Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-13 00:00:00

27.06.2022 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] про визнання договору дійсним, в якій, просить суд визнати дійсним договір № 96.11-164 купівлі-продажу нерухомого майна від 05 листопада 1996 року, укладений на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості, між [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON] з одного боку, та [PERSON] , з іншого боку, зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 12 березня 1997 року, відповідно до якого [PERSON] отримала у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 38,1 кв.м., яка складається з однієї кімнати житловою площею 18,8 кв.м.. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 13.07.2022 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, відзив на позов не надали. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 5 листопада 1996 року між [PERSON] та [PERSON] (колишнє прізвище [PERSON] ) і [PERSON] (неповнолітня донька [PERSON] , на момент укладення договору, в інтересах якої діяла [PERSON] ) був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості, у журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №,96.11-164 від 05.11.1996 року. За умовами договору [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 38,1 кв.м., яка складається з однієї кімнати житловою площею 18,8 кв.м., а також коридорів 1,2 та санвузла 3. Вказана квартира, до укладення Договору, належала відповідачам, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Одеської міськради народних депутатів 19.10.1993 р. за № 4-4854, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 15.03.1994 під № 282, стр. 88, книга 68 пр. На даний час нотаріуси усно відмовляють позивачу у вчиненні нотаріальних дій відносно вказаного вище нерухомого майна, не надаючи письмової відмови у вчиненні нотаріальних дій. Мотивуючи це тим, що договір №69.11-164 від 05.11.1996 року купівлі-продажу нерухомого майна за формою не відповідає вимогам, що встановлені діючим Цивільним кодексом України. Не зважаючи на те, що держава визнала її право власності, здійснивши реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відносно вказаного об`єкту нерухомості. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 05.11.1996 року його сторонами виконані у повному обсязі, що підтверджується письмовими доказами. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved