Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га, яка належала чоловікові спадкодавця [PERSON] . Від імені спадкодавця 23 грудня 2009 року було посвідчено заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла [PERSON] . У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,25 га, згідно рішення Довжицької сільської ради Маневицького району від 25 січня 1994 року № 16/3, виданого на ім`я [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, подали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4). Від імені спадкодавця 23 грудня 2009 року було посвідчено заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла [PERSON] (а.с. 6). Із довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 809 від 27 серпня 2021 року вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, згідно рішення Довжицької сільської ради Маневицького району від 25 січня 1994 року № 16/3 «Про надання землі у приватну власність». Спадкодавець [PERSON] до дня смерті постійно був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] (померла [INFO] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання (а.с. 9, 23). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі\~припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно зі\~ст.\~ст.\~1216,\~1217\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців);\~спадкування здійснюється\~за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому (ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Маневицької державної нотаріальної контори, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 250/02-31 від 02 травня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Довжицькою сільською радою Маневицького району Волинської області 23 грудня 2009 року Р№ 178, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку, площею 0,2500 га, яка розташована на території Довжицької сільської ради, яка належала чоловікові спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 16). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 429/01-16 від 16 серпня 2022 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 349 за 2011 рік. 26 серпня 2021 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] (а.с. 33-36). Із повідомлення Волинського обласного державного нотаріального архіву № 3680/2022 від 16 вересня 2022 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 77/2002. 15 березня 2002 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась [PERSON] (а.с. 42-49). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved