Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

У січні 2022 року до суду надійшов позов [PERSON] , у якому позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований у реєстрі за № 169408. Свої вимоги\~ [PERSON] \~обґрунтовував тим,\~що за допомогою системи «Дія» він дізнався про заблокування своєї зарплатної банківської картки. Пізніше за допомогою цього ж застосунку він ознайомився із постановою про відкриття виконавчого провадження № 66926382 від 24.09.2021 року, документами виконавчого провадження та виконавчим написом нотаріуса. Позивач вважає виконавчий напис незаконним, та таким, що не підлягає виконанню,оскільки йому не відомо на якій підставі було вчинено виконавчий напис, позаяк у нього відсутні будь-які боргові зобов`язання перед ТзОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП», ТзОВ «ГОУФІНГОУ», і жодних вимог про сплату будь-якої заборгованості він не отримував, та не погоджується із нею, тобто заборгованість є спірною та надуманою, а сам напис вчинено на підставі нотаріально не посвідченого договору. За таких обставин виконавчий напис 15.06.2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з позивача на користь ТзОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості в розмірі 8788,25 грн підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 11.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.08.2022 року підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання 07.09.2022 року учасники справи не з`явились. Представник позивача Бабчинський В.К. надав письмову заяву, в якій справу просив розглянути за його відсутності, та задовольнити заявлені позовні вимоги. Представник відповідача ТзОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської Остапенко Є.М., приватний \~виконавець \~виконавчого округу\~міста Києва\~Журид С.М.,\~представник третьої\~особи,\~АТКБ «Приватбанк», будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Крім того, представник відповідача ТзОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», Істамова І.В. надіслала до суду відзив на позов, у якому у задоволенні позову просила відмовити, а розгляд справи провести у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить такого висновку. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 15.0.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий\~напис за\~реєстровим номером № 169408\~про звернення\~стягнення з\~ [PERSON] на користь стягувача -- Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», заборгованості за кредитним договором № 2945323537/236418 від 09.02.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» (код ЄДРПОУ 42059219), правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу № 1-31/05/2021 від 31.05.2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 39508362), правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги № 1-03/06/2021 від 03.06.2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ\~КОЛЛЕКШН» (код ЄДРПОУ 44243120), заборгованість за кредитним договором № 2945323537/236418 від 09.02.2020 року за період з 09.02.2020 року по 09.06.2021 року, у сумі 7588,25 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2500,00 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5088,25 гривень, та 1200,00 гривень за вчинення виконавчого напису, всього 8788,25 гривень. За заявою ТзОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 24.09.2021 року відкрито виконавче провадження № 66926382 щодо виконання виконавчого напису № 169408, виданого 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про звернення стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача -- ТзОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», заборгованості за кредитним договором № 2945323537/236418 від 09.02.2020 року, укладеним з ТзОВ «ГОУФІНГОУ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу № 1-31/05/2021 від 31.05.2021 року є ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги № 1-03/06/2021 від 03.06.2021 року є ТзОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Загальна сума стягнення 8788,25 гривень. Спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону № 3425-ХІІ Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст. 87 Закону № 3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1 ст. 88 Закону № 3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині вказаних змін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа № 645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа № 172/1652/18). Таким чином досліджені докази вказують на те, що приватний нотаріус Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис від 15.06.2021 року № 169408 про стягнення з [PERSON] грошових коштів на підставі кредитного договору № 2945323537/236418 від 09.02.2020 року, який не був посвідчений нотаріально та не вказує на безспірність заборгованості боржника, у зв`язку з чим мають місце підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути 1488,60 гривень понесеного судового збору, а саме 992,40 гривень судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, та 496,20 гривень, сплачених за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved