Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2020 року. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Через скрутне фінансове становище та через те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засідання представник позивачки на позові наполягав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги мотивуючи тим, що розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися, але оплата аліментів у розмірі ј частки з усіх видів заробітку, щомісячно для відповідача непосильна, оскільки заробітна плата становить 25000 грн., при цьому вказав, що у шлюбі відповідач отримав кредит для придбання житлового будинку для сім`ї, в якому проживає його син [PERSON] та сплачує щомісячний платіж кредиту у розмірі 13000 грн. до 03.09.2024 року, у зв`язку з чим просив врахувати вказані обставини та згоден сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн. та після сплати кредиту не заперечує щодо збільшення розміру аліментів. На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано відзив на позову заяву та додано розрахунок боргу станом на 03.08.2022 року, виписка по рахунку, договір кредиту від 03.09.2021 року, договір купівлі-продажу житлового будинку від 10.09.2021 року, паспорт споживчого кредиту від 03.09.2021 року, графік щомісячних платежів до договору, довідка з місця роботи №8/1-445 від 03.08.2022 року, наказ №1242/ОС-21 від 14.122.021 року про переміщення, підтвердження направлення відзиву на позовну заяву позивачу, інформація щодо зарахування заробітної плати (а.с. 16-36). 02.09.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача [PERSON] , відповідно до якої позивач просить стягнути аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку, оскільки щомісячний дохід відповідача є різним та буває значно більше ніж 25 тисяч гривень, та на підтвердження надано довідку про доходи відповідача (а.с. 37-38, 40). Також позивачем надано попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати у зв`язку із розглядом справи у розмірі 10000 грн. щодо надання правничої допомоги (а.с. 41-42). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що з 25.04.2020 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.04.2020 року (а.с. 3). Від вказаного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, згідно довідки Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області №737 від 19.08.2022 року (а.с. 11). Згідно вказаного вище свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181\~СК України \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] та у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини, суд приймає до уваги обставини викладені відповідачем у відзиву на позовну заяву, також суд звертає увагу на докази, які були надані з боку відповідача, при цьому суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, також враховує бажання відповідача надавати допомогу дітям, тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню (сума зазначена з урахуванням економічних показників у країні, відсотку інфляційних змін), та підлягають задоволенню у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісяця. На підставі ст.79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Щодо попереднього (орієнтованого) розрахунку позивачу щодо судових витрат про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн., суд зазначає наступне. Також, відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. До заяви представником позивача було надано договір про надання правничої допомоги від 08.08.2022 року, витяг з договору, додаткова угода №1 до договору, прибутковий касовий ордер та квитанція до прибуткового касового ордеру. При визначенні обґрунтованості та відповідності заявлених витрат складності справи судом приймається до уваги правовий висновок Великої палати Верховного Суду викладений у постанові від 19.02.2020 року по справі №755/9215/15ц про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до\~ЦПК\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У даному випадку судом приймається до уваги, розмір частково задоволених позовних вимог, а також те, що договір про надання правничої допомоги укладений позивачем 08.08.2022 року, після подання до суду позовної заяви - 02.07.2022 року, також відсутність в матеріалах справи підтвердження виконаних представником позивача робіт акту виконаних робіт. Частинами 1, 2\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку що заявлені витрати на професійну правничу допомогу, не відповідають, а ні складнощі справи, а ні обсягу обставин та доказів по справі, які підлягали аналізу досвідченим фахівцем у галузі права. У даному випадку суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень, що відповідає критерію розумності їхнього розміру та є співмірною із складністю справи та виконаним обсягом роботи адвокатом (наданих послуг), у зв`язку з чим заява представника позивача - підлягає частковому задоволенню. Згідно\~ ст. 141\~ ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial