Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-12 00:00:00

У грудні 2021 року ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, в якому просило стягнути з відповідача 6854,18 грн страхового відшкодування та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.12.2020 р. між сторонами укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо забезпеченого транспортного засобу - Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] . 15.01.2021 р. сталась ДТП за участі автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Винним у вчиненні ДТП за постановою Ірпінського міського суду Київського області від 28.01.2021 р. у справі №367/370/21 визнано [PERSON] . Розмір страхового відшкодування становить 24710,66 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , застрахована двома страховими компаніями ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та СК «УПСК», яке виплатило 50 % суми страхового відшкодування. 19.04.2021 р. позивач звернувся до відповідача з метою отримання 50 % суми страхової виплати в розмірі 12355,33 грн в порядку регресу. Відповідач в добровільному порядку сплатив 5501,15 грн, залишок невиплаченої страхової виплати складає 6854,18 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Треті особа в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. За приписами ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 07.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 15.01.2021 р., о 14-00 год, в м.Буча, вул. Нове Шосе, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] Після цього він залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 12.1, п.2.10 ПДР України. Постановою Ірпінського міського суду Київського області від 28.01.2021 р. у справі №367/370/21 визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-4, 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та залишенні місця ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. 18.01.2021 р. [PERSON] , як власник автомобіля «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» з заявою про страхове відшкодування та повідомленням про ДТП. Згідно розрахунку страхового відшкодування від 26.02.2021 р., страхового акту № ОЦВ-3Д-21-32-43632/1 сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті власнику автомобіля «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] , складає 24710,66 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ПрАТ «СК УПСК». Згідно угоди про здійснення страхового відшкодування від 20.04.2021 р., укладеної між ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ПрАТ «СК УПСК», сторони дійшли згоди щодо виплати 11000,00 грн страхового відшкодування за ДТП, яка відбулася 15.01.2021 р., за участі автомобілів «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , та «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] . Вказане підтверджується банківською випискою від 22.04.2021 р. Як вбачається з банківських виписок, які надані позивачем, в добровільному порядку [PERSON] перерахував ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 29.04.2021 р.- 3001,15 грн, 01.06.2021 р. - 1500,00 грн, 02.07.2021 р. - 1000,00 грн. Залишок невиплаченого страхового відшкодування за даними ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» складає 6854,81 грн. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Положення статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За умовами ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. За умовами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, враховуючи вказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved