Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області (далі - Виконавчий комітет), [PERSON] , яким просить визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету від 16.12.2003 «Про узаконення / посмертно /самовільно збудованих чи переобладнаних будівель /приміщень/ на присадибних земельних ділянках в м. Червонограді». Свої вимоги мотивує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем-2 за цим позовом [PERSON] , рішенням Червоноградського міського суду від 10.08.2021 нею було подано позов про поділ майна. В процесі розгляду справи про поділ майна, з долученого відповідачем [PERSON] відзиву, позивачка дізналася, що 16.12.2003 рішенням Виконавчого комітету за [PERSON] бабусею її колишнього чоловіка, відповідача [PERSON] , посмертно, узаконено самовільно збудовану добудову до житлового будинку розміром 9,20 *3,68м, переобладнання кухні площею 10,7м2 в житлову кімнату, при чому житлова площа будинку збільшилася на 10,7 м2, збудовані гараж розміром 5,40*4,25 м, літню кухню розміром 4,50 *3,00 м, сарай розміром 4,50*2,90м, на присадибній ділянці на [ADDRESS] . Позивачка вважає таке рішення незаконним, безпідставним; стверджує, що всі вищеописані приміщення та добудови було збудовано нею з відповідачем [PERSON] після реєстрації шлюбу. Позивачка додає, що оскаржуване нею рішення Виконавчого комітету було винесене на підставі заяви [PERSON] про узаконення за його покійною бабусею [PERSON] самовільно збудованих будівель та переобладнання нежитлового приміщення в житлове в індивідуальному житловому будинку на присадибній земельній ділянці по [ADDRESS] . Згідно з відповіддю на адвокатський запит, долучений позивачкою до матеріалів справи від 18.10.2021 №293, Червоноградська міська рада листом від 22.10.2021 року № 3/22-9851/І-І повідомила, що рішення Виконавчого комітету приймалося на підставі листа ЧМБТІ, яким нібито зафіксовані вищенаведені добудови та перебудови. Позивачка також посилається на те, що Виконавчий комітет не мав права виносити будь-які рішення, які стосуються померлої особи [PERSON] , оскільки правоздатність цієї особи припинилася, у зв`язку з чим вважає, що оспорюване рішення є незаконним. Ухвалою від 03.12.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.01.2022. 22.12.2021 на адресу суду надійшов відзив на дану позовну заяву, у якому відповідач 1- Виконавчий комітет просив відмовити у задоволенні даного позову у повному обсязі. На обґрунтування заперечень, відповідач наводить детальну процедуру проведення інвентаризації, посилаючись на Методичні рекомендації з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, які затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.09.2003 №146 і прийняті відповідно до положення про Державний комітет України з питань житлово-комунального господарства. Відповідач підсумовує, що оскаржуване рішення Виконавчого комітету прийняте на виконання законодавства України, що діяло на момент прийняття останнього, та є складовою частиною інвентаризації, є технічним рішенням, носить інформаційний характер щодо змін у домоволодінні, тим самим заперечуючи те, що таке рішення є правовстановлюючим документом, може породжувати чи порушувати права позивачки, зокрема майнові. Заперечуючи аргумент позивачки щодо того, що рішення Виконавчого комітету не могло стосуватися померлої особи, стверджує, що зазначене в рішенні «/посмертно/» не свідчить про цивільний стан особи, а визначає причину відсутності особи, яка мала дозвіл на користування земельною ділянкою в момент виявлення самовільного будівництва. Підтверджує цю тезу посиланням на п. 3.4.4. Розділу 3 згаданих вищезгаданих Методичних рекомендацій. Посилаючись на повідомлення КП Львівської обласної ради «ЧМБТІ» від 22.02.1994 відповідач вказує, що зміни у домоволодінні узаконені оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету, відбулися ще до укладення шлюбу між позивачем та відповідачем, тим самим заперечуючи те, що об`єкти будівництва та переобладнані кімнати є спільною сумісною власністю. Додає, що таке рішення не встановлює жодних прав, які підлягають захисту у судовому порядку, а відсутність спору, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, яке підлягає судовому захисту. Тому представник відповідача-1 просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 17.01.2022 у судовому засіданні розгляд справи було відкладено на 16.02.2022 за клопотанням представника відповідача-2 адвоката Кравчука П. 16.02.2022 на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] адвоката Кравчука П., у якому останній просить у позові [PERSON] відмовити. у зв`язку з тим, що оспорюване рішення Виконавчого комітету не стосується прав та інтересів позивачки. Стверджує, що позивачка подала даний позов для того, щоб в межах іншого провадження доводити обставини, що є предметом доказування і підлягають з`ясуванню в іншій справі. Заперечуючи аргумент позивачки, що рішення Виконавчого комітету прийняте щодо померлої особи, вказує, що смерть [PERSON] жодним чином не впливає на законність оскаржуваного рішення, адже воно не стосувалося прав та обов`язків померлої особи, а лише містило згадку про неї. Також вважає, що у позові слід відмовити у зв`язку з закінченням строку позовної давності, адже вважає, що у позивачки було 19 років, щоб вимагати захисту своїх прав. 16.02.2022 розгляд справи було відкладено на 14.03.2022 за клопотанням представника позивача для надання можливості подати відповідь на відзив. 18.08.2022 від позивачки надійшла відповідь на відзив, якою вона спростовує наведені відповідачами у їхніх відзивах пояснення, вказує, що обґрунтування відмови у обох відзивах зійшлися до одних і тих же підстав. На заперечення того, що рішення Виконавчого комітету, яке оспорюється, не є правовстановлюючим документом, позивачка наводить наявність зустрічної позовної заяви [PERSON] , в якій він тим же рішенням Виконавчого комітету доводить свою позовну вимогу в частині визнання права особистої приватної власності на спірний будинок. Тому вважає, що доводи відповідачів про нібито відсутність будь-якого правового значення спростовуються цією зустрічною позовною у справ №459/1481/21. Також позивачка зауважила, що відсутні будь-які докази того, що саме покійна [PERSON] здійснила будівництво та переобладнання приміщень, вказаних в оспорюваному рішенні Виконавчого комітету, та зауважила, що підставою такого рішення слугував лист начальника «ЧМБТІ» від 03.10.2001, адресований Виконавчому комітету, в якому вказується, що [PERSON] посмертно самовільно здійснювала будівництво та переобладнання вказаних у рішенні будівель. Окрім цього, позивачка наголосила на тому, що на час смерті [PERSON] (бабусі) її внук [PERSON] успадкував будинок, який був зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.08.1994р. В подальшому відповідач-2 одружився з позивачкою та після укладення шлюбу була проведена реконструкція даного будинку та його перебудова, в результаті чого площа будинку стала 173,0 кв. м. Позивачка стверджує, що перша інвентаризація даного будинку була проведена 02.10.2001, тобто після смерті бабусі відповідача-2 та після укладення шлюбу. Тому вважає, що доводи відповідачів є безпідставні. Щодо пропущеного строку позовної давності, то позивачка наголошує на тому, що у неї була відсутня можливість дізнатися про таке рішення Виконавчого комітету, адже реєстрація права власності здійснювалася саме за [PERSON] , а в подальшому таке рішення зберігалося в архіві Червоноградської міської ради. Відтак, вона змогла дізнатися про наявність рішення Виконавчого комітету, яке оспорюється, лише під час розгляду Червоноградським міським судом її позовної заяви про поділ майна подружжя (справа №459/1418/21), а саме 25.06.2021 при врученні їй відзиву на її позовну заяву. Таким чином, позивачка вважає, що перебіг строку позовної давності почався саме з 25.06.2021, а тому дана позовна заява подана з дотриманням строків позовної давності. 14.03.2022 розгляд справи не відбувся, оскільки справа була знята з розгляду у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану. Наступне судове засідання було призначено на 11.04.2022. Ухвалою від 11.04.2022 підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду на 16.05.2022. 16.05.2022 у судовому засіданні, яке відбулося в режимі відеоконференції, представник позивачки [PERSON] позовну заяву підтримав, надав пояснення, що аналогічні зазначеним у позовній заяві та інших заявах по суті спору. Додатково зазначив, що рішення Виконавчого комітету вказує на те, що будівлі узаконені таким рішенням - це особиста власність, а не спільне майно. Представник пояснив, що таким чином порушується право на власності, адже будинок будувала позивачка з чоловіком. За його словами, дозвільні документи на реконструкцію отримував її чоловік відповідач [PERSON] , вводив в експлуатацію також останній. Вклад позивачки у будівництво був її особистою працею, коштами, коштами її та її батьків. У цьому ж судовому засіданні представник відповідача -1 Виконавчого комітету вказала, що не вважає, що таке рішення підлягає оскарженню, адже не стосується права власності. Рішення Виконавчого комітету лише засвідчило інвентаризаційний процес, воно є технічним рішенням, з посиланням на яке у бюро відбувається видача технічного паспорту. Загалом у позові просила відмовити. Представник відповідача-2 в судовому засіданні проти позову заперечив у повному обсязі, просив відмовити, надав аналогічні пояснення, що викладені у відзиві на позовну заяву, а також просив застосувати позовну давність. У даному засіданні була оголошена перерва до 13.06.2022. 13.06.2022 судове засідання було відкладено на 19.07.2022 за клопотанням представника відповідача-1 Виконавчого комітету. 19.07.2022 у судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] та витребувано у КП ЛОР «ЧМБТІ» інвентаризаційну справу будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] для її огляду у судовому засіданні. Також представником відповідача-1 була подана заява про застосування строків позовної давності та про відмову у задоволенні позову із цієї причини. У судовому засіданні була оголошена перерва до 05.09.2022. 05.09.2022 в судовому засіданні суд дослідив письмові докази, додані до позовної заяви у даній справі, оглянув інвентаризаційну справу та було оголошено перерву до 16.09.2022. У судовому засіданні, яке відбулося 16.09.2022, представник позивачки позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, представники відповідача-1 та відповідача-2 просили у позові відмовити та застосувати строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Сторони (позивачка та відповідач-2) перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.11.2000, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Червоноградським МВ ГУМВС України у Львівській області 10.09.2007 (а. с. 5). Після шлюбу подружжя проживало у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що ніким не заперечується, який з 29.01.1992 належав бабусі відповідача-2 [PERSON] на підставі: свідоцтва про право власності від 29.01.1992 (реєстраційний номер №2-300) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.1992 (за реєстраційним №2-302) (а. с. 50-51). 1/2 даного будинку бабуся відповідача-2 успадкувала від свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . У 1993 році бабуся відповідач-2 [PERSON] померла, а спадщину за нею прийняв її внук [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.08.1994, зареєстровано в реєстрі за №2-1529. Зокрема, у даному свідоцтві вказано, що майно, на яке видане свідоцтво складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; будинок одноповерховий, житловою площею 34,5 кв. м., складається з трьох житлових кімнат, кухні, коридору, ванної, тамбура; до будинку належать господарські будівлі: цегляний сарай-Б, дерев`яна вбиральня-В; будівлі розташовані на земельній ділянці 600 кв. м. (а. с. 23, 51). Відповідно до реєстраційного посвідчення від 08.08.1994 за [PERSON] на праві приватної власності зареєстроване будинковолодіння по [ADDRESS] , зареєстровано під №165 (а. с. 50). В матеріалах інвентаризаційної справи, яка оглянута в судовому засіданні, міститься довідка №108 від 07.02.2001, видана [PERSON] , відповідно до якої за ним з 08.08.1994 року у Червоноградському міжміському бюро технічної інвентаризації зареєстровано на праві приватної власності будинковолодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Червоноградською держконторою 02.08.1994 за реєстровим №2-1529 (інвентаризаційна справа аркуш № 52). Позивачка стверджує, що під час шлюбу дане будинковолодіння було реконструйовано та добудовано, внаслідок чого площа будинку збільшилася до 173,0 кв. м., що не заперечувалося відповідачем. Проте, через непорозуміння в сім`ї, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10.08.2021 шлюб між позивачкою та відповідачем-2 був розірваний. Після розірвання шлюбу позивачкою було подано до суду позовну заяву про поділ майна подружжя, в процесі розгляду якої вона дізналася, що 16.12.2003 рішенням Виконавчого комітету Червоноградської міської ради №461 за заявою гр. [PERSON] за [PERSON] (бабусею її колишнього чоловіка), посмертно, узаконено самовільно збудовану добудову до житлового будинку розміром 9,20 *3,68м, переобладнання кухні площею 10,7м2 в житлову кімнату, при чому житлова площа будинку збільшилася на 10,7 м2, збудовані гараж розміром 5,40*4,25 м, літню кухню розміром 4,50 *3,00 м, сарай розміром 4,50*2,90м, на присадибній ділянці на [ADDRESS] (а. с. 26). Дане рішення позивачка вважає незаконним та просить його скасувати, оскільки вважає, що воно порушує її майнові права на вказаний будинок і може стати перешкодою у поділі спільного майна подружжя, а також сприяти визнанню спірного будинку особистою приватною власністю її колишнього чоловіка, не зважаючи на те, що він реконструйований та добудований ними спільно у шлюбі. Із листа Управління містобудування та архітектури №16-17/143 від 16.12.2021 судом установлено, що рішення від 16.12.2003р. № 461 «Про узаконення (посмертно) самовільно збудованих чи переобладнаних будівель (приміщень) на присадибних земельних ділянках в м. Червонограді» приймалось на підставі звернення громадянина [PERSON] про узаконення за його покійною бабусею [PERSON] самовільно збудованих будівель та переобладнання нежитлового приміщення в житлове в індивідуальному житловому будинку на присадибній земельній ділянці на [ADDRESS] у відповідності до повідомлення Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації від 03.10.2001р. про самовільне будівництво гр. [PERSON] (копія повідомлення додається),

Outcome: approved