Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-20 00:00:00

03 лютого 2022 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернулася до суду з позовною заявою в якій просить суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нобелівська, буд. 22 за період з 01.04.2018 року по 11.06.2019 року у розмірі основного боргу - 40315,22 грн., інфляційні втрати - 8285,55 грн. та 3% річних - 3699,04 грн., всього 52299,81 грн. та сплачений судовий збір 2270,00 грн. В обґрунтування позову ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в особі свого представника Масальської Ю.О. зазначила, що постачання природного газу для споживачів здійснює газопостачальне підприємство ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Відповідач є споживачем природного газу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за адресою: вул. Нобелівська, буд. 22, м. Кривий Ріг. Споживач отримував послуги постачання природного газу, що свідчить про фактичну згоду споживачів про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Відповідач умови договору виконує не належним чином, плату за поставлений природний газ не здійснює, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01.04.2018 року до часу відключення до 11.06.2019 року. Відповідачу в період з 01.04.2018 року по 11.06.2019 року було поставлено природного газу на загальну суму 41435,22 грн. Платежі відповідачем були здійснені з травня 2018 року по січень 2021 року в загальній сумі 1120,00 грн., що є підтвердженням визнання боргу та дією, що перериває перебіг строку позовної давності. В результаті чого залишається несплаченою заборгованість відповідача за спожитий природний газ в розмірі 40315,22 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, посилаючись на вимоги ст. 625 ЦК України представник позивача просила суд стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 8285,55 грн., 3% річних в розмірі 3699,04 грн. та сплачений за звернення до суду з вказаним позовом судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2022 року справу передано у провадження судді Євтушенко О.І. 13 червня 2022 року відповідно до розпорядження керівника апарату суду Бая Є.Т. №324 на підставі наказу №52-к від 06.04.2022 року у справі №214/995/22 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до якого справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г. Ухвалою суду від 14 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 23 червня 2022 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій він просить здійснити перехід розгляду даної справи із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в спрощене провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 24 червня 2022 року виконано перехід зі спрощеного провадження без повідомлення сторін в спрощене провадження з повідомленням сторін. 29 червня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача, в якому він вказує про невизнання позову та просив у його задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень проти позову вказував, що між ним та АТ «Криворіжгаз» був укладений договір про надання послуг з газопостачання по домоволодінню, яке розташоване в [ADDRESS] . В подальшому, жодних договорів щодо газопостачання укладено не було. 05.01.2015 року в зв`язку зі зміною постачальника треба було укласти новий договір з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за новим примірником та заповнити новий договір. Ним жодних договорів з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не укладалось. Протягом тривалого часу він перебував на лікуванні у зв`язку із професійним захворюванням, в тому числі і в літку 2015 року. Повернувшись з медичного закладу ним було виявлено, що газопостачання до його домоволодіння відсутнє. Без будь-якого попередження, йому було припинено постачання газу до домоволодіння за його межами шляхом перекриття опломбування пломбою. Вважає, що відсутнє фактичне визнання заборгованості та/або переривання строку позовної давності через часткове погашення заборгованості, яку позивачем нарахована. Представник позивача надала суду відповідь на відзив, в якому акцентувала увагу суду та відповідача, що договори про надання комунальних послуг, в яких умови договору встановлюються в стандартних формах та є типовими для всіх контрагентів, відносяться до договорів приєднання. Згідно ст. 364 ЦК України, одна сторона по такому договору, яка надає комунальні послуги, пропонує умови в цілому, друга сторона не може пропонувати своїх умов та має вибір: чи приєднуватися до договору в цілому, чи не приєднуватися взагалі. Факс споживання послуг - це є прояв волевиявлення другої сторони, який свідчить про приєднання до такого договору на тих же умовах, на яких споживаються комунальні послуги й усіма іншими сповивачами. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має право використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Виходячи з того, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] ріг, підтверджується самим відповідачем та поданими до позову документами. Це свідчить, що між позивачем та відповідачем існували і продовжують існувати договірні відносини, невиконання відповідачем його обов`язків, передбачених діючими нормами законодавства та типовими договорами щодо забезпечують користування відповідної комунальної послуги, це є порушення договірних відносин та порушення, відповідно до якого передбачено застосування процедур, що передбачені Кодексом ГРС. 11 липня 2022 року до суду надійшло клопотання позивача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі до винесення рішення по цивільній справі №214/31113/22 за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживачів. Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що відповідач по справі [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи (а.с.9). Постачання природного газу відповідачу (споживачу) за адресою: [ADDRESS] , здійснюється ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року (далі - Правила). Умови Типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що в результаті неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати послуг газопостачання за період з 01.04.2018 року до часу відключення - 11.06.2019 року у останнього утворилась заборгованість у розмірі 40315,22 грн. (а.с.10, 10 зворот). Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Згода споживача про приєднання до умов Договору підтверджується фактом споживання природного газу, визначеного Оператором ГРМ згідно пункту 13 розділу ІІІ Правил. Отже, враховуючи фактичне споживання боржником природного газу відповідач приєдналася до умов Типового договору постачання природного газу № 2500. Згідно з договором постачання природного газу побутовим споживачам Постачальник (позивач) зобов`язується постачати природний газ Споживачу (відповідачу) в необхідних для останнього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Відповідно до вимог частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», частини другої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу», пункту 22 розділу ІІІ Правил, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно із умовами договору. Пунктом 4.6. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлено, що плата за надані послуги з газопостачання при розрахунку за квитанціями абонентської книжки повинна вноситись споживачем не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з статею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг віднесено: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIIIвстановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII). Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах ВС КЦС від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України). Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем всупереч статті 81 ЦПК України доказів відсутності вказаної заборгованості суду не надано. Внаслідок неналежного виконання відповідачем основного зобов`язання за Договором, позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні витрати в розмірі 8285,55 грн., 3% річних в розмірі 3699,04 грн. Згідно ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом є лише частина вимог, право на яку має позивач. Так, до позовної заяви доданий розрахунок на підтвердження здійсненої відповідачем оплати заборгованості за спожитий природний газ. Відповідачем здійснено платежі з травня 2018 року по січень 2021 року на суму 1120,00 грн., чим перерваний перебіг позовної давності. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, відповідно до вищевказаних норм законодавства, за встановлених судом обставин, є споживачем природного газу, який постачає ТОВ «Дніпропетровськаз збут» за адресою: [ADDRESS] , користувався природним газом до моменту його відключення та був обізнанний про існуючу заборгованість, частково сплачував її, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. З урахуванням викладеного, оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд приходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2270,00 грн. сплачений ним при подачі позову, тому, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.526, 598, 610, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України та

Outcome: approved