Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06.02.2019 року шлюб між ними розірвано та стягнуто з нього аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини, проте починаючи з березня 2020 року дочка зареєстрована та проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Богунським районним судом міста Житомира 11.06.2020 року винесено судовий наказ про стягнення з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітньої дочки, а також рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17.03.2021 року стягнуто з відповідача аліменти на його утримання за період з 01.04.2020 року до досягнення дитиною трирічного віку, однак рішення станом на 20.05.2021 року законної сили не набрало. У зв`язку зі станом здоров`я дитини позивач вважає, що має право на аліменти на власне утримання до досягнення дитиною шестирічного віку, оскільки дитина проживає з ним та перебуває лише на його утриманні. Позивач також зазначив, що незважаючи на те, що дитині вже виповнилось три роки, він самостійно здійснює догляд за дитиною, яка згідно медичних показів потребує постійного домашнього догляду, що робить неможливим його працевлаштування на повноцінний робочий день, оскільки його присутність необхідна дочці. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, будучи офіційно працевлаштованою та маючи стабільну заробітну плату, її загальний дохід становить 15000,00 грн., вона орендує житло в місті Києві та сплачує кошти за послуги адвоката в судових справах. Тому позивач просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 3750,00 грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення [PERSON] шести років. Представник відповідача направила до суду відзив на позовну заяву, в якому викладено заперечення проти задоволення позову, зазначивши, що з липня 2018 року по березень 2020 року малолітня дочка проживала з матір`ю, а в березні 2020 року позивач протиправно викрав дитину, за місцем своєї реєстрації не проживає та постійно переховується, у зв`язку з чим відповідачем до Дніпровського районного суду подано позов про відібрання дитини. Щодо факту наявності у дитини певного захворювання зазначено, що за час проживання дитини з матір`ю у дочки не було жодних ознак захворювання, а відтак саме дії позивача стосовно позбавлення спілкування дитини з матір`ю стали причиною психологічних розладів у дочки. Згідно доданих до позовної заяви документів позивач не проживає за місцем своєї з дитиною реєстрації, переховується, не виконує рішення суду та державного виконавця, позбавив єдину рідну дитину спілкування зі своєю матір`ю. Відповідач офіційно працевлаштована та отримує мінімальну заробітну плату, з якої сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від отриманих доходів, тому сплачувати грошові кошти на утримання колишнього чоловіка, дії якого спричинила важкий стрес для малолітньої дитини, вважає безпідставним та необгрунтованим. Вирішення вказаної проблеми можливе при нормальному спілкуванні дитини з обома батьками, як це було до березня 2020 року. Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що твердження відповідача, викладені у відзиві, не мають жодного відношення до суті позову, не підтверджені жодними документами, прямо суперчать сімейному та цивільному законодавству, а також вводять в оману суд шляхом спотворення інформації. Зокрема, зазначено, що дитина дійсно проживає з батьком, а тому в нього виникло право на отримання аліментів на своє утримання. Позивач як батько має такий самий обсяг прав на дитину як і відповідач, а це означає, що батько дитини не може викрасти власну дитину, що також підтверджуєтся відповідями з поліції про відсутність у діях позивача ознак кримінального правопорушення. Між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини, але наразі дитина фактично проживає разом з батьком, дитина хворіє на психоматичний розлад, розлади сну у зв`язку з реакцією на важкий стрес, спричинений заподіянням йому тілесних ушкоджень трьома чоловіками за замовленням відповідача, що відбувалося в присутності їхньої дитини, з приводу чого проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з викладених у ньому та відповіді на відзив підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на наведені у відзиві на позовну заяві обставини. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , який рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06.02.2019 року в справі № 755/14148/18 розірвано, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8, 10). Судовим наказом Богунського районного суду міста Житомира від 11.06.2020 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~боржника,\~але не\~менше 50\~відсотків мінімального\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісяця,\~починаючи з\~02.06.2020\~року та\~до досягнення\~дитиною повноліття (а. с. 21). Місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] зареєстроване разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] згідно копії паспорта позивача та довідок про реєстрацію місця проживання особи відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА № № 12275411, 12275488 від 20.05.2020 року (а. с. 6,7, 9). Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] згідно відомостей з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області (а. с. 39). Із листа Житомирського міського центру соціальних служб Житомирської міської ради від 02.02.2022 року слідує, що під час візиту в сім`ю з`ясовано, що мати [PERSON] разом із дочкою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , де створені належні умови для її проживання та станом на 02.02.2022 року декілька днів перебуває в батька [PERSON] (відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини про визначення днів і один побачення з дитиною) (а. с. 212). Згідно листа Глевахівської селищної ради від 07.02.2022 року відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Глевахівської селищної ради VIII скликання [PERSON] від 15.09.2021 року, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] , [INFO] , а також за цією адресою проживає власник будинку [PERSON] , [INFO] (а. с. 213). Акт обстеження житлово-побутових умов Глевахівської селищної ради від 20.01.2022 містить аналогічний зміст та вказано про створення належних умов для проживання малолітньої дочки (а. с. 220). Спір щодо визначення місця проживання дитини на теперішній час перебуває на розгляді у Васильківському міськрайонному суді Київської області (справа № 755/7000/19) за позовом [PERSON] до [PERSON] , що встановлено з пояснень представників сторін та зазначено в постанові Київського апеляційного суду від 03.11.2021 року в справі № 755/7694/20 (а. с. 199). З 22.07.2020 року малолітня дочка сторін [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у зв`язку із захворюванням (код за МКХ-10) F 45, F 51, F 43.9 та з 14.05.2021 року вона потребує домашнього догляду, про що видано довідки № 25 від 14.05.2021 року, № 73 від 15.11.2021 року, № 27 від 12.05.2022 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва (а. с. 35, 172, 238). Довідка № 27 від 12.05.2022 року дійсна до 15.11.2022 року. Статтею 86 СК України\~передбачено, що чоловік, з яким проживає дитина, має право на утримання від дружини - матері дитини до досягнення дитиною трьох років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, чоловік, з яким проживає дитина, має право на утримання від дружини до досягнення дитиною шести років, право на утримання чоловік, з яким проживає дитина, має незалежно від того, чи він працює, та незалежно від його матеріального становища, за умови, що дружина може надавати матеріальну допомогу, право на утримання чоловік, з яким проживає дитина, має і після розірвання шлюбу. Із змісту повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 29.04.2022 року вбачається, що [PERSON] перетнула кордон України 28.02.2022 року (а. с. 242, 243). 28.03.2022 року позивач уклав контракт добровольця територіальної оборони добровольчого формування № 1 Глевахівської територіальної громади Фастівського району Київської області та з 26.02.2022 року надає допомогу Глевахівській селищній раді: на добровольчих засадах бере участь в забезпеченні територіальної оборони селищної територіальної громади в умовах воєнного стану (патрулювання, чергування тощо) відповідно до довідки Глевахівської селищної ради від 20.06.2022 року, копії контракту та посвідчення серії [NUMBER] (а. с. 245-248). Обов`язок доказування і подання доказів передбачений ст. 81 ЦПК України, згідно ч. 1 якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Досліджені судом докази та встановлені обставини дають можливість зробити висновок про те, що між сторонами існує невирішений судом спір стосовно визначення місця проживання їхньої малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка внаслідок перетину кордону України 28.02.2022 року фактично не проживає ні з позивачем, ні з відповідачем. Малолітня [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у зв`язку із захворюванням (код за МКХ-10) F 45, F 51, F 43.9, потребуючи домашнього догляду в строк до 15.11.2022 року. Проте перебування дитини на диспансерному обліку внаслідок вказаних захворювань не свідчить про те, що в неї існують вади психічного чи фізичного розвитку, що згідно ст. 86 СК України є однією з визначальних умов для виникнення в одного із батьків дитини аліментного зобов`язання на цій правовій підставі. Окрім того, стороною позивача не доведено належними, допустимими та достатніми доказами можливість відповідача надавати матеріальну допомогу з огляду на наявні в матеріалах справи письмові докази, які не свідчать про спроможність відповідача надавати таку допомогу, що відповідно до ст. 86 СК України є обов`язковою умовою для можливості стягнення аліментів. Так, укладення відповідачем договорів оренди житлового приміщення 07.08.2018 року та 08.03.2019 року (а. с. 27-31), в яких зазначено розмір орендної плати 8000,00 грн. та 9500,00 грн. за один місяць, не доводить розміру її щомісячного доходу на теперішній час, так само як і її витрати на правову допомогу (а. с. 32-34). За наведених обставин оскільки матеріали справи не містять однозначних переконливих доказів проживання малолітньої дочки сторін разом із позивачем, наявність у неї вад фізичного або психічного розвитку та доказів, які б підтверджували існування у відповідача можливості надавати позивачу як колишньому чоловіку батьку дитину матеріальну допомогу до досягнення дитиною шести років, суд вважає позов таким, що не ґрунтується на вимогах закону, через що відмовляє в його задоволенні.

Outcome: dismissed