Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, у підтвердження якого посилається на те, що 25.01.2019 року близько 25.01.2019 року по вул. Гагаріна, в смт. Панютине, м. Лозова, Харківської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: «Opel» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та який належить [PERSON] . За фактом дорожньо-транспортної пригоди 26.01.2019 року було порушено кримінальне провадження № 12019220380000132, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.10.2019 року по справі №629/4726/19 [PERSON] було визнано винним за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс № АМ/3182186. Потерпіла своєчасно звернулась до позивача із повідомленням про ДТП від 14 березня, та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 100000 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказані матеріальні збитки, а також витрати про сплаті судового збору. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року було прийняти до провадження дану цивільну справу та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін відповідно до розпорядження Верховного суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» №16/0/9-22 від 06.04.2022 та відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2019 року близько 25.01.2019 року по вул. Гагаріна, в смт. Панютине, м. Лозова, Харківської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: «Opel» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та який належить [PERSON] . Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.10.2019 року по справі №629/4726/19 відповідача було визнано винним за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Вирок набрав законної сили. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. [PERSON] звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до висновку про вартість матеріальних збитків автомобілю «Ford Focus», державний реєстраційний номер [NUMBER] , матеріальний збиток власника складає 230076,00 грн. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 100000,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 1477221 від 02.04.2020 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і ін.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,\~особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі\~(право власності, інше речове право, договір підряду,\~оренди, позички тощо)\~володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Згідно з п.п. а п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Оскільки на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право до відповідача про відшкодування завданої шкоди в сумі 100000,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню матеріальна шкода в загальному розмірі 100000,00 грн. Позивачем понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. Отже, вказані судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved