Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 05 січня 2016 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Доманівського районного управління юстиції у Миколаївській області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що причиною розірвання шлюбу є різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Сторони фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи ДРАЦС, тому позивач просить розірвати шлюб за рішенням суду. Ухвалою суду від 22.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив суд розірвати зареєстрований шлюб з відповідачем. У разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] жодного разу у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства - рекомендоване поштове відправлення суду відповідачка отримала особисто, що вбачається зі зворотного повідомлення про його вручення. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] повідомлена про розгляд справи, призначений на 14 вересня 2022 року, належно і завчасно відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Жодних заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву [PERSON] від відповідача до суду не надходив. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки належним чином повідомлена відповідачка [PERSON] не з`явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надавши відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, - суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи наявність усіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню з наступних підстав. З письмових матеріалів встановлено, що 05 січня 2016 р. між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану Доманівського районного управління юстиції у Миколаївській області зареєстрований шлюб, актовий запис № 2, що вбачається з наявної у матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін.

Outcome: approved