Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2009 року і до досягнення дитиною повнолітня. За розрахунком державного виконавця, який здійснює примусове виконання зазначеного рішення суду, за відповідачем нараховано заборгованість по аліментам за період з 01.06.2016 року по 31.05.2022 року у розмірі 27\~009,75 гривень, на яку позивачем розраховано неустойку (пеню) за період з 01.06.2016 року по 30.06.2022 року у розмірі 62\~500,32 гривень. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що відповідач ухиляється від обов`язку сплачувати стягнуті за судовим рішенням аліменти, а також не надає допомоги по утриманню дитини, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі 62\~500,32 гривень. Ухвалою суду від 13.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Заяв по суті справи суду подано не було. Відповідач, отримавши позовну заяву з додатками та копію ухвали про прийняття справи до провадження, відзив на позов не подав. Судове засідання, призначене на 02.08.2022 року, було відкладено для надання часу відповідачу подати відзив, оскільки на час судового засідання п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву не сплинув. Проте, і до судового засідання, призначеного на 07.09.2022 року, відповідач відзив не подав. Позивач суду подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якого позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити; суду подала оновлений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.08.2022 року на суму 34\~265,59 гривень, складений державним виконавцем за період 01.06.2016 року по 31.07.2022 року, який долучено до матеріалів справи. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, суду пояснила, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, жодних дій не вживає по погашенню нарахованої заборгованості. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, наполягав на тому, що він не ухиляється від утримання дитини, аліменти не сплачував, оскільки не був офіційно працевлаштований. На даний час він працевлаштувався та має дохід, суду надав докази працевлаштування та про розмір отримуваного доходу, які долучено до матеріалів справи. Представник третьої особи Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, суду подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2009 року і до досягнення дитиною повнолітня. На підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2009 року судом було видано відповідний виконавчий лист № 2-5540/2009, який перебуває на примусовому виконанні у Вознесенівському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавче провадження № 51613433. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 28.04.2017 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу з гр. [PERSON] , іменується прізвищем „ [PERSON] , актовий запис № 139. (а.с. 11) Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 20.06.2022 року, складеним державним виконавцем у виконавчому провадженні № 51613433, загальна сума заборгованості зі сплати відповідачем [PERSON] аліментів за виконавчим листом № 2-5540/2009 за період з 01.06.2016 року по 31.05.2022 року становить 27\~009,73 гривень, який обраховано, виходячи із середньомісячної заробітної плати у кожному місяці вказаного періоду шляхом множення на частину заробітку (доходу), визначену виконавчим документом. (а.с. 20) Зазначений розрахунок державного виконавця, наданий позивачем, який відповідачем не спростований, суд вважає обґрунтованим та таким, що розрахований відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до положень ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідач не надав суду доказів про звернення до державного виконавця щодо здійснення перерахунку, повідомлення про працевлаштування та отримання доходу у розмірі іншому, аніж зазначений у розрахунку державного виконавця. Натомість відповідач пояснив, що постановою суду він був притягнутий до адміністративної відповідальності за несплату аліментів. Крім того, з поданих суду матеріалів встановлено, що у межах виконавчого провадження № 51613433, у зв`язку із невиконанням [PERSON] обов`язку по сплаті аліментів, державним виконавцем було вжито заходи, передбачені ч. 9 ст. 71 Закону України „Про виконавче провадження, та 20.06.2022 року винесено відповідні постанови: про\~встановлення тимчасового\~обмеження боржника\~у праві\~керування транспортними\~засобами; про\~встановлення тимчасового\~обмеження боржника\~у праві\~користування вогнепальною\~мисливською,\~пневматичною та\~охолощеною зброєю,\~пристроями вітчизняного\~виробництва для\~відстрілу патронів,\~споряджених гумовими\~чи аналогічними\~за своїми\~властивостями метальними\~снарядами несмертельної\~дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання. Відповідачем в ході розгляду справи не спростовано належними доказами доводів позивача щодо невиконання обов`язку по сплаті аліментів, у зв`язку із чим, на підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові щодо ухилення відповідача від сплати аліментів та наявної заборгованості. Статтею 180\~СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України ,\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи із порядку стягнення аліментів, які нараховуються щомісячно та визначаються періодичними щомісячними платежами, прострочення їх сплати настає з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто першого числа місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Як вбачається із розрахунку пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів відповідачем, наданого позивачем, за період з 01.06.2016 року по 30.06.2022 року її розмір становить 62\~500,32 гривень, який обраховано із щомісячної суми заборгованості по аліментам, шляхом її множення на 1% пені та на кількість днів відповідного місяця у зазначеному періоді та шляхом загального складання суми пені за кожен місяць у періоді. (а.с. 21) Дослідженими судом доказами підтверджено наявність заборгованості по сплаті аліментів за відповідачем на користь позивача, та, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові щодо підстав стягнення з відповідача неустойки. Разом з тим, виходячи з положень ч. 1 ст. 196 СК України, розмір заявленої до стягнення пені, розрахованої позивачем, підлягає зменшенню до розміру заборгованості по аліментам. Оцінюючи, розрахунок державного виконавця від 01.08.2022 року, долучений позивачем в ході розгляду справи, за яким розмір заборгованості відповідача по аліментам обраховано за період з 01.06.2016 року по 31.07.2022 року на загальну суму 34\~265,59 гривень (а.с. 34), суд приходить до наступного висновку. До поданого розрахунку від 01.08.2022 року, за яким збільшено розмір заборгованості на суму 34\~265,59 гривень включено період червень липень 2022 року. Розмір заборгованості обраховано, виходячи з розміру доходу/середньої заробітної плати по місцевості за місцем виконання судового рішення у сумі 14\~510,00 гривень за кожен місяць. З поданих відповідачем у судовому засіданні доказів встановлено, що, згідно з наказом (розпорядженням) ПАТ „Запоріжсталь про прийняття на роботу № 272 від 13.06.2022 року, [PERSON] прийнято на роботу в ЦТП (5) по професії клеймувальних гарячого металу з 15.06.2022 року. За встановлених судом обставин невиконання відповідачем свого обов`язку по сплаті аліментів, яким не надано даних щодо погашення заборгованості по аліментам, присуджених до сплати рішенням суду, суд вважає обґрунтованими підстави для стягнення з відповідача неустойки у розмірі 27\~009,73 гривень, що дорівнює загальному розміру заборгованості по аліментам за розрахунком державного виконавця від 20.06.2022 року за період 01.06.2016 року по 31.05.2022 року, за який позивачем розраховано неустойку, заявлену у позові, оскільки від позивача заяв про збільшення позовних вимог не надходило, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Надані відповідачем довідки про доходи і відрахування не спростовують правильності розрахунку державного виконавця, а документи про працевлаштування відповідача суд не враховує, оскільки судом задоволенні позовні вимоги за період, що не охоплює часу працевлаштування відповідача. Підстав для зменшення розміру неустойки судом, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, в ході розгляду справи не встановлено, за відсутності об`єктивних даних щодо матеріального та сімейного стану відповідача. Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України,\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У зв`язку із відсутністю на час розгляду справи доказів про розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу, відповідно до ст. 137 ЦПК України, попередній розрахунок яких позивачем наведено у позові, питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу судом не вирішується. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий у розмірі 992,40 гривень, визначеному за подання даного позову, на час звернення до суду.

Outcome: partial