Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У листопаді 2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] , в обґрунтування якої зазначено про те, що у серпні 2011 до нього звернулась знайома [PERSON] з проханням позичити їй кошти на операцію рідної тітки, обіцяла, що через 2 місяці поверне та на підтвердження цього надала особисту розписку, а також розписку підписану своїм чоловіком - [PERSON] . Пізніше виявилось, що [PERSON] передала ці кошти [PERSON] , (яка змінила своє прізвище на [PERSON] ), й остання використала дані кошти для придбання житлового будинку. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 14.11.2014 стягнуто із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] борг у сумі 600 000 грн., а рішенням цього ж суду від 20.08.2014 стягнуто із [PERSON] на користь грошові кошти у розмірі 178 224, 60 гривень. [PERSON] уклала договір про відступлення права вимоги за договорами позики з [PERSON] . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2018 замінено сторону виконавчого провадження стягувача [PERSON] на [PERSON] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] проценти за користування коштами, 3 % річних та інфляційні нарахування з суми боргу за договором позики коштів за період з 09.02.2013 року по 31.12.2018 року. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] проценти за користування коштами, 3 % річних та інфляційні нарахування з суми боргу за договором позики коштів за період з 01.01.2019 року по 31.03.2021 року. Боржником до цього часу кошти не сплачені, а тому на підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь проценти за користування коштами, 3 % річних та інфляційні нарахування з суми боргу за договором позики коштів за період з 01.04.2021 року по 31.10.2021 року Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позову, просив розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України Обставини справи, що встановлені судом Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2012 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики грошових коштів задоволено. Стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] грошові кошти в сумі 600 000 грн. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] грошові кошти у розмірі 178 224, 60 грн. та судовий збір у розмірі 1782, 25 грн. Згідно договору про відступлення права вимоги від 03.10.2018 року, первісний кредитор відступає, а новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором позики укладеними між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2018 року замінено стягувача [PERSON] на [PERSON] у виконавчому провадженні № 45908077 з приводу примусового виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2014 р. у справі № 361/2627/14-ц. Відповідно до постанови про заміну сторони виконавчого провадження від 28.11.2018 року замінено стягувача [PERSON] на [PERSON] у виконавчому провадженні 45908077. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення процентів за користування грошовими коштами, 3 % річних та інфляційних нарахувань з суми боргу за договором позики. Стягнуто із [PERSON] грошові кошти в розмірі 469 104, 57 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора він зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до положень статей 625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, відповідач [PERSON] , окрім суми боргу, повинна сплатити позивачу [PERSON] також інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку із несвоєчасним поверненням боргу. Згідно розрахунку позивача 3% річних за період з 01 квітня 2021 року по 31 жовтня 2021 року від простроченої суми боргу виходячи з розміру 178 224,60 гривень становить 3 178, 73 гривень, інфляційні втрати за період з 01 квітня 2021 року по 31 жовтня 2021 року - 5 952, 68 гривень. Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача за договором позики підлягають грошові кошти в розмірі: 3% річних - 3 134, 79 грн.; інфляційні нарахування - 5 952, 68 грн. Щодо стягнення процентів за користування позикою, визначених у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України Позивач також просив стягнути проценти за користування позикою, які розрахував у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України за період, починаючи з 01 квітня 2021 року по 31 жовтня 2021 року. Так, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (речення перше та друге абзацу першого частини першої статті 1048 ЦК України). Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (третє речення першого абзацу частини першої статті 1048 ЦК України). Тобто позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України лише у тому разі, якщо договір позики не передбачає інших умов (висновок, сформульований у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 (справа № 149/1499/18) звертає увагу на те, що правовідносини стосовно здійснення позикодавцем права на визначену договором плату за користування позикою за час, на який він її надав, та правовідносини щодо здійснення позикодавцем права на проценти внаслідок невиконання позичальником обов`язку повернути кошти до визначеного терміну є різними за змістом. Як неодноразово зауважувала Велика Палата Верховного Суду, термін «користування чужими грошовими коштами» (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях: 1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу; 2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України) (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 38) і від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 (пункти 6.20-6.24)). Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53-54, 90-91)). Підстав для відступу від цих висновків щодо застосування приписів ЦК України про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами немає. З огляду на вказане позивач на підставі частини першої статті 1048 ЦК України не має права додатково нарахувати проценти за користування позикою у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України за період після настання терміну повернення позики, зокрема у зв`язку із зверненням до суду про стягнення заборгованості та ухваленням рішення (20 серпня 2014 року) щодо стягнення заборгованості за розписками, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем. Відтак, вимоги позивача про стягнення нарахованих процентів відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України задоволенню не підлягають. Щодо судових витрат У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на вищевикладені норми чинного законодавства, беручи до уваги задоволення позову, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved