Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-04 00:00:00

25 липня 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 червня 2021 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (актовий запис № 1193). В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначила, що з листопада 2021 року не підтримують з відповідачем подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть через різні погляди на життя, сім`ю, виховання дітей. Позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим, оскільки їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. Ухвалою від 04 серпня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05 вересня 2022 року від [PERSON] до суду надійшла заява, якою вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує, шлюб просить розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подав. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2022 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України, передбачено, що кожен з право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 24 червня 2021 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] за актовим записом № 1193, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сімейні відносини між сторонами припинено з листопада 2021 року, спільне господарство не ведуть. Від даного шлюбу у сторін є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Тобто сім`я фактично припинила своє існування. Ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній його волі, розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Так, як позов [PERSON] задоволено у повному обсязі, тому в силу ст.141 ЦПК України\~з відповідача на її користь слід стягнути 992 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved