примусове стягнення з [PERSON] на користь АТ «Мегабанк» заборгованості в розмірі 43867,24 грн. 30.09.2021 року приватним виконавцем були винесені постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про розшук боржника. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 вказаного Закону\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Ні відповідачем, ні третьою особою - приватним нотаріусом не було надано суду достатніх доказів на підтвердження існування та безспірності заборгованості [PERSON] перед АТ «Мегабанк» за вказаним вище кредитним договором у розмірі, що наразі стягується з позивача за виконавчим написом №16388 від 04.06.2021 року. З тексту оспорюваного виконавчого напису №16388, вчиненого 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662\~(надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною\~постановою\~виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року судом застосовано вимоги положення п. 10.2\~постанови\~Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до\~статті 124 Конституції України,\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Виконавчий напис №16388 вчинено 04.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору про надання кредиту №79-014-850-2-17-Г від 18.10.2017 року . Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що вчинивши оспорюваний виконавчий напис, приватний нотаріус Данич О.Ф. не дотримався встановленої процедури, що потягло порушення законних прав позивача, а відтак наявні всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. До такої правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19). Відповідно до ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 992,40грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved